Aden Abdullah Osman Daar

Context: == Životopis == Osman se narodil roku 1908 v Beledweyne. Své vzdělání získal na státní škole v Mogadišu, které tehdy bylo hlavním městem Italského Somálska. V letech 1929–1941 zastával různá úřednická místa ve správě kolonie. Současně se věnoval vlastním obchodům. V únoru 1944 založil Somálský klub mladých (později byl přejmenován na Somálskou ligu mladých), stal se členem jeho vedení a v roce 1946 byl jmenován tajemníkem sekce této strany v rodném Belet Weyne. Jako zástupce Somálského klubu mladých (SYL) byl v letech 1951–1956 přerušovaně v Teritoriální radě a v roce 1953 byl jmenován viceprezidentem této rady. V roce 1954 se stal předsedou SYL, úřad zastával do r. 1956. Když byla r. 1956 Teritoriální rada změněna v Zákonodárné shromáždění, byl do něho zvolen ve všeobecných volbách za okres Belet Weyne a shromáždění ho zvolilo svým předsedou. V květnu 1958 byl znovu zvolen do funkce předsedy SYL a tento úřad zastával společně s funkcí předsedy Zákonodárného shromáždění do 1. července 1960. Post předsedy si udržel i poté, co se Zákonodárné shromáždění změnilo ve shromáždění ústavodárné. == Vrchol politické kariéry == Jako předseda tohoto shromáždění vyhlásil Osman 1. července 1960 nezávislost Somálska a následné sjednocení dřívějšího Italského a Britského Somálska. Národním shromážděním byl na jeden rok zvolen prozatímním prezidentem a následně byl na tu samou funkci zvolen na dalších šest let. Své zájmy zaměřil na legislativu, ekonomiku a sociální oblast. Mluvil italsky, anglicky a arabsky. Hrál důležitou roli v domácí i zahraniční politice. Osman odstoupil z úřadu po porážce ve volbách r. 1967. Byl první z vůdců mladých afrických zemí, který tak učinil, a zároveň posledním v Somálsku. O dva roky později uchopil moc v zemi Mohamed Siad Barre a udržel si ji až do r. 1991, kdy ho svrhla armáda. To předznamenalo čtrnáctileté období anarchie v zemi, která přetrvává dodnes.Aden Abdullah Osman zemřel 8. června 2007 ve věku 99 let v nemocnici v keňském Nairobi. Zanechal po sobě osm dětí. Na jeho počest bylo ještě téhož roku přejmenováno mezinárodní letiště Mogadišu na "mezinárodní letiště Adena Abdullaha Osmana". == Odkazy == === Reference ===

Question: Kdy odstoupil Aden Abdullah Osman Daar z úřadu?

Answer: r. 1967


Železo

Context: Železité lze získat oxidací železnatých solí. Ve vodě jsou rozpustné podobně jako soli železnaté. Pokud jejich roztoky neobsahují přebytečnou kyselinu, je roztok hnědožlutý až tmavohnědý. Toto zbarvení je příčinou hydrolýzy železitých solí na hydroxid železitý, popřípadě vznikem zásaditých solí. Pokud budeme chtít hydrolýze zabránit přidáním nadbytečné kyseliny, tak často získáme acidokomplexní sloučeniny. Takovéto roztoky mají potom narůžovělou nebo žlutou barvu, nejčastěji jsou však bezbarvé. Pro velmi čisté železité sloučeniny je nutno upravit pH roztoku téměř na 0, při vyšším pH (okolo 2-3) se v roztoku vytváří koloidní gely, což vede ke vzniku červenohnědé sraženiny. Působením redukčních činidel se velmi lehce ze solí železitých připraví soli železnaté. Oxid železitý Fe2O3 je červenohnědý prášek, nerozpustný ve vodě. V přírodě se vyskytuje jako nerost hematit a v hydratované podobě jako nerost limonit. V laboratoři se připravuje žíháním hydroxidu železitého. Hydroxid železitý Fe(OH)3 je červenohnědý prášek, nerozpustný ve vodě. V přírodě se vyskytuje jako nerost goethit a lepidokrokit. Čerstvě sražený hydroxid železitý je amfoterní a rozpouští se v kyselinách na železité soli i hydroxidech na železitany. Hydroxid železitý se připravuje srážením roztoků železitých solí roztokem alkalického hydroxidu. Sulfid železitý Fe2S3 je černá práškovitá látka, nerozpustná ve vodě. V přírodě se vyskytuje jako součást nerostu bornitu. Sulfid železitý připravuje se srážením roztoků železitých solí roztokem alkalického sulfidu.

Question: Jakou chemickou značku má železo?

Answer: Fe


Visuté zahrady Semiramidiny

Context: Visuté zahrady Semiramidiny (také označované jako Visuté zahrady babylónské) jsou zaniklá starověká památka v Babylóně řazená mezi sedm divů světa. Postavit je nechala dle legendy královna Semiramis, pravděpodobně je však vybudoval až král Nebukadnesar II. pro svou manželku Amytis. Podle pověsti byly vybudovány pro královnu Amytis, která vyrostla v zelené Médii a proto Nabukadnesar II. přikázal kolem roku 600 př. n. l. postavit visuté zahrady na terasách paláce, aby ji potěšil. O jejich existenci však neexistují nezvratné důkazy. Zahrady popisovali zejména starořečtí historikové, mimo jiné Strabón a Diodóros Sicilský. Podle zmíněných popisů byly zahrady zavlažovány prameny vody, které stékaly dolů po hradbách a zavlažovaly tak všechny rostliny. Druhý div světa – okouzlující visuté zahrady královny Semiramis v Babylóně, které svou krásou předčily monumentálnost babylónských hradeb, zikkuratu i Mardukovy cesty. Historik Diodóros Sicilský (50př.n.l.) píše: "Visuté zahrady Semiramidiny nebyly vystavěny Semiramis, která založila město, ale pozdějším vládcem nazývaným Kýros, kvůli kurtizáně, která byla z Persie. Vytvářela louky na vrcholcích hor, požadovaných králem. Zhotovovala umělé výsadby, aby napodobila Perskou zemi. Tato zahrada, byla 400 stop čtverečných velká a stoupala až na vrchol hory, kde byla budova a otevřené místnosti jako je u divadla.

Question: Pro kterou královnu byli vybudovány dle legendy visuté zahrady babylónské patřící k sedmi divům světa?

Answer: královna Semiramis


Telegrafie

Context: Telegrafie (z řeckých slov tele (τ) = daleký a grafein (γ) = psát) je telekomunikační metoda umožňující přenést obsah textových zpráv (telegramů) na velkou vzdálenost. Za počátky telegrafie lze považovat dopravování velmi jednoduchých zpráv pomocí bubnů (tam-tamy), kouřových signálů apod. První optický telegraf představil Robert Hook Londýnské královské společnosti (Royal Society) na jedné z přednášek v roce 1684. Předvedl posluchačům zařízení ve tvaru dřevěné brány, s trojúhelníkovým terčem, posouvaným a natáčeným soustavou lan a kladek. Polohám trojúhelníku přiřadil písmena a číslice. Bylo tak možno signalizovat na dlouhou vzdálenost. Jeho myšlenka se ještě neujala. O sto let později, v roce 1793 sestrojil po několika letech pokusů Francouz Claude Chappe semaforový telegraf. Systém se skládal z věží, na nichž byla na stožáru umístěna pohyblivá ramena. Kombinací natočení ramen bylo možno zakódovat až 196 různých znaků. Věže byly postaveny na dohled a vzájemně si předávaly zprávy. Trasy tohoto telegrafu po Francii byly později dlouhé stovky kilometrů. Tento systém vydržel až do objevu elektrického telegrafu.

Question: Byl v roce 1684 představen první optický telegraf?

Answer: První optický telegraf představil Robert Hook Londýnské královské společnosti (Royal Society) na jedné z přednášek v roce 1684.


Bavorsko

Context: Hřeben na bavorsko-tyrolských hranicích se vlivem působení tektonických desek posunul oproti původní poloze asi o 80 až 200 km. Možná právě to je jedna z příčin, proč reliéf u okraje tak prudce mění charakter z velehor na rovinu. V pleistocénu formoval krajinu Alp ledovec, který nám zanechal četná jezera, např. Chiemsee nebo Ammersee. Bavorsko je obdivováno mnohými zahraničními návštěvníky díky svojí krásné a čisté přírodě, pivu a klobásám a tradiční lidové architektuře. Na jihu, v Alpách jsou lyžařská centra z nichž nejvýznamnější je Garmisch-Partenkirchen. V Alpách se také nachází řada krásných jezer a na hranicích s rakouskou spolkovou zemí Tyrolskem leží i nejvyšší hora Německa Zugspitze (2962 m). Územím Bavorska protéká evropský veletok Dunaj i řada jiných řek jako je Inn, Lech, Mohan (Main) a další římskokatolické 57,2 % (2006) (v roce 1950 71,9 %) evangelické 21,3 % (2006. ) (1950 26,8 %) muslimské 2,2 % (2006) jiná náboženství a bez vyznání 19,2 % (2006) Bavoři se tradičně dělí na 4 "kmeny": "vlastní" Bavoři (Altbayern. ) Frankové Švábové (Schwaben) Sudetští Němci (po roce 1945; víc než 2 miliony uprchlíků, vysídlených především ze Sudet) Hovoří se zde několika hornoněmeckými dialekty, které patří ke dvěma skupinám: Bavorská (Bairisch. ): většina země, především v Dolním Bavorsku, Horním Bavorsku a Horní Falci Alemánská (Alemannisch): 2 miliony Švábů na západě Vedle toho jsou rozšířená i francká nářečí (Fränkisch): asi 3 miliony převážně na území Dolních, Horních a Středních Frank. Papež: Benedikt XVI. Císařové: Ludvík IV. Bavor, Karel Albrecht Císařovna: Alžběta Bavorská , manželka císaře Františka Josefa I. Král: Fridrich Falcký, Ludvík II. Bavorský Vévoda: Maxmilián II. Emanuel Diktátor: Adolf Hitler Sportovci: Bastian Schweinsteiger Malíři: Hans Holbein starší, Albrecht Dürer, Albrecht Altdorfer, Lucas Cranach starší, Carl Spitzweg, Franz von Lenbach, Franz von Stuck a Franz Marc Hudebníci:. Orlando di Lasso, Christoph Willibald Gluck, Richard Wagner, Richard Strauss a Theobald Böhm, vynálezce moderní flétny Spisovatelé: Hans Sachs, Jean Paul, Frank Wedekind, Christian Morgenstern, Oskar Maria Graf, Bertolt Brecht. , Lion Feuchtwanger Vědci: Adam Ries, Joseph von Fraunhofer, Max Joseph von Pettenkofer, Georg Simon Ohm, Carl von Lindea, Sebastian Kneipp, Alois Alzheimer, Wilhelm Conrad Röntgen, Werner Heisenberg, Rudolf.

Question: Protéká přes bavorsko řeka Dunaj?

Answer: Územím Bavorska protéká evropský veletok Dunaj i řada jiných řek jako je Inn, Lech, Mohan (Main) a další


Bitva o Iwodžimu

Context: Bitva o Iwodžimu (anglicky: Battle of Iwo Jima; japonsky: 硫, Iótó no tatakai nebo Iódžima no tatakai) probíhala od 16. února 1945 do 26. března 1945 mezi Spojenými státy a Japonskem. Americké jednotky zaútočily na japonský ostrov Iwodžima s cílem obsadit zdejší letiště a vytvořit si tak leteckou základnu pro útok na hlavní japonské ostrovy. Jednalo se o první případ celé války, kdy bylo cílem spojeneckých jednotek obsazení vlastního japonského území (tj. území, které bylo součástí Japonska před druhou světovou válkou a jehož obyvatelé byli Japonci), čemuž také odpovídala i intenzita odporu japonských vojáků. Původně se předpokládalo, že bitva o relativně malý ostrov skončí poměrně rychle, opak však byl pravdou. Vynalézavost generála Kuribajašiho, který vytvořil z ostrova a zejména hory Suribači jednu z největších podzemních pevností celého Japonska (opevnění zahrnovalo 18 km podzemních tunelů), a odhodlání japonské posádky, která měla od japonského velení zakázáno kapitulovat, vedly k tomu, že se boj o ostrov navzdory zdrcující materiální i početní převaze Spojenců protáhl na více než měsíc a představuje jednu z nejkrvavějších bitev spojenecké ostrovní kampaně. V pondělí 19. února 1945 došlo k vylodění na Iwodžimě. V 9:00 ráno, dorazil první americký vyloďovací člun k pláži Futacune na jihozápadě ostrova. Japonská pěchota a dělostřelectvo mlčelo a američtí vojáci nenaráželi na odpor. Byli zmateni takovýmto vývojem událostí a rozhodli se postupovat do vnitrozemí. První překážka se objevila po 300 metrech. Na strmém svahu tvořeném sopečným popelem vojáci americké námořní pěchoty podkluzovali a padali. V tu chvíli Kuribajašiho dělostřelectvo zahájilo palbu ze všech stran. Nejvíce palby přicházelo z vyhaslé sopky Suribači. Americké ztráty začaly narůstat. Vylodění na Iwodžimě bylo nejkrvavějším z celé války o Tichomoří. Do večera padlo 600 Američanů a 1 200 jich bylo zraněno. Do příštího rána byly pláže obsazeny. 20. února přistály na Iwodžimě první americké posily. S nimi byl 21. února zahájen útok na sopku Suribači, setkal se však s urputným odporem a brzy ztroskotal.

Question: Jaké jednotky zaútočily na japonský ostrov Iwodžima?

Answer: Americké


Vídeň

Context: Vídeň (německy Wien) je hlavní město Rakouska, současně také statutární město a zároveň od 1. ledna 1922 jedna z jeho spolkových zemí, zcela obklopená územím spolkové země Dolní Rakousy. Leží na řece Dunaj a se svými 1,8 milionu obyvatel je největším rakouským městem a současně nejvýznamnějším politickým, hospodářským a kulturním centrem země. Historické centrum Vídně bylo v roce 2001 zapsáno na Seznam světového dědictví UNESCO. V celosvětovém seznamu měst podle kvality života sestaveném firmou Mercer v roce 2011 se Vídeň umístila na první příčce. Na zasedání výboru pro Světové dědictví UNESCO, které se konalo v červenci 2017 v Krakově, bylo rozhodnuto o zařazení historického centra Vídně na seznam památek Světového dědictví v ohrožení. Vídeň leží v rámci Rakouska dosti excentricky, při jeho severovýchodním okraji. Zatímco od nejvzdálenější části rakouského území (Vorarlbersko) je vzdušnou čarou přes 500 km daleko, je její centrum vzdáleno pouze kolem 55 km od hranice s Českem a Maďarskem a jen 40 km od hranice se Slovenskem. Příčinou je historický územní vývoj Rakouska, jehož jádro zůstávalo v Dolních Rakousích, ale z někdejších držav se udržely prakticky jen ty alpské, jihozápadně od Vídně. Sama Vídeň se nachází na východním úbočí Vídeňského lesa, pod místem, kde Dunaj protéká Korneuburskou bránou a vstupuje do Vídeňské pánve. Je tedy na Dunaji položena podobným způsobem jako Bratislava nebo Budapešť. Jádro Vídně leží na ostrohu nad ústím říčky Vídeňky (Wien) do ramene Dunaje zvaného dnes Donaukanal ("Dunajský kanál"). Vídeňská pánev je díky své výhodné poloze a příznivému klimatu nepřetržitě osídlena už od mladší doby kamenné. Jméno dostalo místo po keltské osadě Vedunia, což v překladu znamená lesní potok. Kolem přelomu letopočtu bylo území dobyto Římany, kteří na místě dnešního centra města vybudovali vojenský tábor s přilehlým městem. Neslo jméno Vindobona a jeho úkolem byla obrana severní hranice říše před germánskými kmeny. Roku 180 při tažení proti Markomanům zde zemřel císař Marcus Aurelius. Římané opustili město v 5. století, ale osídlení v místě nikdy zcela nezaniklo a ve středověku bylo na římských základech obnoveno opět do podoby města. Roku 1155 učinil markrabě Jindřich II. Jasomirgott Vídeň hlavním městem Rakous, na základě Privilegia minus (1156) povýšených na vévodství. Při návratu z křížové výpravy byl na území města zajat anglický král Richard I. Lví srdce. Výkupné složené za jeho propuštění se stalo stimulem pro další rozvoj města jako významného obchodního střediska v Podunají. Za vlády prvních Habsburků se Vídeň jako jejich sídelní město stala na krátký čas centrem Svaté říše římské.

Question: Ve kterém roce bylo historické centrum Vídně zapsáno na Seznam světového dědictví UNESCO?

Answer: 2001


Papežská akademie pro život

Context: Papežská akademie pro život (lat. Pontificia Academia Pro Vita) byla založena 11. února 1994 dekretem Jana Pavla II. Vitae Mysterium. Hlavním cílem akademie je studium a řešení základních problémů etiky, týkající se zacházení se životem. Toto studium má sloužit podpoře a obraně života. Proto byla také v říjnu roku 1994 založena nadace "Vitae Mysterium". Akademie pro život je autonomní organizací v rámci Vatikánu. Současným předsedou je biskup Ignacio Carrasco de Paula (od r. 2010). Často řešenými otázkami jsou zejména potraty, umělé oplodnění, genetické manipulace, eutanazie a podobně. Seznam předsedů Papežské akademie pro život Obrázky, zvuky či videa k tématu Papežská akademie pro život ve Wikimedia Commons Oficiální stránky Shrnutí na stránkách Vatikánu Zakládací dekret "Vitae mysterium" (en)

Question: Kdy byla založena Papežská akademie pro život

Answer: 11. února 1994


Španělsko

Context: Španělsko, oficiálně Španělské království (španělsky a galicijsky Reino de Españ; katalánsky Regne d'Espanya; baskicky Espainiako Erresuma) je stát ležící na Pyrenejském poloostrově. Na západě hraničí s Portugalskem, na severovýchodě s Andorrou a Francií a na jihu s Gibraltarem; španělské severoafrické državy Ceuta a Melilla mají pozemní hranici s Marokem. Ke Španělskému království patří i Kanárské ostrovy v Atlantském oceánu a Baleáry ve Středozemním moři. Součástí Španělska je i katalánské město Llívia, které je zcela obklopeno územím Francie. Španělsko je konstituční monarchií, členem Evropské unie, NATO a dalších organizací. Podle demokratické ústavy z roku 1978 je v celé zemi úředním jazykem španělština (kastilština); další jazyky jsou uznávány jako úřední jednotlivými autonomními společenstvími. == Dějiny == === Dávná historie === Na Pyrenejském poloostrově žili lidé již před pěti tisíci lety. V historické době jsou zde doloženy četné kmeny, zčásti keltského, zčásti iberského původu (z iberštiny se dochovaly četné jazykové zlomky v nápisech). Ve třetím století př. n. l. sem expandovalo Kartágo, následované římskou říší. Od 2. století př. n. l. postupně ovládl celý poloostrov Řím a jeho představitelé zde zřídili několik provincií (Lusitania, Baetica, Hispania Tarraconensis). Spolu s tím nastoupila romanizace vycházející z nově zřizovaných či starších městských center, jako byly Toletum (Toledo), Hispalis (Sevilla), Tarraco (Tarragona) či Carthago Nova (Cartagena). Římané stavěli cesty, vodovody, přístavy a zcela změnili tvář celé oblasti – germánské kmeny, které sem začaly pronikat na sklonku antiky v 5. století, tak starověkou Hispánii nalezly jako plně romanizovanou zemi. Z nových dobyvatelů byli nejúspěšnější germánští Vizigóti a Svébové, kteří na poloostrově vytvořili stabilní království, od sklonku 6. století sjednocené v jeden celek pod vládou vizigótských králů v Toledu (viz Vizigótská říše). Původní germánská elita se brzy romanizovala a spolu se starou elitou hispanořímskou vytvořila novou vedoucí vrstvu země.

Question: Na kterém poloostrově se nachází Španělsko?

Answer: Pyrenejském


Intersexuál

Context: Pomoci by ale mohlo oficiální uznávání třetího pohlaví, kdy by se osoba nemusela cítit pod tlakem vybrat si jedno nebo druhé pohlaví. K zemím uznávajícím třetí pohlaví patří například Indie, Austrálie nebo Německo.[15][16] Reference ↑ Intersex [online]. United Nations, Office of the High Commissioner for Human Rights, 2015 [cit. 2015-12-10]. Dostupné z: https://unfe.org/system/unfe-65-Intersex_Factsheet_ENGLISH.pdf↑ Velký sociologický slovník. 1. Praha: Karolinum, 1997. ISBN 8071843113.↑ Intersexualita. Velký lékařský slovník [online]. Maxford, 2008 [cit. 2015-12-10]. Dostupné z: http://lekarske.slovniky.cz/pojem/intersexualita↑ MONEY, John a Anke A. EHRHARDT. Man & Woman Boy & Girl: Differentiation and dimorphism of gender identity from conception to maturity. 1. USA: The Johns Hopkins University Press, 1972. ISBN 0-8018-1405-7.↑ Intersexuál: XX,46 Intersexuál. Intersexuál [online]. Bratislava: WordPress, 2014, 15. 2. 2015 [cit. 2015-12-10]. Dostupné z: http://intersexual.sk/podoby-intersexuality/xx46-intersexual/ Archivováno 28. 11. 2015 na Wayback Machine↑ Intersexuál: XY,46 Intersexuál. Intersexuál [online]. Bratislava: WordPress, 2014, 15. 2. 2015 [cit. 2015-12-10]. Dostupné z: http://intersexual.sk/podoby-intersexuality/xy46-intersexual/ Archivováno 28. 11. 2015 na Wayback Machine↑ Intersexuál: Ovotestikulárny Intersexuál. Intersexuál [online]. Bratislava: WordPress, 2014, 15. 2. 2015 [cit. 2015-12-10]. Dostupné z: http://intersexual.sk/podoby-intersexuality/ovotestikularny-intersexual/ Archivováno 27. 11. 2015 na Wayback Machine↑ Intersexuál: Komplexný Intersexuál. Intersexuál [online]. Bratislava: WordPress, 2014, 15. 2. 2015 [cit. 2015-12-10]. Dostupné z: http://intersexual.sk/podoby-intersexuality/komplexny-intersexual/ Archivováno 28. 11. 2015 na Wayback Machine1 2 Is Frowing up in Silence Better Than Growing up Different? Intersex Society of North America [online]. North America: ISNA, 1993 [cit. 2015-12-10]. Dostupné z: www.isna.org↑ FAUSTO-STERLING, Anne. Sexing the Body: Gender Politics and the Construction of sexuality. 1. New York: Basic Books, 2000. ISBN 0-465-07713-71 2 3 Creighton, Sarah, and Lih-Mei Liao. 2004. “Changing Attitudes To Sex Assignment In Intersex”. Bju International 2004 (5): 7. doi:10.1111/j.1464-410X.2003.04694.x.↑ Intersexion.

Question: Jaké typy intersexuality se rozlišují?

Answer: 4


E-mail

Context: Elektronická pošta, zkráceně e-mail (zkráceně také mail, ale pozor na záměnu se slovem email – nátěrová hmota), je způsob odesílání, doručování a přijímání zpráv přes elektronické komunikační systémy. E-mailové služby se poprvé rozšířily mezi veřejnost až díky vzniku jedné z prvních volných e-mailových služeb Hotmail v roce 1996. Tu po jejím celosvětovém úspěchu zakoupila firma Microsoft a později vznikly i další nyní známé služby. Termín e-mail se používá jak pro internetový systém elektronické pošty založený na protokolu SMTP (Simple Mail Transfer Protocol), tak i pro intranetové systémy, které dovolují posílat si vzájemně zprávy uživatelům uvnitř jedné společnosti nebo organizace (tyto systémy často používají nestandardní protokoly, mívají ovšem bránu, která jim dovoluje posílat a přijímat e-maily z internetu). K širokému rozšíření e-mailu přispěl zejména internet. E-mail je ve skutečnosti starší než internet; některé staré e-mailové systémy byly rozhodujícím nástrojem při tvorbě internetu. Elektronická pošta vznikla v roce 1965 jako způsob komunikace více uživatelů mainframového počítače se sdílením času; přesto je přesná historie nejasná, mezi prvními systémy s touto schopností byly Q32 od SDC a CTSS z MIT. E-mail se rychle rozšířil a stal se síťovým e-mailem, což umožňovalo uživatelem posílání zpráv mezi různými počítači.

Question: Na jakém protokolu je založen e-mail?

Answer: SMTP


Amazonka

Context: Žijí zde také rejnoci, úhoři, hadi a krokodýli. Spolu se svými přítoky představuje Amazonka největší systém vnitrozemských vodních cest na světě o délce více než 25 000 km. Hlavní tok (Amazonka, Solimõ, Marañ) je splavný v délce 4 300 km až k soutěsce Pongo de Manseriche. Až do Manausu (1 690 km) je splavný i pro velké oceánské lodě. Nejvýznamnější přístavy jsou Belém na jižním rameni delty Pará, Santarém, Óbidos, Manaus v Brazílii a Iquitos v Peru. Hydroenergetický potenciál je obrovský, ale jeho využití není velké. Ústí Amazonky bylo objeveno Španělem Vicente Yáñ Pinzónem v roce 1500, který řeku pojmenoval Rio Santa Maria de la Mar Dulce [řeka svaté Marie sladkého moře], protože ještě desítky kilometrů od břehu byla voda v moři sladká. První cestu po řece podnikl jiný španělský conquistador Francisco de Orellana v roce 1541. První vědeckou cestu pak uskutečnil francouzský vědec Charles Marie de La Condamine v letech 1743-44. Základní průzkum oblasti pramenů řeky provedla německo-peruánská expedice v roce 1955. Jedním z prvních českých výzkumníků byl trutnovský rodák Samuel Fritz - cestovatel, kartograf a úspěšný jezuitský misionář. V letech 1689-1694 zmapoval značnou část toku řeky. Výsledkem jeho práce byla první podrobná mapa Amazonky, která vyšla tiskem v roce 1707. Původní Fritzova mapa má rozměry 126 × 46 cm a odpovídá přibližně měřítku 1 : 4 000 000 . Výzkum a hledání pramene Amazonky v oblasti zdrojnic řeky Lloquety (-Apurímac, -Ucayali, Amazonka) prováděl v letech 1999 a 2000 vědecký tým prof. Bohumíra Janského z Přírodovědecké fakulty Univerzity Karlovy. Výsledkem expedic nazvaných Hatun Mayu bylo zmapování čtyř hlavních pramenných toků řeky Lloquety - jednalo se o řeky Carhuasanta, Apacheta, Ccaccansa a Sillanque. Provedené výzkumy zjistily, že nejdelší a plošně největší povodí má Carhuasanta, největší vodnost Apacheta a nejvyšší nadmořskou výšku pramene řeka Ccaccansa. Nejvzdálenějším místem povodí od ústí Amazonky do Atlantiku je vrchol hory Nevado del Mismi, z něhož odtéká voda do povodí Carhuasanty. Ze čtyř hlavních kritérií pro určení hlavního pramene splňuje dvě řeka Carhuasanta. Zjištěné rozdíly však byly minimální a proto doc. Janský navrhl hovořit o čtyřech pramenných tocích řeky Lloquety (a celé Amazonky).

Question: Jak se jmenuje nejdelší řeka světa?

Answer: Amazonka


Starověk

Context: Nešel však cestou teroru či pronásledování, ale naopak pokusil se porazit křesťanství ideologicky (viz např. jeho spis Contra Galileos) a skrytým podporováním rozepří uvnitř církve. Nicméně jeho předčasná smrt při perském tažení (vládl pouze tři roky) jeho záměry zmařila a jeho nástupci většinu jeho pro-pohanských nařízení opět zrušili. Cesta pro christianizaci celé římské říše tak byla připravena. Definitivně završena byla v roce 391, když Theodosius I. zakázal vykonávání veškerých pohanských kultů. Od poloviny 4. století narůstala intenzita vpádů Germánů na území říše. V roce 375 byli Gótové vytlačeni Huny ze svých sídlišť severně od Dunaje a následně se uchýlili na římské území. Gótové se však zanedlouho vzbouřili a o tři roky později porazili Římany v bitvě u Adrianopole. Tyto události jsou spjaty s počátkem období stěhování národů, které trvalo téměř 200 let a jemuž padla za oběť západní polovina římské říše. Germáni pronikající do říše byli usazováni na římské půdě jako foederati. Jejich pokračující útoky však vedly k pozvolnému utváření germánských států na území impéria a ke ztrátě celých provincií. Třebaže Římané dokázali ubránit svou východní hranici proti výbojné sásánovské říši, také v této oblasti byla někdejší římská mocenská převaha nenávratně ztracena. Po smrti Theodosia I. v roce 395 byla říše rozdělena mezi jeho syny Arcadia a Honoria. Ačkoli se jednalo pouze o formální dělení vlády nad jedinou celistvou říší, k němuž docházelo často i v minulosti, především z důvodu efektivnější správy a obrany rozlehlého území státu, toto rozdělení se mělo ukázat trvalým. Západní říše, vystavená silnějšímu tlaku Germánů, nebyla schopna uhájit své hranice, pročež v roce 410 vydrancovali Vizigóti vedení náčelníkem Alarichem samotný Řím. Poté, co byl z podnětu císaře Valentiniana III. zavražděn římský vojevůdce Aetius, který ve spojení s Germány zvítězil v roce 451 nad Huny v bitvě na Katalaunských polích, se západořímská obrana zhroutila. V roce 476 po abdikaci posledního císaře Romula Augusta západořímská říše zanikla, třebaže antické tradice, kultura a vzdělanost přetrvaly na Západě až do 6. století.

Question: Který kočovný kmen vytlačil Góty od Dunaje v roce 375?

Answer: Huny


Semestr

Context: Semestr (z lat. semestris - šestiměsíční: sex, šest, a mensis, měsíc) je označení pro pololetí na vysokých školách (zimní semestr, letní semestr). Trimestr Slovníkové heslo semestr ve Wikislovníku

Question: Jaké označení je pro pololetí na vysokých školách?

Answer: semestr


Zpěv

Context: Někteří autoři se zabývají například i rozdíly ve způsobu dýchání, kdy ve zpěvu je třeba brát ohled na to, aby nádechy nebyly přerušovány fráze, které ne vždy odpovídají mluveným větám. Důležitá je i rozdílnost zpěvu a řeči po stránce funkce hlasového aparátu. Zpěv je nejspíše nejpřirozenějším a nejrozšířenějším hudebním uměním. Je ho schopen prakticky každý jedinec, třeba i s nepatrným, nebo žádným nadáním. == Styly zpěvu == Zpěváci různých hudebních žánrů dominující dnešnímu hudebnímu průmyslu jsou často vzory svých posluchačů, kteří se je snaží napodobovat v koupelně, na fotbalovém zápase, v kostele nebo v pěveckém sboru. Styly zpívané hudby zahrnují operu, klasickou hudbu, muzikál, folk, country, rap, pop a mnoho dalších včetně třeba narozeninového zpívání. Speciální technikou zpěvu je i screaming/growling. Zpěv může být doprovozen hlasy zpěvu či hudebních nástrojů různé hlasitosti, nebo může znít i bez doprovodu. Hlavní je styl dýchání, protože jinak zpěvák nemá šanci na úspěch. == Hlasové typy podle klasického schématu == Základní dělení hlasů: === Mužské hlasy === tenor – vyšší mužský hlas baryton - střední mužský hlas basbaryton - mužský hlas ležící mezi basem a barytonem, bas – nižší mužský hlas === Ženské hlasy === soprán – vyšší ženský hlas mezzosoprán - střední ženský hlas alt – nižší ženský hlas == Důležitost tréninku hlasu == Mnoho zpěváků samouků je hrdých na svůj přirozený hlas a jsou přesvědčeni, že jakýkoliv hlasový trénink může jejich hlas jedině pokazit. Problém spočívá v tom, že netrénovaný hlas zůstává v pořádku právě tak dlouho, dokud se nedostaví problém. Nemoci, únava, akusticky těžké prostředí pro zpěv, těžký repertoár či emoce působí na hlas.

Question: Proč je ve zpěvu hlavní styl dýchání?

Answer: protože jinak zpěvák nemá šanci na úspěch


Janáčkova akademie múzických umění

Context: Janáčkova akademie múzických umění Janáčkova akademie múzických umění Logo Hudební fakulta JAMU Zkratka JAMU Rok založení 1947 Typ školy veřejná[1] Vedení Rektor (seznam) prof. Mgr. Petr Oslzlý Kvestor JUDr. Lenka Valová Prorektor Prorektor pro vnější vztahy doc. MgA. Vít Spilka Prorektor Prorektor pro strategii a rozvoj prof. Ing. MgA. Ivo Medek, Ph.D. Prorektor Prorektor pro tvůrčí činnosti doc. MgA. Marek Hlavica, Ph.D. Prorektor Prorektor pro studium a kvalitu prof. PhDr. Silva Macková Předseda akademického senátu doc. Mgr. Roman Novozámský Počty akademiků (k roku 2016[2]) Počet bakalářských studentů 410 Počet magisterských studentů 249 Počet doktorandů 61 Počet akademických pracovníků 211 Další informace Počet fakult 2 Sídlo Brno Adresa Beethovenova 650/2, Brno, 602 00, Česko Zeměpisné souřadnice 49°11′46″ s. š., 16°36′37,14″ v. d. http://www.jamu.cz Některá data mohou pocházet z datové položky. Janáčkova akademie múzických umění (JAMU) je veřejná vysoká škola s uměleckým zaměřením v Brně. Její rektorát je umístěn v Beethovenově ulici 650/2. Vznikla v roce 1947 a skládá se ze dvou fakult: Hudební fakulta sídlí na Komenského náměstí 609/6, Divadelní fakulta pak v Mozartově ulici 647/1. Historie JAMU byla založena 12. září 1947 v Brně a její vznik byl inspirován postavou všestranného umělce Leoše Janáčka, který již za svého života usiloval o zřízení hudební akademie v Brně. To se mu nepodařilo, stal se však spolu s Vilémem Kurzem profesorem mistrovské školy Pražské konzervatoře s přidělením do Brna. Na tuto školu JAMU navázala. Dnes se v hudebně i divadelně orientovaných oborech na svoji uměleckou praxi připravuje na 500 studentů. Budova Hudební fakulty JAMU na Komenského náměstí je dílem autorů vídeňské opery Eduarda van der Nülla a Augusta Siccardsburga.

Question: Jaká je zkratka pro Janáčkovu akademii múzických umění?

Answer: JAMU


Haltýř (rybník, Radonice)

Context: Haltýř Celkový pohled od hrázePoloha Světadíl Evropa Stát Česko Zeměpisné souřadnice 50°8′36″ s. š., 14°36′45″ v. d. Rozměry Rok po roce 1869 Délka 50 m Šířka 15 m Ostatní Odtok vody Radonický potok multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Haltýř je název vodní plochy v centru vsi Radonice v okrese Praha-východ. Konkrétně se nachází na konci ulice U Haltýře. Má podlouhlý tvar délky asi 50 m a šířky 15 m. Je orientován z jihovýchodu na severozápad. V jeho okolí se nachází zeleň, cesta a tenisové kurty. Voda z něj odtéká Radonickým potokem. Vodní plocha vznikla po roce 1869. Galerie Pohled do ulice U Haltýře Břeh Hráz a přepad Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Haltýř na Wikimedia Commons

Question: Jaký tvar má rybník Haltýř?

Answer: podlouhlý


Masarykova univerzita

Context: Teprve konec války a rozpad Rakouska-Uherska přinesl příznivější podmínky pro založení nové univerzity. Za její sídlo byla navrhována např. i Olomouc, ale přednost byla jednoznačně dána většímu a významnějšímu hlavnímu zemskému městu – Brnu. Zřízena byla jako druhá česká universita zákonem ze dne 28. ledna 1919 č. 50 Sb. z. a n. a v době svého vzniku měla čtyři fakulty (právnickou, lékařskou, přírodovědeckou a filozofickou). Ačkoli zákon předpokládal výstavbu nového univerzitního areálu do roku 1930, podařilo se realizovat pouze budovu právnické fakulty. Nacistická okupace způsobila univerzitě těžké ztráty materiální i lidské (například z přírodovědecké fakulty byla popravena nebo umučena čtvrtina profesorského sboru). Další neblahé zásahy následovaly ze strany komunistické moci po únoru 1948. Nejrozsáhlejší čistky proběhly na právnické fakultě, kterou muselo opustit 46 % studentů; v roce 1950 byla zrušena úplně. V letech 1960–1990 nesla univerzita z politických důvodů jméno Universita Jana Evangelisty Purkyně. Roku 1946 byla zřízena pedagogická fakulta, která však mezi lety 1953 a 1964 stála mimo svazek univerzity. Obnovení svobodných poměrů po listopadu 1989 umožnilo univerzitě další rozvoj i návrat k původnímu názvu "Masarykova univerzita". Byly založeny čtyři nové fakulty (ekonomicko-správní, informatiky, sociálních studií, sportovních studií) a byl vystavěn univerzitní kampus. V letech 1998–2005 byla univerzita podle přílohy zákona o vysokých školách z 1998 vedena jako Masarykova univerzita v Brně. V roce 2006 se sídelní město, mylně uváděné v názvu, opět vypustilo. Až do září 2016 tak Masarykova univerzita byla podle této přílohy zákona ze všech veřejných a státních vysokých škol jedinou, která u svého názvu neuváděla své sídlo. Univerzita od 1. března 1999 používá pro administrativu studia svůj vlastní informační systém. Za jeho vývoj a inovace obdržela v roce 2005 evropskou cenu EUNIS Elite Award. Mezinárodní spolupráce je realizována mimo jiné v rámci Compostela Group of Universities a Utrecht Network. Od roku 2005 vydává univerzita vlastní zpravodajský měsíčník Muni, jenž se v roce 2012 stal Firemním médiem roku v kategorii tiskovina veřejné a státní správy v soutěži pořádané Komorou PR. Podpisem memoranda o spolupráci se spolkem Wikimedia Česká republika se Masarykova univerzita od roku 2015 zavázala k účasti na rozvoji internetové encyklopedie Wikipedie. Pravidelně se každý rok v hale Rondo koná hokejový souboj s výběrem Vysokého učení technického, Masarykova univerzita celou sérii vede. Související informace naleznete také v článku Seznam fakult Masarykovy univerzity. Masarykova univerzita se v současnosti skládá z 9 fakult.

Question: Pod jakým názvem byla vedena Masarykova univerzita v letech 1998-2005?

Answer: Masarykova univerzita v Brně


Praha hlavní nádraží

Context: Nádraží je v provozu od 14. prosince 1871, kdy z něj byl zahájen železniční provoz Dráhy císaře Františka Josefa na jih do Benešova, Tábora a Vídně. Tehdy se jmenovalo Nádraží císaře Františka Josefa. Roku 1872 v blízkosti nádraží Dráhy císaře Františka Josefa byla na samostatné stanici ukončena od severu Turnovsko-kralupsko-pražská dráha. Obě nádraží brzy splynula. Roku 1872 byla rovněž zprovozněna Pražská spojovací dráha v trase Smíchov (Česká západní dráha) – Praha (dnešní hlavní nádraží) – Hrabovka (napojení na Rakouskou severozápadní dráhu), čímž došlo k propojení nádraží čtyř různých společností. Vinohradským tunelem vedly dráhy do Vídně a na Smíchov samostatně, teprve po zdvojkolejnění spojovací dráhy v roce 1901 byly obě tratě propojeny již před vršovickým portálem. Původní budova nádraží byla postavena podle návrhu Vojtěcha Ignáce Ullmanna a Antonína Barvitia v novorenesančním slohu. 150 metrů dlouhá stavba se dvěma věžemi, halou s kazetovým stropem, restaurací, kancelářemi a 22 dveřmi vedoucími na nástupiště s mozaikovou dlažbou si vysloužila přezdívku zámecké nádraží. Vrchlického sady před nádražím byly založeny roku 1876. Původní budova ani kolejiště kapacitně přestávaly rozvoji železnice stačit. Začátkem dvacátého století bylo proto nádraží zrekonstruováno a zvětšeno. Nová hlavní budova v secesním slohu byla postavena v letech 1901–1909 podle vítězného návrhu Josefa Fanty na základě architektonické soutěže. Pokladny byly umístěny v přízemí kopule ve střední části budovy, v místech dnešní kavárny. Kopuli zdobí secesní motivy a sochy od Stanislava Suchardy a Ladislava Šalouna zpodobňující česká města. Cestujícím sloužily velkoryse pojaté čekárny v levém křídle budovy a dvě restaurace různých cenových hladin. Budova od počátku disponovala také kancelářemi a salonky pro významné hosty, na vlak v nich čekali například Tomáš Garrigue Masaryk, Thomas Alva Edison, Le Corbusier nebo Charlie Chaplin. Spolu se novou budovou byly vybudovány podchody a kolejiště bylo zastřešeno dvoulodní ocelovou obloukovou halou o rozpětí 33,3 m a výšce 18 m, jejichž autory byli J. Marjanko a R. Kornfeld. Konstrukci zhotovila firma S. Bondy v Bubnech. Hala zastřešuje současná nástupiště číslo 1 až 4, nástupiště č. 1A je mimo hlavní zastřešení vysunuto k vinohradskému zhlaví, nástupiště 5 až 7 mají vlastní zastřešení, které tvarově odkazuje na konstrukci haly. Již v roce 1910 začalo rakouské ministerstvo dopravy uvažovat o elektrizaci železnice ve Vídni a v Praze.

Question: Kdy byly založeny Vrchlického sady před budovou hlavního nádraží v Praze?

Answer: 1876


Křižanovice (okres Vyškov)

Context: Křižanovice u Bučovic Nadmořská výška 209 m n. m. PSČ 683 57 Počet částí obce 1 Počet k. ú. 1 Počet ZSJ 1 Kontakt Adresa obecního úřadu Křižanovice 85685 01 Bučovice ou.krizanovice@worldonline.cz Starosta Lubomír Cenek Oficiální web: krizanovice.cz Křižanovice Další údaje Kód obce 593222 Kód části obce 76481 Geodata (OSM) OSM, WMF multimediální obsah na Commons Zdroje k infoboxu a českým sídlům.Některá data mohou pocházet z datové položky. Křižanovice jsou obec v okrese Vyškov v Jihomoravském kraji, 5 km západně od Bučovic. Žije zde 802[1] obyvatel. Historie První písemná zmínka o obci pochází z roku 1131. Krátce před bitvou u Slavkova, ze soboty na neděli zde přespal ruský car Alexandr I. a rakouský císař František I. Zatímco rakouský císař přespal na faře, ruský car přespal na statku č.7, kde rozdal mnoho dukátů a k večeři si prý poručil 30 vajec na tvrdo. Obyvatelstvo Struktura V obci k počátku roku 2016 žilo celkem 792 obyvatel. Z nich bylo 407 mužů a 385 žen. Průměrný věk obyvatel obce dosahoval 41 let. Dle Sčítání lidu, domů a bytů, provedeného v roce 2011, žilo v obci 754 lidí. Nejvíce z nich bylo (15,9 %) obyvatel ve věku od 30 do 39 let. Děti do 14 let věku tvořily 13,8 % obyvatel a senioři nad 70 let úhrnem 6,5 %. Z celkem 650 občanů obce starších 15 let mělo vzdělání 38,8 % střední vč. vyučení (bez maturity). Počet vysokoškoláků dosahoval 7,2 % a bez vzdělání bylo naopak 0,2 % obyvatel. Z cenzu dále vyplývá, že ve městě žilo 404 ekonomicky aktivních občanů. Celkem 91,6 % z nich se řadilo mezi zaměstnané, z nichž 74,3 % patřilo mezi zaměstnance, 2,2 % k zaměstnavatelům a zbytek pracoval na vlastní účet. Oproti tomu celých 44,2 % občanů nebylo ekonomicky aktivní (to jsou například nepracující důchodci či žáci, studenti nebo učni) a zbytek svou ekonomickou aktivitu uvést nechtěl.[2] Úhrnem 332 obyvatel obce (což je 44 %), se hlásilo k české národnosti. Dále 220 obyvatel bylo Moravanů a 1 Slováků. Celých 342 obyvatel obce však svou národnost neuvedlo.[2]

Question: Jaký byl průměrný věk obyvatel obce Křižanovice v roce 2016?

Answer: 41


Londýn

Context: Dnešní GLA byla ustanovena jako náhrada za Radu Velkého Londýna (Greater London Council, GLC), který vznikl roku 1965 a byl zrušen roku 1986 po politických šarvátkách mezi GLC (tehdy vedeným Kenem Livingstonem) a vládou konzervativní strany vedenou Margaret Thatcherovou. Po zrušení GLC v roce 1986, přešla většina jeho pravomocí na samosprávy městských obvodů a zbytek byl zajišťován jejich spolupráci nebo jinými nevolenými orgány. Samosprávy městských obvodů tak získaly značnou autonomii a jednotný statut, a ačkoli po obnovení GLC ztratily určitou část vlivu, stále existují oblasti, v nichž jsou nezávislé na GLC. Předchozí londýnské administrativní úřady: Metropolitan Board of Works (MBW) - 1855 až 1889 London County Council (LCC) - 1889 až 1965 Greater London Council (GLC) - 1965 do 1986 Greater London Authority (GLA) - 2000 Londýn je v parlamentu reprezentován 74 poslanci. Policejní službu pro 32 londýnských čtvrtí zajišťuje Metropolitan Police Service, všeobecně označována spíše jako Metropolitan Police, nebo jednoduše Met. City má svou vlastní policejní správu City of London Police. Zdravotní služba v Londýně je řízena vládou prostřednictvím Národní zdravotní služby (NHS). Velký Londýn je rozdělen mezi 5 Strategic Health Authorities. Podrobnější informace naleznete v článku Doprava v Londýně.

Question: Kolika poslanci je Londýn reprezentován v parlamentu?

Answer: 74


Zaběhlá

Context: Území se nachází ve Středních Brdech v nadmořské výšce okolo 600 m n. m. Z hlediska fytogeografického jedinou oblastí oreofytika (oblast horské květeny) ve středních Čechách. Jsou považovány za jediné území v Evropě, kde se lze v této zeměpisné šířce a nadmořské výšce ještě setkat s přechodem mezi tajgou a severskou tundrou. Jsou tu zdokumentovány geomorfologické jevy, s nimiž se na českém území lze setkat pouze v Krkonoších nebo Jeseníkách.[2] V blízkosti se nachází Padrťské rybníky. Kromě nich se poblíž nachází soustava rybníků Výtažník, Šindelka, Gricák a Ledvinka a protéká zde řeka Klabava, dříve místně nazývaná jako Padrťský potok.[3] Historie Roku 1565 jsou zde zmiňovány jen louky na Zaběhlé, které patřily rožmitálskému dvoru. První zmínka o nové vsi Zaběhle je z roku 1733. Obec založil pražský arcibiskup František Ferdinand Khünburg. Důvodem založení obce byla potřeba přivézt sem více pracovních sil, především na těžké práce v lesích. Novým 12 osadníkům bylo dáno místo na chalupu, byly mezi ně rozděleny polnosti a louky a všem byla na 12 let prominuta robota. Nápomocni měli být jen v čase sklizně obilí. Postupně se sem stěhovalo více lidí, protože zde bylo tolik práce, že se často místní obyvatelé nestačili starat ani o vlastní hospodářství.[4] Zaběhlá zvaná Mozolov Dolejší část Přední Zaběhlé pod silnicí do Rožmitálu Dům Ferdinanda Voříška na Zaběhlé, „U Krejčů“Zdejší tvrdé pracovní podmínky dokresluje zmínka o vzniku přezdívky obce – Mozolov: „Záběhelšťané byli honěni nástiným drábem z dřiny do dřiny, ani se nezastavili. Už si nemohli pomoci.

Question: Proč byla založena obec Zaběhlá?

Answer: byla potřeba přivézt sem více pracovních sil


Prostějov

Context: Prostějov (německy Proßnitz) je statutární město v Olomouckém kraji, 17 km jihozápadně od Olomouce, na západním okraji Hané, v severní části Hornomoravského úvalu, východně od Drahanské vrchoviny. Město se rozkládá ve výši 225 metrů nad mořem, na jeho okraji protékají říčky Hloučela a Romže. Žije zde přes 44 tisíc obyvatel. Historické jádro města je od roku 1990 městskou památkovou zónou. První historická zmínka o vsi Prostějovice je z roku 1141. Do poloviny 13. století se vyvinula ve významnou trhovou ves. Tehdy sem byli pozváni němečtí osadníci, kteří v místě dnešního nám. T.G.Masaryka založili novou osadu, na niž přešla práva osady původní. Roku 1390 bylo Prostějovu uděleno díky pánům z Kravař právo výročního trhu, čímž se fakticky stal městem. V husitském období se slibný vývoj zpomalil, když město utrpělo průtahy obou nepřátelských stran; nedostatečně opevněný Prostějov se stává snadnou kořistí vojsk markraběte Albrechta a roku 1431 byl vypálen. Prosperitu městu přinesl vznik židovského města a především po roce 1490 více než stoletá vláda rodů Pernštejnů, jejichž majetkem se město stalo. Roku 1495 zahájilo město výstavbu kamenných hradeb se čtyřmi branami s baštami. V letech 1521 až 1538 si měšťané vybudovali renesanční radnici. Na konci 16. století se město stává majetkem Lichtenštejnů, což má za následek stagnaci rozvoje města. V Prostějově je roku 1527 tiskárnou Kašpara Aorga vytištěna první kniha na Moravě. Během třicetileté války došlo ke zpustošení města a v roce 1697 vypukl požár, kterému padly za oběť radnice, škola i kostel.

Question: Pochází první historická zmínka o vsi Prostějovice z roku 1560?

Answer: První historická zmínka o vsi Prostějovice je z roku 1141.


Evangelium podle Lukáše

Context: Evangelium podle Lukáše (zkratka L nebo Lk) je třetí kniha v pořadí Nového zákona, nejdelší ze čtyř kanonických evangelií. Spolu s Matoušovým a Markovým evangeliem patří mezi tzv. synoptická evangelia. Lukášovo evangelium i Skutky apoštolů, které na ně navazují, jsou věnovány jistému Teofilovi, aby si mohl učinit přesnější obraz o věcech, o kterých již slyšel mnoho nejednotných zpráv (Lk 1, 1 (Kral, ČEP). == Autor a původ == Text je dílem vzdělaného člověka s dobrou řečtinou a s větší slovní zásobou než mají ostatní tři evangelia dohromady. Evangelium vzniklo dříve než kniha Skutků, která se na ně odvolává (Sk 1, 1 (Kral, ČEP). Stará tradice připisuje spis lékaři Lukášovi (Kol 4, 14 (Kral, ČEP), i když v evangeliu není jmenován. Nejstarším písemným dokladem je Zlomek Muratoriho (kolem 200 n. l.), Lukášovi je přičítá také Órigenés, Tertullian a další z téže doby. Lukáš doprovázel apoštola Pavla na jeho cestách, mohl hovořit s očitými svědky a nahlížet do písemných záznamů. Na základě toho křesťanská tradice usuzovala, že evangelium vzniklo nejspíše v Kaisareii někdy v době tamějšího Pavlova vězení (asi v letech 56-58 n.l.). Nejstarší zachované rukopisy (papyrus P75, Sinajský a vatikánský kodex) však mají pouze nadpis "podle Lukáše". Autor téměř jistě používal text evangelia Markova a pravděpodobně psal až po zboření Jeruzalémského chrámu roku 70. Ze srovnání s evangeliem Matoušovým soudí biblická kritika, že oba používali i dnes ztracenou sbírku Ježíšových výroků, která se obvykle nazývá Q (z něm. Quelle, pramen). Většina moderních badatelů proto soudí, že spis vznikl někdy mezi léty 70-90. Podle staré tradice psal Lukáš své evangelium na základě vyprávění Panny Marie. == Charakteristika knihy == Lukáš zřejmě psal pro křesťany, kteří ke křesťanství konvertovali z pohanství, což už tehdy díky Pavlově reinterpretaci nepředstavovalo žádný problém.

Question: Jakou zkratku má Lukášovo evangelium?

Answer: L nebo Lk


Třebčín

Context: Kamenný kříž z roku 1856 jihozápadně od vsi Na Kaplické, říkávalo se mu černý, podle původního nátěru předchozího kříže. Kamenný kříž před č. 121 z roku 1833 s pašijovými výjevy a biblickým textem v hanáčtině (poškozeno) Kamenný kříž z roku 1867 jižně ve vsi Na Olšanské na památku cholery v Třebčíně, jeho dřevěnému předchůdci se říkalo červený kříž Kamenná socha sv. Jana Nepomuckého na Zákantí z roku 1869, před bývalou školkou P. Jana Vychodila, socha původně stála před starou školou, dnešní kulturní a společenské zařízení Kamenná Pieta na cestě do Slatinic z roku 1898, sochař Václav Beck z Prostějova Pomník padlých z první světové války před bývalou školou, z dílny Václava Becka z Prostějova byl slavnostně odhalen 16.7.1922 == Významní rodáci == Rudolf Mlčoch (17. 4. 1880 Henneberk - 8. 4. 1948 Olomouc) – V letech 1925–1926 byl ministrem veřejných prací, v letech 1929 a 1932 ministrem železnic a v letech 1937-1938 ministrem obchodu. Byl také prezidentem Obchodní a živnostenské komory v Olomouci. Ludvík Sigmund (17. 8. 1836 Třebčín - 7. 9. 1899 Lutín) – Otec Jana a Františka, zakladatelů firmy Sigma Lutín. Od roku 1868 vyráběl pumpy. Jan Vychodil (26. 8. 1848 Třebčín - 13. 6. 1926 Třebčín) – Byl kaplanem na Velehradě a zabýval se svatými Cyrilem a Metodějem V roce 1913 vysvětil v Třebčíně mateřskou školku, která byla postavena v jeho rodném domě. == Fotogalerie == == Odkazy == === Reference === === Literatura === David Papajík: Dějiny obcí Lutín a Třebčín, Obec Lutín, 2005, ISBN 80-85600-98-6 Jan Štěpán: Výročí 80. let od založení Sboru dobrovolných hasičů v Třebčíně a dějiny hasičských sborů v Lutíně, Olomouc 2006, ISBN 80-85973-39-1 === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Třebčín ve Wikimedia Commons Katastrální mapa katastru Třebčín na webu ČÚZK http://www.lutin.cz/ oficiální stránka obce Lutín http://www.kosirsko.cz/ Mikroregion Kosířsko Vlakové spojení a železniční trať vedoucí přes Třebčín na webu [3] autobusová linka 890709 Olomouc-Lutín-Slatinice autobusová linka 890736 Lutín-Smržice-Prostějov Třebčín na tzv. 1. vojenském mapování z let 1766-1768 na webu Laboratoře geoinformatiky Univerzity J.E. Purkyně Třebčín z roku 1834 na webu MZA Brno Letecké snímkování Třebčína na webu [4] geologické a radonové měření pro Třebčín na webu [5]

Question: Ve kterém okrese se nachází obec Třebčín?

Answer: Olomouc


Rakouská škola

Context: Charakteristickou metodologii rakouské školy rozvíjejí i Roderick T. Long (1964), Barry Smith a David Gordon, kteří spolu s Hoppem tvoří „kvarteto“ současných metodologických odborníků rakouské školy. Walter Block se zabývá základními ekonomickými teoriemi, stejně tak jako konceptem vlastnictví a libertarianismem. Roger Garrison se snaží vybudovat „rakouskou makroekonomii“ na čistě mikroekonomických základech. Joseph Salerno následuje Misese ve zkoumání společenských systémů, teorie peněz a hospodářských cyklů. Ralph Raico se zabývá zejména ekonomickou historií. V Evropě dochází k opětovnému obnovení rakouských tradic a nejvýznamnějším představitelem je zde Jörg Guido Hülsmann, který se věnuje širokému spektru ekonomických problémů. Jesús Huerta de Soto (1956) se zabývá zejména teorií hospodářských cyklů a Pascal Salin (1939) boji proti údajným soudobým makroekonomickým sofizmatům. I v České republice dochází k šíření myšlenek rakouské školy. Mnohá děl autorů rakouské školy přeložil a vydal Liberální institut[3][4], nejstarší český think tank zabývající se šířením liberálních myšlenek[5]. Dále zde působí Ludwig von Mises Institut, jehož cílem je vzdělávání české a slovenské veřejnosti v otázkách ekonomie z pohledu rakouské školy[6]. Čelným představitelem rakouské školy v České republice je Josef Šíma (1972) zabývající se integrací ekonomie a práva.[zdroj? ] Metodologie Apriorismus Podrobnější informace naleznete v článku Apriorismus. Zásadním epistemologickým východiskem rakouské školy je apriorismus. S komplexním vysvětlením této epistemologie přišel Ludwig von Mises, a to ve svém díle Human Action (Lidské jednání). Ekonomie v pojetí rakouské školy není empirickou vědou, nýbrž vědou apriorní, jež má svůj počátek u konceptu lidského jednání. Tento koncept je používán jako axiom, tedy je považován za nevyvratitelný[7]. A z něho lze logickou dedukcí a také s pomocí podpůrných konstrukcí odvodit celou ekonomickou vědu.

Question: Jak se jmenuje nejstarší český think tank zabývající se šířením liberálních myšlenek?

Answer: Liberální institut


Kytara

Context: Má tři, někdy i čtyři příčná žebra. Luby spojují vrchní a spodní desku. Vyrábějí se ze stejného materiálu jako spodní deska. Krk Krk kytary slouží jako základna pro hmatník. Krk je vystaven velkému tahu strun a musí být proto zhotoven z jednoho kusu tvrdého rovnoletého dřeva – převážně z mahagonu. Příčný profil krku má podstatný vliv na pohodlnost a techniku hry levé ruky. Na krk kytary je přiklížen hmatník, do kterého jsou po celé délce zapuštěny pražce zhotovené z drátů kovových slitin. Hmatník se zhotovuje z jednoho kusu velmi tvrdého dřeva – nejčastěji to bývá eben popř. palisandr. Nultý pražec – ořech – je nejblíže hlavici nástroje. Je vyroben z velmi tvrdého materiálu (slonovina) a určuje – spolu s kobylkou – výšku strun nad hmatníkem a jejich rozmístění po šířce hmatníku. Kytara je laděna v rovnoměrně temperovaném ladění. Pražce jsou proto rozmístěné tak, že každý zkracuje proti předcházejícímu délku struny ke kobylce v poměru : : : : : 2 : 12 : : : : 1 : : {\displaystyle {\sqrt[{12}]{2}}:1} . Krk kytary je zakončen hlavicí vsazenou pod mírným úhlem a tvoří s ní jeden celek. Hlavice slouží k umístění mechaniky. Pomocí mechaniky se napínají struny. Struna se uváže přes dírku na navíjecí váleček, na který je navíjena přes šroubový převod ladicím kolíčkem. Kobylka Velmi důležitou součástí kytary je kobylka, která slouží k uvázání strun na korpus nástroje (struník) a k přenášení chvění strun na vrchní desku (vložka kobylky).

Question: Jak se nazývá drnkací strunný nástroj s hmatníkem?

Answer: Kytara


Hlavonožci

Context: Hlavonožci (Cephalopoda) jsou nejdokonalejší třída měkkýšů. Všichni jsou aktivní mořští dravci. Patří mezi ně starobylá loděnka, inteligentní chobotnice, sépie, obří krakatice a další. Dnes žijící hlavonožci se dělí na skupiny čtyřžábří (loděnka) a dvoužábří (chobotnice, oliheň, ...) Hlavonožci měří od jednoho centimetru do mnoha metrů (i přes 20 m). Mají dvoustranně souměrné tělo a chapadla. Chapadel je u jednoduchých druhů, jako je loděnka, okolo 30 až 90 a jsou krátké. Vyspělé druhy jich mají méně, zato jsou delší a mají přísavky. Decapodiformes (desetiramenatci) mají 8 kratších chapadel a 2 delší a Octopodiformes (chobotnice) mají 8 stejně dlouhých. Chobotnice mohou přijít o několik chapadel, která jim znovu dorostou. Pohybují se třemi způsoby, buď pomocí vlnění ploutevního lemu nebo chapadel nebo vytlačování vody ze sifonu. Tento tryskovitý pohyb umožňuje některým menším druhům vyskakovat nad hladinu. Dýchají žábrami. V případě ohrožení vypouštějí hlavonožci inkoustový oblak, který je skryje a mohou tak nepozorovaně uplavat. Je buď černý nebo hnědý. == Popis těla == === Schránky === Dříve měli všichni hlavonožci svou schránku, dnes ji má jen málo zástupců, např. loděnka. Schránka se ve vývoji začala přemisťovat dovnitř těla. Sépie má sépiovou kost, další desetiramenatci jen tzv. meč a chobotnice nemají vůbec nic. Jejich mozek je však obvykle krytý chrupavčitou schránkou, která jej chrání před poškozením. === Velikost těla === Hlavonožci měří od jednoho centimetru do mnoha metrů (i přes 20 m). Podle současných znalostí je největším hlavonožcem kalmar Hamiltonův a nikoli krakatice obrovská. U měření velikosti desetiramenných hlavonožců je zásadní problém, který rozměr považovat při srovnání za rozhodující. Délka osmi ramen se obvykle blíží délce samotného těla, ale i zde jsou rozdíly. Dvě dlouhá chapadla s rozšířenými konci však daleko přesahují věnec ramen a mohou být velmi dlouhá. Krakatice nalezená roku 1887 na Novém Zélandu měla při celkové délce 17,35 m tělo bez ramen dlouhé pouhých 2,35 m. Celých 15 m připadlo na chapadla. === Obří hlavonožci === Tvrzení, že není možné, aby bezobratlí byli větší než obratlovci, dříve ztěžovalo vědcům obhajovat existenci obrovských hlavonožců.

Question: Jsou všichni hlavonožci dravci?

Answer: Všichni jsou aktivní mořští dravci.


Ropa

Context: Ropa (též (surová) nafta, zemní olej, černé zlato) je hnědá až nazelenalá hořlavá kapalina tvořená směsí uhlovodíků, především alkanů. Mineralogicky patři mezi tzv. "kaustobiolity". Geochemiky všeobecně uznávaná teorie vzniku ropy říká, že vznikla přeměnou živočišného a rostlinného materiálu obsaženého v horninách. Nachází se ve svrchních vrstvách zemské kůry, v sedimentárních pánvích jako jsou kontinentální šelfy, hlubokovodní pánve zahrnující kontinentální svahy i abysál, riftové zóny, predpolní pánve horských řetězců, ale i deformované vrásové struktury některých horstev samých. Je základní surovinou petrochemického průmyslu. Naleziště ropy jsou pod nepropustnými vrstvami, v hloubkách od několika set metrů až do hloubek přes 10 km. Ropa při těžbě buď vyvěrá pod tlakem, nebo je čerpána. Vyskytuje se společně se zemním plynem. Název ropa pochází z polštiny, v překladu znamená "hnis", jde o původní staré označení tamních solných pramenů. Ropa se tvoří geochemickými procesy z matečných hornin. Tvoří se neustále, ale v geologickém čase v rozmezí několika miliónů nebo desítek miliónů let. Z hlediska lidského se tudíž jedná o neobnovitelný zdroj. Ropa je směsí tekutých uhlovodíků. Uhlovodíky jsou organické sloučeniny složené pouze z prvků uhlíku (C) a vodíku (H). Atomy uhlíku se sdružují a vytvářejí různě dlouhé řetězce; atomy vodíku jsou na tyto řetězce napojeny. Alkany, uhlovodíky s jednoduchou vazbou mezi atomy uhlíku, tvoří převážnou část ropy. C1 až C4 (tj. sloučeniny s jedním až čtyřmi atomy uhlíku v řetězci) jsou za normálních podmínek plynné, C5 až C14 kapalné, C15 a vyšší jsou tuhé látky. Mezi základní technologické charakteristiky ropy patří hustota stanovená při teplotě 20 °C se pohybuje 730–1 000 kg/m3. Pohybuje se v rozmezí od 0,61–0,85 g/cm3 pro lehké ropy, 0,85–0,93 g/cm3 pro středně těžké až 0,93–1,05 a víc g/cm3 pro velmi těžké ropy. Celková hustota ropy je dána proporcemi jednotlivých uhlovodíků ve směsi.

Question: Skládá se ropa převážně z uhlovodíků?

Answer: Ropa je směsí tekutých uhlovodíků.


Kojot prérijní

Context: Kojot prérijní Tento článek není dostatečně ozdrojován a může tedy obsahovat informace, které je třeba ověřit.Jste-li s popisovaným předmětem seznámeni, pomozte doložit uvedená tvrzení doplněním referencí na věrohodné zdroje. Kojot prérijní Kojot prérijní Stupeň ohrožení podle IUCN málo dotčený[1] Vědecká klasifikace Říše živočichové (Animalia) Kmen strunatci (Chordata) Třída savci (Mammalia) Řád šelmy (Carnivora) Čeleď psovití (Canidae) Rod Canis Binomické jméno Canis latransSay, 1823 Rozšíření kojota prérijního Rozšíření kojota prérijního Synonyma Kojot prérijový Některá data mohou pocházet z datové položky. Kojot prérijní (Canis latrans) je severoamerická šelma z čeledi psovitých. Jeho jméno pochází z aztéckého slova coyō. Rozměry Výška v kohoutku: 60 cm Délka: 100 až 135 cm Délka ocasu: 40 cm Hmotnost: samci 8–20 kg (výjimečně až 34 kg), samice 7–18 kg Rozšíření Kojoti původně žili na skalnatých rovinách v severním Mexiku, odkud postupně pronikali dále na sever. Dnes se nacházejí v celé Severní Americe, od pouští a polopouští na jihozápadě až po Aljašku. Potrava Kojot je masožravec. Loví hlodavce, malé ptáky, různé vodní živočichy, ale i vidlorohy. Dokáže vyvinout poměrně velkou rychlost, na vzdálenost 1,5 km může běžet rychlostí 48 km/h a na kratší vzdálenost i rychleji.[2] Živí se nicméně také zdechlinami, v blízkosti lidských sídel požírá odpadky. V nouzi se dokáže spokojit jen s trávou a ovocem. Je pravda, že napadá i člověka, ale útoky málokdy končí fatálně.[3] Rozmnožování Kojotí říje probíhá od února do března. Samci sice mezi sebou bojují, konečná volba však závisí na feně, která si tak může vybrat i poraženého. Takto vzniklé páry spolu zůstávají po celý život. Před porodem si samice za pomoci svého partnera vybuduje doupě, jež se stane útočištěm pro ni a pro štěňata. Někdy kojoti obsadí jezevčí nebo liščí noru. Po devítitýdenní březosti vrhne fena čtyři až deset mláďat, která kojí 7–10 týdnů. Ve stáří tří až čtyř týdnů jsou štěňata schopna přijímat pevnou stravu. Samec se stará o přísun potravy a hlídá okolí brlohu. Dovnitř však již nevstupuje. Do dosažení úplné dospělosti, tj. do věku 20 měsíců, doprovázejí mladí kojoti své rodiče, pak se osamostatňují a zakládají si vlastní rodiny nebo smečky. Způsob života Kojot prérijní v Národním parku Grand Teton Kojoti žijí v párech nebo v rodinných smečkách. Pečlivě hlídají hranice svého teritoria, jež si značkují močí a trusem. Uctívané i zatracované zvíře Kojot hraje významnou roli v mytologii severoamerických Indiánů, kde často vystupuje jako šprýmař, potměšilý šibal, který na jedné straně ostatním tvorům pomáhá, ovšem na druhou stranu si z nich tropí nejapné žerty nebo se je snaží všemožně přelstít, aby získal to, co chce.

Question: Jakou rychlost dokáže vyvinout kojot prérijní?

Answer: poměrně velkou


Sham 69

Context: Mat SargentAl CampbellBilly BostickAlby MaskellNeil HarrisRicky GoldsteinAndy PrinceTim VIan Whitewood Některá data mohou pocházet z datové položky. Sham 69 je britská punk rocková skupina, založená v roce 1976.[1] Frontmanem skupiny je Jimmy Pursey, který skupinu v roce 1976 spoluzaložil. Dalšími zakládajícími členy byli Neil Harris, Johnny Goodfornothing, Albie Slider s Billy Bostik. První singl nazvaný „I Don't Wanna“ skupina vydala v roce 1977 a jeho producentem byl velšský hudebník John Cale. První album nazvané Tell Us the Truth následovalo následujícího roku. Skupina se rozpadla v roce 1980, v roce 1987 došlo k jejímu obnovení a po několika výměnách členů skupina existuje dodnes. Sestavy a diskografie Sestavy Sham 69 1976 Jimmy Pursey – zpěv Neil Harris – sólová kytara Johnny Goodfornothing – rytmická kytara Albie Slider (Albert Maskell) – baskytara Billy Bostik – bicí 1977 Jimmy Pursey - zpěv Dave Parsons – kytara Albie Slider – baskytara Mark Cain – bicí 1977-1979 Jimmy Pursey - zpěv Dave Parsons – kytara Dave Tregunna – baskytara Mark Cain – bicí 1979-1980 Jimmy Pursey - zpěv Dave Parsons – kytara Dave Tregunna – baskytara Ricky Goldstein – bicí 1987-1988 Jimmy Pursey - zpěv Dave Parsons – kytara Ian Whitewood – bicí 1988-1991 Jimmy Pursey - zpěv Dave Parsons – kytara Andy Prince – baskytara

Question: Kdo je frontmanem rockové skupiny Sham 69?

Answer: Jimmy Pursey


Ucho

Context: Patří mezi ně kladívko (malleus), kovadlinka (incus) a třmínek (stapes). Řetěz kůstek přenáší zvuk od bubínku do vnitřního ucha - ploténka třmínku se dotýká oválného okénka v labyrintu. Střední ucho je odděleno od vnitřního ucha membránami, která uzavírají oválné předsíňové okénko (vestibulární) a kruhového hlemýžďové (kochleární) okénko. Zesílení zvuku se uskutečňuje pákovou funkcí sluchových kůstek, které přenášejí zvukové vlny z většího povrchu bubínku na menší plochu povrchu membrány předsíňového okénka. Nadměrné silné zvuky se tlumí pomocí dvou malých kosterních svalů ve středním uchu (napínač bubínku a třmínkový sval). Svalová vřeténka uvnitř těchto svalů reagují na protažení svalu tím, že spouští tzv. akustický reflex, který způsobuje smrštění těchto svalů. Stupeň protažení je dán intenzitou zvuku (hlasitostí). Hlasité zvuky se tlumí proto, že natažení svalů a jejich následná reflexní kontrakce zabraňuje nadměrnému pohybu sluchových kůstek. Ze středního ucha do nosohltanu vyúsťuje Eustachova trubice (tuba Eustachi, tuba auditiva, sluchová středoušní trubice), která vyrovnává tlak ve středním uchu s tlakem v okolním prostředí. Pomáhá také čistit středoušní dutinu. Vnitřní ucho (auris interna) leží v kostěném labyrintu spánkové kosti (os temporalia). Kostěný labyrint částečně kopíruje blanitý labyrint vyplněný endolymfou. Části kostěného labyrintu, které kopíruje blanitý labyrint, jsou: 3 polokruhovité kanálky, vejčitý váček, kulovitý váček a hlemýžď. Hlemýžď je stočená trubička naplněná tekutinou (endolymfou). Vibrace oválného okénka rozvlní endolymfu. Vlnění endolymfy rozechvěje krycí membránu Cortiho orgánu obsahujícího vláskové buňky (receptory sluchu). Každá buňka má vlásky zapuštěné do krycí membrány a zjišťuje její chvění, o kterém vysílá signály do mozku po sluchovém nervu. Signály jsou vnímány jako zvuk.

Question: K čemu slouží Eustachova trubice?

Answer: vyrovnává tlak ve středním uchu s tlakem v okolním prostředí


Kniha

Context: Kniha je sešitý nebo slepený svazek listů nebo skládaný arch papíru, kartonu, pergamenu nebo jiného materiálu, popsaný, potištěný nebo prázdný s vazbou a opatřený přebalem. Kniha je též literární práce nebo hlavní oddíl této práce. Kniha publikovaná v elektronické formě se nazývá elektronická kniha (e-kniha) nebo e-book. Knihovní a informační věda definuje knihu jako monografii pro její rozlišení od periodických publikací jako jsou časopisy nebo noviny. Osoba se zaujetím pro knihy je označována jako bibliofil nebo knihomil. Člověk s chorobnou touhou psát knihy je označován jako grafoman, s nutkáním vydat vlastní knihu typoman. Ústní podání (řeč, tradice, doslech) je nejstarší způsob rozšiřování zpráv a příběhů. Po zavedení písma v starověkých civilizacích byly informace zapisovány na hliněné destičky, ostraka, papyrus (Alexandrie, Byblos) nebo pergamenové svitky (Pergamon). V té době se objevují první knihovny (bibliotéky) pro jejich skladování (např. Alexandrijská knihovna). Pergamenové svitky byly později postupně nahrazovány kodexem, což je svázaná kniha se stránkami a hřbetem, tedy forma většiny knih dodnes. Pro svitky byl nejčastěji používán papyrus, pro kodexy pergamen. Ten byl ve 14. století v Evropě nahrazen lacinějším papírem původem z Číny. Před objevem knihtisku (v Číně) a zavedením tiskařského lisu byly všechny knihy psány ručně (rukopis). To je také činilo drahými a vzácnými. V raném středověku si knihy mohla dovolit jen církev, univerzity a bohatí a často bývaly připevněny řetězy k polici nebo ke stolu proti odcizení. V polovině 15. století začaly být knihy v západní Evropě vyráběny blokovým tiskem (technika byla na východě známá už staletí předtím). Při blokovém tisku byl obrysový obraz celé stránky vyřezán ze dřeva. Matrice mohla být mnohokrát natřena inkoustem a použita na reprodukci kopií dané stránky. Výroba celé knihy byl ale stále náročný proces, vyžadující ručně řezanou desku pro každou stránku. Dřevěné desky také nebyly velmi trvanlivé a snadno se opotřebovaly nebo poškodily. Nejstarší datovaný exemplář kopie pořízené blokovým tiskem uchovává Britská knihovna. Desku nalezl v roce 1907 archeolog Marc Aurel Stein v ohrazené jeskyni u Tun-chuangu v severozápadní Číně. Tiráž na konci obsahuje: Uctivě vyrobil pro obecnou volnou distribuci Wang Jie ve prospěch svých dvou rodičů třináctého dne čtvrtého měsíce devátého roku Xiantongu (tedy 11. května 868).

Question: Jak je označována osoba se zaujetím pro knihy?

Answer: bibliofil nebo knihomil


Lionel Messi

Context: V osmifinále vyřadili Mexiko 3:1, ale podlehli ve čtvrtfinále Německu 0:4. Na Copa América 2011 na domácí půdě Messi příliš nezářil. Argentina v prvním zápase remizovala s Bolívií 1:1. I v dalšim zápase remizovala, tentokrát s Kolumbií 0:0. Ve třetím zápase porazila Kostariku 3:0. Ve čtvrtfinále prohrála s Uruguayí (vítězem turnaje) v penaltovém roztřelu. Zúčastnil se Mistrovství světa 2014 v Brazílii, kde v základní skupině F táhl Argentinu za postupem. Skóroval ve všech třech zápasech (proti Bosně, Íránu i Nigérii), a vždy byl označen jako "muž zápasu". Argentina obsadila s devíti body první příčku skupiny. S Bosnou 2:1, Messi přispěl vítězným gólem. S Íránem 1:0, Messi opět přispěl vítězným gólem a s Nigérií 3:2, Messi poslal do brány dva góly. S týmem postoupil až do finále proti Německu. V osmifinále Argentina porazila po prodloužení Švýcarsko 1:0. Ve čtvrtfinále Argentina porazila Belgii 1:0. V semifinále proti Nizozemsku došlo za stavu 0:0 na penalty, Messi svůj pokus proměnil. Ve finále proti Německu musel přijmout porážku 0:1 po prodloužení. Byl vyhlášen nejlepším hráčem šampionátu (získal Zlatý míč - Adidas Golden Ball). Na Copa América 2015 v Chile Argentina v prvním zápase remizovala s Paraguayí 2:2 a Messi přispěl druhou brankou. Ve druhém zápase porazila Uruguay 1:0 a ve třetím zápase Jamajku 1:0. Ve čtvrtfinále porazili Argentinci Kolumbii v penaltovém rozstřelu. V semifinále poráží Paraguay 6:1. Ve finále s Chile rozhodují penalty a Argentina prohrála. Messimu opět unikl titul s argentinskou reprezentací na výnamném turnaji. Po mistrovství Jižní Ameriky (Copa América 2016), kde Argentina podlehla 26. června ve finále Chile, se rozhodl ukončit reprezentační kariéru poté, co opětovně skončil s týmem těsně pod vrcholem (ziskem titulu).

Question: Z jaké země pochází Lionel Messi?

Answer: Argentina


Joe Kelly

Context: Joe Kelly (13. březen 1913, Dublin – 28. listopad 1993, Neston) byl irský pilot formule 1. Narodil se v Jižní Americe, krátce před návratem rodičů do Irska, a proto byl zapsán až na faře v Dublinu. Vyrostl z něho schopný obchodník s motory, přesto mladý Joe inklinoval k rychlým vozům. == Kariéra == Získal starší vůz od Geoffreye Taylora. Přestože se jednalo o vůz, který nedosáhl nikdy skutečného úspěchu, dokázal s ním Kelly konkurovat při Wakefield Trophy v roce 1950, kde nestačil pouze na Hamiltonovo Maserati. Slavit mohl i v roce 1952 na Ulster Trophy, když na trati v Dundrodu skončil na třetím místě a obstál tak o proti mnohem silnější konkurenci. Mezitím se neúspěšně prezentoval i v oficiálním mistrovství světa Formule 1. V letech 1950 a 1951 stál na startu Grand Prix Velké Británie, ale ani jednou nedovezl svou Altu do cíle. Změna pravidel v letech 1952 a 1953, kdy se jezdila Formule 1 s vozy Formule 2, dávalo i značné šance na úspěch vozům Alta. Ani Kelly nenechal nic náhodě a do své Alty namontoval výkonnější motor Bristol. Na velkých akcích se s tímto vozem Kelly ukazoval jen sporadicky, protože byl zaneprázdněn přípravou vozu Jaguar C, s kterým slavil úspěchy až do osudného roku 1955, kdy havaroval v Outlon Parku. Joe Kelly utrpěl vážná zranění a jen o vlásek utekl amputaci ošklivě poraněné nohy. Bylo jasné, že s kariérou závodního pilota se Kelly bude muset rozloučit. Po návratu z nemocnice začíná znovu s obchodní činností a stává se prodejcem vozů Ferrari v Irsku a pomalu začíná rozvíjet obchodní síť ve Velké Británii.

Question: Byl Joe Kelly irský pilot formule 1?

Answer: Joe Kelly (13. březen 1913, Dublin – 28. listopad 1993, Neston) byl irský pilot formule 1.


Zoopark Vyškov

Context: měkkozobí – holub domácí (Columba livia f. domestica) nanduové – nandu pampový (Rhea americana) papoušci – papoušek vlnkovaný (Melopsittacus undulatus) pěvci – krkavec velký (Corvus corax) sovy – puštík obecný, výr velký vrubozobí – husa domácí landéská (Anser anser f. domestica), husa velká (Anser anser), kachna domácí indický běžec (Anas platyrhynchos f. domestica), labuť velká (Cygnus olor), pižmovka velká domácí (Cairina moschata f. domestica), husa domácí labutí (Anser anser f. domestica), kachnička karolínská (Aix sponsa), kachnička mandarinská (Aix galericulata), hrabaví – bažant zlatý (Chrysolophus pictus), kur domácí brahmánka (Gallus gallus f. domestica), česká zlatá kropenka (Gallus gallus f. domestica), kur domácí japonka (Gallus gallus f. domestica),. kočinka zakrslá (Gallus gallus f. domestica), kur zakrslý rousný (Gallus gallus f. domestica), páv korunkatý (Pavo cristatus), perlička domácí (Numida meleagris f. domestica), malajská bojovnice (Gallus gallus f. domestica),kur bankivský (Gallus gallus f. domestica) Další expozice Součástí areálu zooparku je od roku 2011 i replika hanáckého statku z přelomu 19. a 20. století s expozicí tradičního venkovského života a centrem environmentální výchovy, v němž jsou interaktivní expozice s ekologickými tématy.[7] Součástí zooparku je i DinoPark[8] a vyškovská hvězdárna v přírodním prostředí Marchanického hájku.[9] Zajímavosti Model ještěra v Dinoparku V průběhu roku 2007 byl otevřen skanzen starých zemědělských strojů. V roce 1992 byl zoopark přijat do Euroasijské regionální asociace zoologických zahrad. 27. listopadu 2006 byla zoo udělena cena Spokojený zákazník jihomoravského kraje. Mezi dětské atrakce patří Babiččin dvoreček s volným vstupem mezi domácí zvířata.

Question: Co je součástí zoo parku Vyškov od roku 2011?

Answer: replika hanáckého statku z přelomu 19. a 20. století s expozicí tradičního venkovského života a centrem environmentální výchovy, v němž jsou interaktivní expozice s ekologickými tématy


Hannes Alfvén

Context: Hannes Olof Gösta Alfvén (30. května 1908, Norrköping, Švédsko - 2. dubna 1995, Djursholm, Švédsko) byl fyzik a astrofyzik, který se zabýval zejména kosmickou elektrodynamikou. V roce 1939 publikoval Alfvén teorii magnetických bouří a polárních září. Významnou mírou přispěl k moderní planetární kosmologii hlavně pracemi o přenosu momentu hybnosti z rotujícího praslunce na planety, účinku magnetických polí na pramlhovinu a pracemi o magnetosféře Země a jiných těles. V roce 1970 dostal Nobelovu cenu za práce v oblasti fyziky plazmatu a její interakce s magnetickým polem. Zavadí také alternativní model, který se nazývá plazmová kosmologie. Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Hannes Alfvén Lubomír Sodomka, Magdalena Sodomková, Nobelovy ceny za fyziku, Praha : SET OUT, 1997. ISBN 80-902058-5-2

Question: Kde zemřel Hannes Olof Gösta Alfvén?

Answer: Djursholm


Kyrgyzstán

Context: Kyrgyzstán (kyrgyzsky К - rusky К) je stát ve střední Asii. Jeho sousedy jsou Čína, Tádžikistán, Uzbekistán a Kazachstán. Hlavním městem je Biškek. Kyrgyzstán je zakládajícím členem Společenství nezávislých států. Původ Kyrgyzů není dodnes zcela objasněn. Jejich jazyk patří do skupiny turkických jazyků. Turkické kmeny přišly do oblasti v 6. století. Na začátku 13. století původní obyvatelstvo ustoupilo do hor, protože zemí se převalila ohromná armáda vedená Čingischánem. Od 16. století už vystupují Kyrgyzové jako samostatný národ. Kyrgyzové vedli kočovný způsob života a živili se hlavně jako pastevci. Pro carské Rusko bylo velice snadné pastevce porazit a v roce 1876 se stalo území Kyrgyzstánu součástí ruského Turkestánu. Mnoho obyvatel uteklo do Číny. V roce 1878 bylo založeno pozdější hlavní město státu Biškek. Po bolševické revoluci v roce 1917 nastala v zemi nucená kolektivizace. Ta zcela zbořila tradiční kočovný život Kyrgyzů. V roce 1924 bylo území ustanoveno jako autonomní pod správou sovětského Ruska. Nakonec v roce 1936 vznikla v rámci sovětského Ruska Kyrgyzská sovětská socialistická republika, která dala zemi dnešní hranice. Při sčítání lidu z roku 1989 tvořili Kyrgyzové málo přes polovinu populace. Silnou menšinou jsou Rusové a Uzbeci. V roce 1990 propukly v západní oblasti státu kolem města Oš etnické nepokoje. Uzbeci, kteří cítili slábnoucí moc rozpadajícího SSSR, povstali proti zde menšinovým Kyrgyzům. Následovala vlna emigrace, a to především Rusů. Nezávislá republika Kyrgyzstán vznikla v roce 1991, kdy se rozpadl SSSR. Kyrgyzstán se stal členem Společenství nezávislých států ještě téhož roku. Prvním prezidentem byl Askar Akajev, člen komunistické strany a prezident Akademie věd v Kyrgyzstánu. Akajev zažil velký skandál, když vyšlo najevo, že někteří členové vlády museli podat demisi, protože nebyli kyrgyzstánské národnosti. V roce 1994 bylo vypsáno referendum o setrvání Akajeva ve funkci prezidenta. Pro setrvání hlasovalo přes 96 % voličů. V roce 1995 byl Akajev zvolen prezidentem na dalších pět let. Jeho kampani napomáhala státem řízená média. Tři z šesti opozičních kandidátů odstoupili už před volbami, takže volby nelze považovat za zcela demokratické a svobodné. Další referendum proběhlo v roce 1996, kdy si Akajev posílil své pravomoci ve státě. Referendem v roce 1998 změnil Akajev ústavu státu. Snížil počet poslanců v parlamentu, zrušil jejich imunitu, zrušil zákon o svobodě slova a svobodě tisku a ovládl veškerá média v zemi. Související informace naleznete také v článku Tulipánová revoluce. Parlamentní volby v roce 2000 byly za účasti pozorovatelů z OBSE.

Question: Jaké je hlavní město Kyrgyzstánu?

Answer: Biškek


YouTube

Context: Některé z obsažených videí se staly fenomény v rámci světového nebo národních internetů s velkým počtem zhlédnutí. Od doby založení se zlepšovaly a dále zlepšují možnosti záznamových zařízení a přenosové kapacity a rychlosti sítí a s nimi roste také podporovaná kvalita videí na serveru. Průběžně se měnil a přizpůsoboval i layout a celková nabídka se stále vyvíjí a doplňuje o podporu nových technologií s vyššími technickými nároky. Podrobnější informace naleznete v článku Youtuber. V souvislosti s roustoucí popularitou YouTube se vynořuje i fenomén tak zvaných YouTuberů (YouTubers). Jedná se o (nejen) mladé tvůrce obsahu (videí), kteří kolem sebe budují komunitu svých fanoušků. Používá se pro ně i termín influenceři, vzhledem k tomu, že své fanoušky (uživatele) zasahují a ovlivňují i na jiných sociálních sítích (Facebook, Pinterest, atd.). YouTubeři nejsou klasickými celospolečenskými celebritami, ale pro svou cílovou skupinu mívají větší signifikanci než celebrity z tradičních médií. Je to proto, že se mohou prosadit jedině, když produkují vlastní obsah a pouze když vstupují do interakce s fanoušky. Pojítkem mezi celebritou a divákem je právě obsah, proto má vztah médium-divák i reálný obsahový základ, komunikace je více rovnostářská (oba sedí u počítače, YouTuberem se může stát každý, pod video lze napsat komentář a u tradičních celebrit je vždy mezi nimi a spotřebitelem nějaký typ bariéry, která zakládá nerovnost). YouTubeři se proto používají také v marketingu. Vzniká kolem nich rozsáhlá komunita a je tak možné tvrdit, že se pomalu stávají mainstreamovými celebritami. Vystupují na vlastních festivalech (např. Utubering), společenských akcích (např. Zlatý Slavík) mají agentury, které je zastupují (např. GameBoost). Začínají s nimi spolupracovat také orgány státní správy, které chtějí komunikovat s mladou generací (např. vzdělávání, propagace určitých myšlenek a doporučení jako nebezpečí řízení po požití alkoholu, atd.). V České republice první spolupráci s YouTubery v této oblasti navázala Rada vlády pro udržitelný rozvoj, která spolupracovala s Martinem Rotou při komunikaci Cílů udržitelného rozvoje. Jeho video mělo během několika hodin více zhlédnutí než Obamova řeč na podobné téma v OSN. YouTubeři dostávají za jejich počet odběratelů tvz. Play Button. Seznam play buttonů: Silver Play Button (Stříbrný Play Button) - dostávají ho za získání 100 000 odběratelů Golden Play Button (Zlatý Play Button) - dostávají ho za 1 000 000 odběratelů Diamond Play Button (Diamantový Play Button) - dostávají ho za 10 000 000 odběratelů YouTube má v roce 2015 dvě miliardy přístupů denně a každou minutou uživatelé nahrají 300 hodin nových videí. YouTube je tak po internetovém vyhledávači Google druhou nejnavštěvovanější webovou službou světa.

Question: Používají se YouTubeři v marketingu?

Answer: YouTubeři se proto používají také v marketingu.


Skříň

Context: Botník - zásuvková či přihrádková skříňka na obuv Manžetník - historický typ skříňky na manžety a límečky, které byly odnímatelné Kredenc - historická skříň pro vystavování a ukládání stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, v jídelně nebo v kuchyni; zpravidla dvoudílná nebo tříetážová, horní díl může mít prosklená dvířka. spížní skříň - slouží pro skladování potravin, proto mává ve dvířkách vrtané otvory Knihovna - uzavřená s prosklenými dveřmi nebo otevřená skříň policová Skleník - historická skříň, zpravidla jednodveřová s prosklenými dveřmi a poličkami pro sklo, porcelán a další sběratelské předměty Trezorová skříň - ocelová dvouplášťová konstrukce, dříve volně stojící, jednodveřová nebo dvoudveřová, nyní často zasekaná do zdi, se kterou dveře lícují, v bance bývá trezorová místnost vybavená soustavou trezorových skříní skříně pracovní: např. pro kanceláře, dílny, ordinace, lékárny apod. Vitrína - výstavní skříň, často celoskleněná Kabinet - zásuvková skříň různých funkcí, střední dolů sklápěcí dvířka mouhou sloužit i jako psací deska. === Soustavy === V současnosti jsou časté skříně vestavěné, z netradičních materiálů: lamino, lakované kovy, drátěné poličky. Kuchyňská soustava skříněk. Obývací stěna Pracovní skříň - např. kancelářská, místo dvířek může být vybavena stahovací roletou. == Přenesené významy == Termín "skříň" se užívá v přeneseném významu pro označování předmětů, které svým tvarem nebo funkcí skříň připomínají: Skříň varhan

Question: Jak se nazývá typ nábytku, který slouží k ukládání či skladování věcí?

Answer: skříň


Fjodor Michajlovič Dostojevskij

Context: Jde k lichvářce a zabije ji, jenže za lichvářkou přijde její sestra, která vše viděla, a tak musí zabít i ji (sekerou). Po činu uteče, po čase se dostane do rodiny alkoholika Marmeladova. Zde pracuje (jako prostitutka) jeho dcera Soňa. Raskolnikov se do Soni zamiluje a svěří se jí se svým činem. Soňa ho přesvědčí, aby se šel přiznat, za svůj čin je odsouzen na 8 let na Sibiř, kde je mu Soňa oporou. Dílo bylo mnohokrát zfilmováno. Hráč (1867) – román, ve kterém použil autor své zkušenosti s hráčskou vášní. Idiot (1868) – hlavní hrdina kníže Lev Nikolajevič Myškin, nedoléčený epileptik, se po dlouhé době léčení vrací do Petrohradu, do ruské společnosti, v níž je zprvu kvůli své nemoci označován za "idiota", ale svým chováním velmi rychle dovede předsudky ostatních změnit, a většinou dokonce zcela vyvrátit. Svou lidskostí, nesobeckou ušlechtilostí a zdánlivě až naivní dobrotivostí dokonce nad ostatní ruskou společností výrazně vyniká. Dílo bylo mnohokrát zfilmováno. Běsi (též Běsové, 1871–72) – hlavní myšlenka tohoto díla je vyjevena v soudobém Rusku, které hlavnímu hrdinovi Štěpánu Trofimovičovi přijde nemocné, plné neduhů a morových ran, plné běsů a běsíků, co se v jeho milém Rusku nashromáždilo. Roku 1988 zfilmováno (Režie: Andrzej Wajda hrají: Isabelle Huppert, Philippine Leroy-Beaulieu) Deník spisovatele (1873) – rozsáhlý komentář doby a jejích problémů. Výrostek (1875) – román, vykresluje morální rozpor chlapce, který poznává, že základem společenské skutečnosti jsou peníze a kariéra, touží vlastnit milion, aby si ho nikdo netroufl urážet. Bratři Karamazovi (1879) – poprvé vydáno 1879–1880, Dostojevského vrcholné dílo, psychologický a filosofický román s kriminální zápletkou.

Question: Ve kterém městě zemřel F. M. Dostojevskij?

Answer: Petrohrad


SK Slavia Praha

Context: SK Slavia Praha je český fotbalový klub z Prahy. Byl založen 2. listopadu 1892, původně jako cyklistický odbor v Praze, vzešlý z pražského vlasteneckého studentského sdružení Literární a řečnický spolek Slavia se sídlem ve Vodičkově ulici. Podle počtu získaných ligových titulů se jedná o historicky druhý nejúspěšnější český profesionální fotbalový klub. Po celou dobu fotbalové historie patří společně se svým pražským rivalem, klubem AC Sparta Praha k nejpopulárnějším klubům českého fotbalu. Slavia získala 17 ligových titulů (naposledy v roce 2009) a třikrát se stala vítězem domácího poháru. V roce 1938 vyhrála Středoevropský pohár (Mitropa Cup), předchůdce současných evropských pohárů. Mezi nejslavnější hráče klubu patří Jan Košek, František Plánička, Antonín Puč, František Svoboda (poslední tři jmenovaní stříbrní medailisté mistrovství světa 1934), Josef Bican, Jan Lála (stříbrný medailista mistrovství světa 1962), František Veselý (mistr Evropy 1976), Pavel Kuka a Vladimír Šmicer. Domácí zápasy se od sezony 2008/09 pořádají na stadionu v Edenu s názvem Eden Aréna. Ten byl slavnostně otevřen 7. května roku 2008 zápasem s týmem Oxford University AFC. Původní stadion na Letné, založený v roce 1899 a posléze reprezentovaný dokonce dvěma stadiony, užíval klub až do roku 1950, kdy byl přinucen se přestěhovat do vršovického Edenu (Stadion Dr. Václava Vacka, později Eden Aréna) v důsledku vládního rozhodnutí o stavbě Stalinova pomníku, jemuž prostor stadionů bránil. Klub vznikl v době rozmachu českého národnostního cítění. Dne 2. listopadu 1892 se konala v Kulichově domě na pražském Karlově náměstí valná hromada vysokoškolského Literárního a řečnického spolku Slavia, na kterém byl založen sportovní odbor ACOS (Akademický cyklistický oddíl Slavia). Dne 23. listopadu 1892 byl předsedou tohoto odboru zvolen lékař Václav Kubr. Klub se věnoval v počátcích cyklistice, avšak brzy po svém založení byl celý spolek Slavia pro údajnou protirakouskou činnost policejně rozpuštěn. Dne 31. května 1895 byl z popudu medika Jaroslava Hausmana založen "Sportovní klub Slavia", který se stal nástupcem ACOS.

Question: V jakém roce byl založen klub SK Slavia Praha?

Answer: 1892


Mozilla Messaging

Context: Mozilla Messaging je dceřiná organizace Mozilla Foundation, která zastřešuje vývoj poštovního klienta Mozilla Thunderbird. Ten byl původně vyvíjen Mozilla Corporation, která se však rozhodla zaměřit primárně na vývoj webového prohlížeče Mozilla Firefox. Po veřejné diskusi bylo rozhodnuto o převedení Mozilla Thunderbirdu pod samostatnou organizaci, která po pracovním názvu MailCo dostala název Mozilla Messaging. Vznikla 19. února 2008 a jejím ředitelem je David Ascher. Dne 4. dubna 2011 bylo oznámeno, že se Mozilla Messaging sloučí se skupinou Mozilla Labs a následně byl vývoj Thunderbirdu předán komunitě. == Reference == == Související články == Mozilla - co více může znamenat pojem Mozilla == Externí odkazy == Domovská stránka Mozilla Messaging

Question: Kdo je ředitelem organizace Mozilla Messaging?

Answer: David Ascher


Expresionismus

Context: Ta putovala po Německu a Rakousku s cílem zesměšnit modernistické představitele a zejména dílo samotné. Nezřídka však způsobila pravý opak. Expresionismus vychází ze stejných základů jako fauvismus, jehož počátky ovlivnil. Zjednodušeně lze říci, že expresionismus se prosadil především v německy mluvících zemích, zatímco fauvismus byl populární ve Francii a zemích, kde převažoval její vliv. Vývoj expresionismu započal kolem roku 1880, jeho popularita začala stoupat během a především po první světové válce, kdy se rozvíjel především v Německu. Zde totiž nastaly pro rozvoj tohoto hnutí mimořádně příznivé podmínky, Německo se jako poražená země potýkala nejen s finanční, ale i psychickou krizí, kterou mohl expresionismus velmi dobře vystihovat. Největší rozmach tohoto hnutí nastal mezi léty 1910-1920, proto toto desetiletí bývá nazýváno expresionistickým. Po roce 1925 se vliv expresionismu zmenšoval, po nástupu Adolfa Hitlera k moci (1933) bylo toto umění v Německu zakazováno a postupně odstraňováno z galerií, nových výstav a zveřejňování materiálů o tomto hnutí se Německo dočkalo až po roce 1945. Roku 1905 vznikla v Německu umělecká skupina Die Brücke (Most), která, přestože neměla vlastní program, měla na expresionismus velký vliv. Tato skupina se rozpadla v r. 1913. S expresionismem je ještě spojena skupina Der Blaue Reiter (Modrý jezdec), ta byla založena v r. 1911 a rozpadla se v r. 1914. V literatuře se tento směr nejvíce prosadil v Německu. Literatura se staví proti měšťáckému způsobu života. Deformace reality, způsobená zvýrazňováním vlastních prožitků byla patrná zvláště v literatuře. Poezie : Thomas Stearns Eliot Federico García Lorca Georg Trakl Georg Heym Johannes Robert Becher Gottfried Benn Geo Milev Paul van Ostaijen Próza : Franz Kafka Drama: Tennessee Williams Georg Kaiser Ernst Toller Federico García Lorca Do Československa se tento směr dostal se skupinou shromážděnou kolem literárního kritika F. Götze, nejvýznamnějším časopisem zabývajícím se expresionismem byl Host.

Question: Ve kterém roce se rozpadla umělecká skupina Die Brücke?

Answer: 1913


Druhá světová válka

Context: Válka v Evropě začala 1. září 1939, když nacistické Německo napadlo Polsko. Krátce poté vyhlásily Francie, Velká Británie a státy Commonwealthu Německu válku. V Asii je za počátek druhé světové války považováno přepadení Číny Japonskem, které začalo již 7. července 1937. Konec války v Evropě nastal 8. května 1945 kapitulací Německa. Po americkém svržení atomových bomb na města Hirošima a Nagasaki kapitulovalo Japonsko 2. září téhož roku. Příčiny války bývají hledány v důsledcích ideologií a politik, jako jsou nacionalismus a imperialismus, podle některých historiků v nespokojenosti s Versailleskou smlouvou, která měla prohloubit pocit ponížení v poražených státech, zvláště v Německu, a v dopadech velké hospodářské krize na přelomu dvacátých a třicátých let. Tyto vlivy zásadním způsobem oslabily mnoho evropských států, čímž umožnily vzestup nacismu (pod vedením např. Adolfa Hitlera), fašismu (pod vedením např. Benita Mussoliniho) a komunismu (pod vedením např. Josifa Vissarionoviče Stalina) a dalších totalitních států mimo Evropu. Německé invazi do Polska předcházela smlouva o neútočení se Sovětským svazem (SSSR), takzvaný Pakt Ribbentrop-Molotov, podepsaná 24. srpna 1939 (avšak datovaná o jeden den dříve, tedy 23. srpna 1939). Tímto paktem si tyto dva státy – mimo jiných ustanovení – rozdělily sféry vlivu.

Question: Proč Japonsko kapitulovalo 2. září?

Answer: Po americkém svržení atomových bomb na města Hirošima a Nagasaki


Jean-François Millet

Context: == Odkaz == Milletovo dílo bylo důležitým inspiračním zdrojem pro impresionisty. Zejména pro Vincenta van Gogha, především pro jeho rané období, Vincent často citoval Milletovo dílo v dopisech bratru Theovi. Pozdní Milletovy krajiny sloužily za inspiraci Claudu Monetovi při malbě normandských pobřeží; jeho strukturu a symbolismus díla využíval Georges Seurat.Hra Marka Twaina Is He Dead? (1898) má za hlavní postavu Milleta, nicméně velká část jeho života je zde smyšlená. Hra pojednává o mladém umělci, který bojuje se životem, který předstírá smrt aby získal slávu a peníze. V roce 1902 vydal Romain Rolland umělcovu monografii François-Millet (česky Jean François Millet, 1956). Obraz Anděl Páně byl necelých deset let po smrti Milleta prodán do Spojených států za 80 000 zlatých franků, což vyvolalo diskuzi s přihlédnutím k malířovým živořícím pozůstalým a ve Francii došlo k uvedení práva droit de suite, které umožňovalo umělci a jeho dědicům dostávat podíly z prodejů děl. Později se tímto obrazem také intenzivně zabýval surrealista Salvador Dalí, který napsal analýzu obrazu The Tragic Myth of The Angelus of Millet (doslova Tragický mýtus Milletova Anděla Páně), kde v obraze spatřuje více než duchovní mír potlačenou sexuální agresivitu. Také tvrdí, že se pár spíše modlí nad svým mrtvým pohřbeným dítětem, než zmiňovaného Anděla Páně. Na základě těchto domněnek bylo provedeno rentgenové vyšetření plátna a bylo prokázáno, že současná barva překryla geometrický objekt připomínající rakev. Není jasné, zda Millet změnil koncepci obrazu nebo jestli tento předmět skutečně dokládá Dalího názor. == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jean-François Millet na anglické Wikipedii. === Literatura === CHAMPA, Kermit S. The Rise of Landscape Painting in France : Corot to Monet. [s.l.]: Harry N. Abrams, 1991. ISBN 0-8109-3757-3. (angličtina) MURPHY, Alexandra R. Jean-François Millet. Boston: Museum of Fine Arts, 1984. ISBN 0-87846-237-6. (angličtina) Největší malíři: život, inspirace a dílo. Č. 25, Jean Francois Millet a barbizonská škola. Praha: Eaglemoss International, ©2000. 30 s. ROLAND, Romain. Jean François Millet. 1. vyd. Praha: SNKLHU, 1956. 89 s. === Externí odkazy === Osoba Jean-François Millet ve Wikicitátech Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jean-François Millet Obrázky, zvuky či videa k tématu Jean-François Millet ve Wikimedia Commons

Question: Kdo byl vůdčím představitelem barbizonské školy?

Answer: Jean-François Millet


Vítězný oblouk (Paříž)

Context: Samotné vyhloubení základů si vyžádalo 2 roky stavebních prací. Když v roce 1810 přijel Napoleon se svou nevěstou arcivévodkyní Marií Luisou do Paříže, byly pilíře oblouku teprve ve výšce asi jeden metr. Byla proto postavena dřevěná maketa kompletního oblouku. Dne 21. ledna 1811 zemřel architekt Chalgrin a po osmi dnech i jeho konkurent Raymond. I přes pozdější Napoleonovy neúspěchy (ruské tažení v roce 1812, koaliční vojska ve Francii 1814) byla stavba dokončena až k obloukům. Ovšem během restaurace Bourbonů byla stavba přerušena. Ludvík XVIII. obnovil stavbu až v roce 1824 a postupně se na ní podíleli architekti Louis-Robert Goust, Jean-Nicolas Huyot a Héricart de Thury. V roce 1830 král Ludvík Filip a ministerský předseda Adolphe Thiers rozhodli o sochařské výzdobě oblouku, která měla zahrnovat úspěchy francouzské armády z let 1792–1815. Oblouk byl definitivně dokončen v letech 1832-36 a slavnostně pak otevřen 29. července 1836 u příležitosti 6. výročí Červencové revoluce. Dne 6. února 1896 byla stavba zapsána mezi historické památky. Architektura Vnitřní část malé arkády Autorem návrhu byl architekt Jean-François Chalgrin (1739-1811). Monument je 51 m vysoký, 45 m široký a 22 m hluboký. Výška hlavních oblouků je 29,19 m a rozpětí 14,62 m. Menší, boční oblouky mají výšku 18,68 m a rozpětí 8,44 m. Jedná se o druhý největší vítězný oblouk na světě.[1] Stavba je zdobená čtyřmi hlavními sousošími na přední a zadní straně oblouku: Odjezd dobrovolníků 1792, autor François Rude Triumf 1810, Jean-Pierre Cortot Odpor 1814, Antoine Étex Mír 1815, Antoine Étex Dalších šest basreliéfů je umístěno na všech čtyřech stranách v horní části stavby: Pohřeb generála Marceaua 20. září 1796, autor P. H. Lamaire (jižní strana vpravo) Bitva u Abúkíru 25. července 1799, Bernard Seurre (jižní strana vlevo) Bitva u Jemappes 6. listopadu 1792, Carlo Marochetti (východní strana) Přechod přes most v Arcole 15. listopadu 1796, Jean-Jacques Feuchè (severní strana vpravo) Dobytí Alexandrie 3. července 1798, John-Étienne Chaponniè (severní strana vlevo) Bitva u Slavkova 2. prosince 1805, Jean-François-Théodore Gechter (západní strana) Atika je zdobená 30 štíty, které se střídají s gladii.

Question: Kolik metrů na výšku má Vítěžný oblouk v Paříži?

Answer: 51


Religionistika

Context: Významný přínos v dějinách náboženské kritiky měl David Hume se svými pracemi The Natural History of Religion (Přirozené dějiny náboženství) z roku 1757 a Dialogues Concerning Natural Religion (Rozmluvy o náboženství přirozeném), vydané v roce 1776. Byl to právě David Hume spolu s Immanuelem Kantem a G. W. Leibnizem, kdo položili základy teorie tzv. přirozeného náboženství, které mělo existovat na počátku dějin a které se až díky postupnému úpadku přetvořilo do nynějších náboženských systémů. S romantismem přišel do Evropy zájem o východní náboženské tradice, započal výzkum mytologií mimoevropských národů a mysterijních kultů. Klíčový význam měl Johann Gottfried Herder, díky němuž vznikl tzv. göttingenský kroužek, který se zasadil o to, že se křesťanská teologie začala zajímat i o nekřesťanské náboženské systémy. Na počátku 19. století vznikly dvě hlavní orientace náboženského bádání. Směr kolem F. D. E. Schleiermachera a G. W. F. Hegela se snažil o pochopení náboženství na metafyzicko-teologickém základu. Proti nim stáli Ludwig Feuerbach a Karl Marx, kteří se snažili o uchopení náboženství jako antropologické či ekonomické skutečnosti. Religionistika mohla vzniknout až když se dostatečně rozvinuly jiné obory, které jí poskytly potřebný materiál. Za zakladatele religionistiky jako akademické disciplíny jsou považováni Pierre Daniel Chantepie de la Saussaye, Cornelis Petrus Tiele a především Friedrich Max Müller. Roku 1867 publikoval Max Müller první díl své čtyřdílné práce Chips from a German Workshop (Střípky z německé dílny). Müller v něm volá po založení samostatného oboru, který by se zabýval studiem náboženství (v plurálu). Poprvé se zde také objevuje termín science of religion, tedy "věda o náboženství" – religionistika. Müller vyjádřil své názory ve čtyřech přednáškách, které přednesl v Londýně roku 1870. O tři roky později byly vydány knižně pod názvem Introduction to the Science of Religion (Úvod do religionistiky). Tento rok anebo rok vydání Střípků z německé dílny se často uvádí jako datum vzniku religionistiky. Nejen díky velkému ohlasu, jaký jeho přednášky vzbudily, pak Müller dál usiloval o založení nového vědního oboru. Když roku 1878 vypsal přednášky o počátcích náboženství, musel je opakovat dvakrát, protože kapacita posluchárny nestačila.

Question: Jak se jmenuje věda, která zkoumá náboženství?

Answer: Religionistika


Praha

Context: V době Karlově ovšem byla většina jím založených kostelů jen rozestavěna. Bohatým italským městům jako Řím, Florencie, Benátky se nemohla rovnat.[zdroj? ] Tehdy Praha sice patřila mezi největší města v Evropě a stala se rozlohou třetím největším v celé Svaté říši římské, ale počet obyvatel Prahy byl tehdy ovšem menší než v Římu, Benátkách, Janovu, Florencii, Milánu, Cařihradu, Paříži či Londýně. K prvnímu pokusu o sjednocení Starého a Nového Města došlo v roce 1518 na popud staroměstských měšťanů vedených Janem Paškem z Vratu. Roku 1523 král Ludvík Jagellonský potvrdil sjednocenou městskou radu, a tak spojení pražských měst legalizoval. Jednotná Praha však byla již roku 1528 znovu rozdělena. Sjednotit pražská města natrvalo do jednoho správního celku se podařilo až roku 1784 za vlády císaře Josefa II. Královské hlavní město Praha pak tvořilo Nové a Staré Město pražské, Malá Strana a Hradčany. Postupně byl připojen Josefov, Vyšehrad a Holešovice. Na konci 19. století byla Praha již industrializovaným, rychle se rozvíjejícím městem se železnicí a továrnami, které bylo největší v českých zemích. Roku 1893 byla zahájena pražská asanace, která zasáhla Josefov a Podskalí; začaly se rozvíjet elektrické dráhy, k městu se v roce 1901 připojila Libeň. Související informace naleznete také v článku Velká Praha. Na konci první světové války byla vyhlášena nezávislost českého státu, ke kterému se vzápětí připojilo Slovensko. V Praze docházelo k ničení symbolů rakouského mocnářství. Přitom byly zničeny nebo odstraněny i některé památky, jako byl například Mariánský sloup na Staroměstském náměstí a pomník maršála Václava Radeckého (socha byla umístěna v Lapidáriu Národního muzea na Výstavišti a pomník nahrazen – později rovněž odstraněným – pomníkem Ernesta Denise) na Malostranském náměstí nebo socha císaře a krále, Habsburka Františka I. na Smetanově nábřeží, kam se v roce 2003 vrátila. Jako hlavní město nově ustanoveného Československa byla Praha i nadále modernizována a rozšiřována.

Question: Kolik základních sídelních jednotek se nachází v Praze?

Answer: 901


Česko

Context: Česko, úředním názvem Česká republika, je stát ve střední Evropě. Samostatným státem se Česko stalo 1. ledna 1993, přičemž navazuje na tradice státnosti Československa, Českého království, Českého knížectví a Velké Moravy, sahající do 9. století. Podle české ústavy je parlamentní, demokratický právní stát s liberálním státním režimem a politickým systémem založeným na svobodné soutěži politických stran a hnutí. Hlavou státu je prezident republiky, vrcholným a jediným zákonodárným orgánem je dvoukomorový Parlament České republiky, na vrcholu moci výkonné stojí vláda České republiky. Česko je země s tržním hospodářstvím, která podle ekonomických, sociálních a politických indikátorů, jako je HDP na obyvatele, index lidského rozvoje, index svobody tisku, index svobody internetu od cenzury, patří k vysoce rozvinutým státům světa. Ekonomicky patří dle Světové banky do skupiny 31 nejbohatších států světa s nejvyššími finančními příjmy. Naopak, v porovnání s jinými státy má velmi malý podíl obyvatel žijících pod prahem chudoby. Vykazuje též poměrně nízkou nerovnost mezi nejbohatšími a nejchudšími obyvateli a relativně vyvážené přerozdělování bohatství napříč populací. Míra nezaměstnanosti je dlouhodobě nízká a pod průměrem vyspělých zemí. V indexu ekologické stopy je Česko oproti některým jiným vyspělým zemím menším ekologickým dlužníkem. Podle Global Peace Index, který vypracovává každoročně Institute for Economics and Peace, je Česko šestou nejbezpečnější zemí na světě (index zohledňuje hrozbu válečného konfliktu i úroveň vnitřní násilné kriminality). Česko je členem Organizace spojených národů, Severoatlantické aliance, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, Světové obchodní organizace, Mezinárodního měnového fondu, Světové banky, Rady Evropy, Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, Evropské celní unie, Evropské unie, součástí Schengenského prostoru, Evropského hospodářského prostoru, členem Visegrádské skupiny a jiných mezinárodních struktur. Česko je vnitrozemský stát tvořený částmi historických českých zemí, které byly po dlouhá období svého dějinného vývoje součástí zemí Koruny české.

Question: Ve které části Evropy leží Česká Republika?

Answer: střední


Anime

Context: Anime (japonsky ア) je označení animovaných filmů a seriálů produkovaných v Japonsku. Anime je zvykem dělit na TV seriály, OVA (Original Video Animation), ONA (Original Net Animation), speciály, filmy a hudební videa. Anime pochází z Japonska, kde je také zdaleka nejrozšířenější, a vyznačuje se charakteristickým stylem kresby postav a pozadí, jako anime se však počítá i loutková nebo 3D animace. Anime pokrývá širokou škálu žánrů, od akčních seriálů přes detektivky až po psychologická dramata. Anime se obvykle vysílá v televizi, distribuuje na DVD nebo publikuje jako videohry. Anime bývá často ovlivněno nebo přímo inspirováno japonskými komiksy manga, nebo občas naopak takové komiksy inspiruje. Občas bývá anime také adaptováno do podoby hraných filmů. Anime produkuje řada japonských animátorských studií, mezi nejznámější patří studio Ghibli nebo Gainax. V Česku mezi nejznámější představitele anime určeného pro děti patří například seriál Pokémon nebo film Cesta do fantazie. Z hlediska západní kultury se může jevit jako překvapivé, že řada japonských animovaných filmů je zaměřena spíše na dospělé diváky. Dospělí fanoušci tohoto žánru pokládají za reprezentativní např. tituly jako Hrob světlušek, Ghost in the Shell, Neon Genesis Evangelion, Princezna Mononoke, Vampire Hunter D nebo Akira. Historie anime začala na počátku 20. století, kdy japonští filmoví tvůrci experimentovali s animačními technikami, které se vyvíjely ve Francii, Německu, Spojených státech amerických a Rusku.

Question: Čím bývá anime často inspirováno?

Answer: japonskými komiksy manga