Ibérská smlouva

Context: Protože je ale právě svírali Galové, rozhodli se jednat s Hasdrubalem přátelsky a doslova ho "uchlácholit", aby se mohli nejprve vypořádat s bezprostředním ohrožením.Smlouva obsahovala ujednání, že "Kartáginci nesmějí s válečnými úmysly překročit řeku Ibér." Třebaže se dosud vedou diskuse o tom, o jakou řeku se jednalo, považuje se za téměř jisté, že touto řekou bylo myšleno Ebro. Jelikož území ovládané tehdy Hasdrubalem sahalo zhruba k řece Tagus (Tajo), šlo ze strany Římanů o zjevný ústupek. Kartáginskému veliteli ponechali totiž volnou ruku v takřka celé Ibérii s výjimkou severovýchodní části země a fakticky ho uznali za tamějšího vládce. Výměnou za to předešli riziku koordinovaného útoku Galů a Punů. Tím, že Římané vymezili punskou sféru zájmů řekou Ebro a nikoli pohořím Pyreneje, tvořícím přirozenou hranici Ibérie, zabránili navíc možnosti přímého kontaktu Hasdrubala s Galy.Smlouva byla uzavřena patrně před vyvrcholením galské invaze do Itálie, to znamená v roce 225 př. n. l. Ačkoli nelze vyloučit, že sjednání smlouvy nastalo o rok dříve, současní badatelé argumentují ve prospěch pozdějšího data. Poukazují přitom na skutečnost, že krátce poté, co legie dorazily na Sardinii a Sicílii, Římané je opět odvolali, k čemuž došlo zřejmě v reakci na uzavření smlouvy. Kdyby smlouvu uzavřeli již v roce 226 př. n. l., nemuseli by chránit ostrovy před případným kartáginským útokem. == Sporná ujednání == Polybios výslovně zdůrazňuje, že o ostatní Ibérii se ve smlouvě nehovořilo. Pozdější autoři nicméně zmiňují i jiná ustanovení, jež měla být její součástí. Livius uvádí, že "hranicí obou územních celků se stane řeka Hiberus a Sagunťanům, sídlícím mezi správními celky obou národů, bude ponechána svoboda." Appiános udává, že "Sagunťané a další Řekové v Hispánii budou samostatní a svobodní." Zároveň nesprávně určuje polohu města Saguntum a umisťuje ho mezi Pyreneje a Ebro, tedy severně od této řeky.

Question: Která řeka byla ustanovena Ibérskou smlouvou jako hranice pro rozšiřování Kartága?

Answer: Ebro


Česká a Slovenská Federativní Republika

Context: Název Česká a Slovenská Federativní Republika byl přijat ústavním zákonem "o změně názvu Československé federativní republiky" 23. dubna 1990 po tzv. pomlčkové válce místo předchozích Československá federativní republika v českém jazyce a Česko-slovenská federatívna republika ve slovenském jazyce. Název je pravopisně nesprávný a vznikl kvůli dalšímu ze sporů pomlčkové války, sporu o velké "S". Část slovenských představitelů po listopadu 1989 požadovala také velké písmeno "S" u "Slovenská", ale zejména čeští zástupci nechtěli na tuto verzi přistoupit. Tato část sporu se tehdy vedla o označení "Česká a Slovenská federativní republika" vs. "Česká a slovenská federativní republika". Podle českého i slovenského pravopisu se přídavná jména vytvořená z vlastních jmen píší malým písmenem. Zároveň se u víceslovných názvů píše velké písmeno pouze u prvního slova (pokud další slova neobsahují jiné vlastní jméno). Jako "šalamounský" kompromis byl nakonec název "Česká a Slovenská Federativní Republika" schválen Federálním shromážděním jako ústavní zákon o změně názvu Československé federativní republiky, i když odporoval pravopisu obou jazyků. Související informace naleznete také v článku Dějiny Česka#Pád komunismu a rozdělení federace (do roku 1992). Československá federativní republika vznikla po sametové revoluci jako nástupce Československé socialistické republiky. Související informace naleznete také v článku Dějiny Československa#Porevoluční vývoj. Podrobnější informace naleznete v článku Zánik Československa. Česká a Slovenská Federativní Republika zanikla 31. prosince 1992 přijetím ústavního zákona Federálního shromáždění o zániku České a Slovenské Federativní republiky. Dva národní státy, které tvořily federaci, se 1. ledna 1993 osamostatnily. Obrázky, zvuky či videa k tématu Česká a Slovenská Federativní Republika ve Wikimedia Commons Česká a Slovenská Federativní Republika. Zdá se vám, že vidíte pravopisnou chybu?

Question: Kdy zanikla Česká a Slovenská Federativní Republika?

Answer: 31. prosince 1992


Horečka Lassa

Context: Horečka Lassa je závažné nakažlivé virové onemocnění vyskytující se v Africe. Má charakter hemoragické (krvácivé) horečky. Jmenuje se po místě objevu – první popsaný výskyt byl v roce 1969 v městě Lassa v Nigérii jižně od Čadského jezera, kde na nemoc zemřely dvě misionářky. Virus Lassa patří mezi primitivní arenaviry a pochází z Nigérie. V oblastech, kde se Lassa vyskytuje, patří mezi podstatné důvody úmrtí obyvatel. V 80 % případu má Lassa mírný až nepozorovatelný průběh. Ve zbylých 20 % případů jde o vážnou chorobu postihující skoro všechny orgány.

Question: Kde se vyskytuje horečka Lassa?

Answer: v Africe.


Ódin

Context: Dokáže měnit podobu, ovládat mysl nepřátel, věštit a čarovat, k čemuž používá znalost run (jak je popsáno v Havamálu, básni z Poetické Eddy). == Mytologie == Jako všichni Ásové je legendárně praktický. Spolu se svými dvěma bratry (Vili a Vé) patří mezi stvořitele lidí, kterým dal do vínku dech a život (snad údajně i duši, která má být nesmrtelná). Obětoval se pro lidstvo, aby získal runy a za své levé oko dosáhl při pití z Mímiho pramene (či Mímiho studny) "moudrosti věků". Bývá popisován jako starší mohutný vysoký jednooký muž. I jemu byly v dávných dobách přinášeny lidské oběti. Mezi jeho rostliny patří jasan, jmelí, dub, laskavec, sturač a jilm. Ódinovi je připisována spousta magických artefaktů. Patří mu oštěp Gungnir, který nikdy nemine cíl a má na hrotu runy zaručující právo. Jím vykonal první vraždu, která spustila válku s Vany. Dále to je kouzelný prsten Draupnir, z něhož se každou devátou noc objeví dalších osm prstenů, osminohý kůň Sleipnir, vlci Geri a Freki, krkavci Hugin a Munin, kteří každou noc létají nad zemí a přinášejí Ódinovi zprávy. Jeho dnem je středa; ve staré angličtině se tento den nazýval Wódnesdæ (Ódinův den), z čehož pochází dnešní Wednesday. Shromažďuje bojovníky ochotné bojovat s ním při Ragnaröku a žít ve Valhalle. To umožňuje buď padnutí v bitvě nebo rituální poranění kopím, tzv. Ódinovo znamení. Ódin má tři sídla v Ásgardu. Prvním z nich je Gladsheim, rozlehlá hala, kde předsedal soudům. Jeho trůn Hlidskjalf stojí ve Valaskjálfu postaveném z pevného stříbra, což je druhá z jeho síní v Ásgardu, z něhož je vidět do všech devíti světů. Třetí je Valhalla, hala padlých, kde Ódin přijímá duše padlých válečníků. Jako vůdce armády mrtvých válečníků způsobuje noční bouře. Společně s Thórem a Týrem patří k nejdůležitějším severským (a vůbec germánským) bohům. Ve svatyni v Uppsale na území dnešního Švédska stála jeho socha společně s Thórem a Freyem. Ódin měl dle severské mytologie několik žen a je otcem mnoha dětí. Se svou první ženou Frigg měl nejlaskavějšího syna Baldra a slepého Höda. S bohyní Fjörgyn měl dalšího syna, mocného Thóra. == Ódin v umění == == Zajímavosti == Podle názoru některých historiků, např. Petra Sommera nebo PhDr. Anežky Merhautové se vyobrazení boha Ódina nachází na Svatováclavské přilbě – Anežka Merhautová po své analýze Svatováclavské helmy (jejiž výsledky publikovala roku 1992) určila vznik helmy do 10. století smontováním jednoduché domácí přilby a čelenky severského původu s vyobrazením boha Ódina připoutaného ke stromu Yggdrasil, které bylo pro křesťanské prostředí nově interpretováno jako obraz ukřižovaného Krista.

Question: Jaký je hlavní bůh severského panteonu?

Answer: Ódin


Databáze

Context: Databáze (neboli datová základna, též databanka) je systém souborů s pevnou strukturou záznamů. Tyto soubory jsou mezi sebou navzájem propojeny pomocí klíčů. V širším smyslu jsou součástí databáze i softwarové prostředky, které umožňují manipulaci s uloženými daty a přístup k nim. Tento software se v české odborné literatuře nazývá systém řízení báze dat (SŘBD). Běžně se označením databáze – v závislosti na kontextu – myslí jak uložená data, tak i software (SŘBD). Předchůdcem databází byly papírové kartotéky. Umožňovaly uspořádávání dat podle různých kritérií a zatřiďování nových položek. Veškeré operace s nimi prováděl přímo člověk. Správa takových kartoték byla v mnohém podobná správě dnešních databází. Dalším krokem bylo převedení zpracování dat na stroje. Za první velké strojové zpracování dat lze asi považovat sčítání lidu ve Spojených státech v roce 1890. Paměťovým médiem byl děrný štítek a zpracování sebraných informací probíhalo na elektromechanických strojích. Elektromechanické stroje se využívaly pro účely zpracování dat další půlstoletí. Velkým impulsem pro další rozvoj databází byl překotný vývoj počítačů v padesátých letech 20. století. Ukázalo se, že původně univerzální používání strojového kódu procesorů je (nejen) pro databázové úlohy neefektivní, a proto se objevil požadavek na vyšší jazyk pro zpracování dat. V roce 1959 se konala konference zástupců firem, uživatelů a amerického ministerstva obrany, jejímž závěrem byl požadavek na univerzální databázový jazyk. Výsledkem byla o rok později na konferenci CODASYL publikovaná první verze jazyka COBOL, který byl po mnoho dalších let nejrozšířenějším jazykem pro hromadné zpracování dat. V roce 1965 na konferenci CODASYL byl vytvořen výbor Database Task Group (DBTG), který měl za úkol vytvořit koncepci databázových systémů. Začaly vznikat první síťové SŘBD na sálových počítačích. Jedním z prvních průkopníků databází byl Charles Bachman. V roce 1971 vydal výbor zprávu The DBTG April 1971 Report, kde se objevily pojmy jako schéma databáze, jazyk pro definici schématu, subschéma a podobně. Byla zde popsána celá architektura síťového databázového systému. Ve stejné době byly vyvíjeny i hierarchické databáze. Jedním z prvních SŘBD byl IMS, který byl vyvinut firmou IBM pro program letu na Měsíc Program Apollo. Systém IMS patří stále k nejrozšířenějším na sálových počítačích. V roce 1970 začínají zveřejněním článku E. F. Codda první relační databáze, které pohlížejí na data jako na tabulky.

Question: Kdo vykonával veškeré operace s papírovými kartotékami?

Answer: člověk


Apollo 11

Context: Apollo 11 byl americký pilotovaný kosmický let programu Apollo, během něhož 20. července 1969 lidé poprvé stanuli na povrchu Měsíce. Trojici astronautů – velitele Neila Armstronga, pilota lunárního modulu Edwina "Buzze" Aldrina a pilota velitelského modulu Michaela Collinse – v kosmické lodi Apollo 11 vynesla 16. července 1969 raketa Saturn V na oběžnou dráhu Země. V programu Apollo to byl pátý pilotovaný let a třetí let k Měsíci. O tři dny později, 19. července, přiletěli na oběžnou dráhu Měsíce. Dne 20. července 1969 se Armstrong a Aldrin v lunárním modulu spustili na povrch Měsíce a ve 20:17:40 UTC přistáli v Moři klidu (Mare Tranquillitatis). O šest hodin později vstoupil Armstrong jako první člověk na povrch Měsíce. Společně s Aldrinem během dvou a půlhodinové vycházky nasbírali 22 kg měsíčních hornin a po 21 hodinách a 31 minutách pobytu na povrchu odstartovali zpět ke Collinsovi, který zatím čekal ve velitelském modulu na oběžné dráze Měsíce. Po spojení s velitelským modulem se všichni vydali na zpáteční cestu k Zemi. Přistáli v Tichém oceánu 24. července 1969. Dosažením povrchu Měsíce posádka Apolla 11 splnila cíl vyhlášený 25. května 1961 prezidentem USA Johnem F. Kennedym – do konce dekády stanout na povrchu Měsíce a bezpečně se vrátit na Zemi. Hlavním cílem letu Apolla 11 bylo doletět k Měsíci, přistát na jeho povrchu a bezpečně se vrátit na Zemi. Tím by byl splněn úkol vytyčený 25. května 1961 prezidentem Spojených států Johnem F. Kennedym: Do konce desetiletí dopravit astronauty na Měsíc a bezpečně je vrátit na Zemi. Posádka dostala i několik vedlejších úkolů. Přivézt vzorky měsíčního materiálu, umístit na povrchu Měsíce televizní kameru a uskutečnit několik vědeckých experimentů – provést měření toku slunečního větru pomocí hliníkové fólie zachycující částice; zanechat zde laserový koutový odražeč k přesnému měření vzdálenosti Země–Měsíc a seismometr. Neil Armstrong (2) - velitel Michael Collins (2) - pilot velitelského modulu Buzz Aldrin (2) - pilot lunárního modulu V závorkách je uvedený dosavadní počet letů do vesmíru včetně této mise James Lovell (3) - velitel William Anders (1) - pilot velitelského modulu Fred Haise (0) - pilot lunárního modulu V závorkách je uvedený dosavadní počet letů do vesmíru Posádky pro Apollo 11 byly jmenovány koncem roku 1968.

Question: Na jakou část měsíce přistál modul Apolla 11?

Answer: Moři klidu


Infimum

Context: Infimum (někdy též průsek) je matematický pojem z oboru teorie uspořádání, který je často používán především při zkoumání vlastností reálných čísel. Infimum je zaváděno jako alternativa k pojmu nejmenší prvek, oproti nejmenšímu prvku je však dohledatelné u více množin – například omezené otevřené intervaly reálných čísel nemají nejmenší prvek, ale mají infimum. Duálním pojmem (opakem) infima je supremum. Předpokládejme, že množina : : : X : : : : {\displaystyle X\,\! } je uspořádána relací : : : R : : : : {\displaystyle R\,\! } . O prvku : : : a ∈ X : : : : {\displaystyle a\in X\,\! } řekneme, že je infimum podmnožiny : : : Y ⊆ X : : : : {\displaystyle Y\subseteq X\,\! } , pokud je to největší prvek množiny všech dolních závor množiny : : : Y : : : : {\displaystyle Y\,\! } . Tuto skutečnost značíme : : : a = : inf : R : : : ( Y ) : : : : {\displaystyle a=\operatorname {inf} _{R}(Y)\,\! } : Infimum má každá zdola omezená množina, přestože ne každá má minimum (nejmenší prvek). Například otevřený interval : : : I = ( a , b ) : : : : {\displaystyle I=(a,b)\,\! } minimum nemá (pro každé : : : c ∈ I : : : : {\displaystyle c\in I\,\! } můžeme nalézt : : : d : c > d > a : : : : {\displaystyle d:c>d>a\,\! } ), ovšem jeho infimem je právě : : : a : : : : {\displaystyle a\,\! } (jde o dolní závoru a jakékoliv větší číslo již dolní závorou není – lze argumentovat podobně jako u minima). Zdola neomezené množiny infimum nemají. Například otevřený interval : : : I = ( − ∞ , a ) : : : : {\displaystyle I=(-\infty ,a)\,\! } nemá infimum v množině : : : : R : : : : : {\displaystyle \mathbb {R} \,\! } všech reálných čísel. Pokud má množina minimum : : : M : : : : {\displaystyle M\,\!

Question: Jaký je duálné pojem infima?

Answer: supremum


Koruna česká

Context: Koruna česká je (od měnové odluky 8. února 1993) měnová jednotka České republiky (se zkratkou Kč, mezinárodně v ISO 4217 CZK); dělí se na sto haléřů (zkratka h), ty se však pro nízkou hodnotu už používají jen v bezhotovostním styku. Od rozdělení Československa 1. ledna 1993 existovala na základě vzájemné dohody měnová unie, v níž byla měnou obou nástupnických států nadále koruna československá (se zkratkou Kčs, mezinárodně CSK). Zákon o České národní bance (ČNB) č. 6/1993 Sb. prohlašuje v § 16 platné bankovky a mince vydané ČNB za zákonné peníze v jejich nominální hodnotě při všech platbách na území České republiky. Další úpravu obsahuje zákon o oběhu bankovek a mincí č. 136/2011 Sb. a prováděcí předpisy. == Měnová odluka == Název nové české měny stanovil § 13 zákona ČNR č. 6/1993 Sb. ze 17. prosince 1992 o České národní bance. § 56 dále uvádí, že dosavadní platné bankovky a mince Státní banky Československé (SBČS) se považují za zákonné peníze. Přestože zákon nabyl účinnosti 1. ledna 1993, nelze to chápat tak, že již k tomuto datu se stala koruna česká skutečnou zákonnou jednotkou – nebylo dosud vydáno žádné prováděcí nařízení (na rozdíl od ČNB, která skutečně vznikla k 1. lednu 1993). Po 1. lednu 1993 tedy existovaly dva suverénní státy se dvěma nezávislými centrálními bankami a jednou společnou měnou, kterou byla nadále koruna československá (s ročníkem ražby 1993 dokonce vyšly ještě dvě československé oběžné desetikoruny a tři stříbrné pamětní mince této měny, přestože byly "pro jistotu" uvedeny do oběhu již koncem roku 1992). Teprve zákonem č. 60/1993 z 2. února 1993 o oddělení měny spolu s nařízením vlády č. 61/1993 Sb. k provedení zákona o oddělení měny a vyhláškou ČNB č. 62/1993 Sb., kterou se provádí zákon o oddělení měny, z téhož dne byla měnová unie ukončena ke dni 8. února 1993 – zanikla tak koruna československá a vznikla samostatná česká koruna a následně i slovenská. Nové měny vycházely z předešlé v poměru 1 Kčs = 1 Kč = 1 Sk, ovšem slovenská koruna rychle oslabila. První bankovky samostatné české měny (hodnota 200 Kč), rychle připravené před odlukou, byly postupně uváděny do oběhu od 8. února 1993.

Question: Jaká je zkratka pro korunu českou?

Answer: Kč


Hapax legomenon

Context: Tak fenomén hapax legomenon existuje ruku v ruce se Zipfovým zákonem, který říká, že relativní pořadí slova v textu a jeho frekvence je konstantní. Čili platí r*f = c (slovo s největší četností se vyskytuje v textu dvakrát častěji než druhé nejčastější slovo, třikrát častěji než třetí, čtyřikrát častěji než čtvrté. Řada by takto pokračovala donekonečna). V závislosti na tvaru křivky, která je Zipfovým zákonem popisována, zjistíme, že značná část slov v korpusu se vyskytuje právě pouze jednou, jedná se tedy o hapax legomena. Ačkoli výskyt konkrétního hapaxu v určitém textu nelze očekávat příliš často, možnost výskytu blíže neurčeného hapax legomena je poměrně vysoká. Frekvence hapax legomen souvisí s typem jazyka; jazyky syntetické obsahují vyšší počet hapax legomen než jazyky analytické. To je dáno skutečností, že analytické jazyky tvoří méně slovních forem, je u nich tedy větší šance, že dojde k opakování jednotlivých tvarů. Bohatství textu je charakterizováno všemi slovními tvary kromě pomocných sloves. V praxi lze hapax legomen užít právě k měření bohatosti slovní zásoby. Ovšem v případě, že slovní tvary nejsou lemmatizovány, charakterizují spíše bohatost forem v určitém jazyce.

Question: Kolikrát se v textovém souboru vyskytuje slovo označované jako Hapax legomenon?

Answer: jednou


Watchmen – Strážci

Context: Watchmen - Strážci (v originále Watchmen) je komiksová minisérie o dvanácti sešitech. Vytvořili ji scenárista Alan Moore, kreslíř Dave Gibbons a kolorista John Higgins. Série vyšla u DC Comics během let 1986 a 1987 a následně byla vydána v knižní podobě. Strážci původně měli vzniknout jako příběh, v němž by se uplatnili superhrdinové, které společnost získala od Charlton Comics. Jelikož ale Moore s postavami do dalších příběhů nepočítal, vydavatel Dick Giordano ho přesvědčil, aby si vytvořil postavy vlastní. Moore vytvořil zápletku, v níž vyjádřil tehdejší ohrožení možnou jadernou válkou a současně dekonstruoval superhrdinský mýtus. Děj Strážců je zasazen do alternativní historie Spojených států amerických. Během 40. a 60. let 20. století se objevili superhrdinové, kteří pomohli Spojeným státům vyhrát válku ve Vietnamu. Země stojí na pokraji nukleární války se Sovětským svazem a maskovaní strážci jsou buď postaveni mimo zákon, na odpočinku, nebo pracují pro vládu. Zápletka se zaměřuje na příběhy jednotlivých postav během vyšetřování vraždy jednoho z hrdinů, jenž pracoval jako agent vlády USA. Gibbons pracoval s devítipolíčkovým rozložením a využil několik opakujících se motivů, například zakrvácený smajlík. V každé části kromě poslední se objevují fiktivní dokumenty, které příběh doplňují. Ten je navíc protkán dalším příběhem, fiktivním pirátským komiksem Příběhy Černé lodě, který si čte jedna z postav.

Question: V kolika sešitech vyšla minisérie Strážci?

Answer: dvanácti sešitech


Česko

Context: K nejcennějším památkám schraňovaným Národní knihovnou ČR patří rukopis Kodexu vyšehradského (jehož cena se odhaduje na miliardu korun), Lobkovický graduál, rukopisy středověké pražské univerzity, "Knihy na řetězech" z knihovny jáchymovské městské školy ze 16.. století, Codex pictoricus Mexicanus misionáře Ignáce Tirsche, autografy Jana Husa a Jakoubka ze Stříbra, sbírka grafických listů univerzitních tezí, list Gutenbergovy bible z roku 1454, Opatovický homiliář, Mattioliho herbář ze 16. století, nejstarší tisk na českém území (latinská Statuta z roku 1349), zlomek Žaltáře z Řezna pocházející z konce 8. století, řecké papyry z 1. století, Svatojiřský antifonář či Velislavova bible. Zdaleka nejcennější rukopis vzniklý na českém území, perla středověkého knihařství zvaná Codex gigas (též Ďáblova bible), však byl za třicetileté války ukořistěn Švédy a do ČR bývá jen výjimečně zapůjčován. Vzácné tisky a rukopisy (např. Žlutický kancionál) schraňuje též Památník národního písemnictví sídlící ve Strahovském klášteře, v letohrádku Hvězda a v tzv. Třetí Petschkově vile v Bubenči. Památník disponuje mj. rozsáhlou sbírkou ex libris. === Divadlo === České divadelnictví má kořeny již ve středověku. Nejstarším dochovaným dramatickým dílem s využitím češtiny je zlomek česko-latinské hry ze 14. století, zvané obvykle Mastičkář. Původně šlo o jakousi mezihru v inscenaci evangelijních scén – popisuje situaci, kdy jde Ježíšova matka Marie na trh koupit vonné masti k nabalzamování mrtvého Ježíšova těla. Scéna se však stále více osamostatňovala a popisovala satiricky poměry v měšťanském prostředí. V 19. století sehrálo divadlo výraznou roli v národním obrození (Václav Kliment Klicpera, Josef Kajetán Tyl). Emancipační snahy českého národa se v 2. polovině 19. století projevily otevřením Národního divadla v Praze v roce 1883. Národní divadlo od té doby uvádí jak opery tak činohry. V 90. letech 19. století pronikaly do českého divadla evropské literární směry, zejména realismus, který reprezentoval Ladislav Stroupežnický, především svou vesnickou veselohrou Naši furianti, a posléze zejména bratři Mrštíkové svou Maryšou.

Question: Jak se jmenuje nejstarší dochované česko-latinské dramatické dílo?

Answer: Mastičkář


Zeus

Context: Výraz je odvozen od indoevropského kořene Djaus a má paralelu ve jménech Deus, Jupiter (řím.), Zeus pater (řec.), Djaus Pitar (védský Nebeský otec), Tyr (germ.) aj. Zeus je jediným bohem Olympského panteonu, který má etymologicky jasný indoevropský původ. Nenacházíme u něj ovšem atribut ztracené ruky (tak jako u jeho germánské podoby Tyra, dále pak frýžského boha Sabazia, s nímž byl později ztotožněn a který byl zobrazován s bronzovou pravou rukou zdobenou symboly dobrotivosti a laskavosti, a Jupitera, jenž byl při jemu věnovaných oslavách představován mužem jedoucím na voze s pravým předloktím zakrytým v hávu). Ve védách se v podobě Djaus Pitar jedná o původně nejstarší božstvo. V mnoha indoevropských náboženstvích byl později buď zastíněn původně nižšími božstvy (Odinem u severních germánských národů, Indrou u Indů), nebo si udržel vůdčí postavení v trojici nejvyšších božstev (keltský Teutatis, baltský Dievs, římský Jupiter a řecký Zeus). Ve slovanském panteonu se pravděpodobně projevil jako Svarog, základem jehož jména je indoevropské svar (světlo), souvisí i se sanskrtským výrazem svarga (nebe) a íránským hvar (slunce). Zeus byl původně relativně nedůležitý indoevropský bůh jasného nebe, časem splynul s několika jinými bohy a stal se bohem počasí. V této podobě se dostal na Krétu, kde se stal i ochráncem mykénských králů. Tato funkce nejpravděpodobněji vyplynula z jeho původní funkce boha dobrého počasí a jasné oblohy. Pro námořně založenou Krétu mělo počasí velký vliv.

Question: Čeho byl Zeus původně bohem?

Answer: jasného nebe


Rubikova kostka#cite note-1

Context: Všech algoritmů potřebných pro složení poslední vrstvy v jednom kroku je 1 211, což je vzhledem k možnostem lidské paměti příliš velké číslo, a tak se na špičkové úrovni v metodách, kde už jsou hrany horní vrstvy správně natočeny z kroků předtím jen jedním krokem, poslední vrstva řeší ve dvou krocích. Pro rychlé skládání poslepu se používají úplně jiné metody, ve kterých se používají algoritmy přemísťující jen několik málo kostek na správná místa. Důležitým prvkem pro rychlé skládání poslepu je především schopnost rychle si zapamatovat počáteční rozložení kostky. V populární kultuře Velká Rubikova kostka v kampusu University of Michigan Ukázka Rubikova kubismu — Pete Fecteau: Dream Big Rubikova kostka se objevila v mnoha filmech: 3 Idiots Armageddon Brick Dude Holiday: A Soldier Is Never Off Duty Chameleon Street Karthik Calling Karthik Let Me In Let the Right One In My Name is Khan Nói the Albino Snowden The Pursuit of Happyness There's Something About Mary WALL-E Where's My Car? Kostka sehrála roli rovněž v několika seriálech: Doctor Who Everybody Hates Chris Show Jerryho Seinfelda The Carrie Diaries The Fresh Prince of Bel-Air The Simpsons The Big Bang Theory Ve filmech a seriálech se kostka typicky vyskytuje v kontextu spojujícím inteligenci určité postavy s její schopností kostku rychle složit, resp. frustrací z neschopnosti ji složit (And The Band Played On, Being John Malkovich, Hellboy, The Wedding Singer, UHF). U nás na stejné téma - frustrace z nesložení kostky, nazpíval písničku Rubikova kostka interpret Karel Zich. Existuje i tzv. „Rubikův kubismus“, spočívající ve skládání velkého obrazu z rastru Rubikových kostek. Odkazy Reference ↑ Amazing Facts to Blow Your Mind Pt. 2↑ Hrají si s ní děti i dospělí, Rubikova kostka oslavila 40. narozeniny. iROZHLAS [online]. [cit. 2019-01-28]. Dostupné online. (česky) ↑ God's Number is 20: http://www.cube20.org/↑ TEAM, WCA Website. www.worldcubeassociation.org [online]. www.worldcubeassociation.org [cit. 2019-11-11]. Dostupné online. Související články Rubikova pomsta Ernő Rubik Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rubikova kostka na Wikimedia Commons Téma Rubikova kostka ve Wikicitátech První mistrovství světa ve skládání Rubikovy kostky Metody rychlého skládání Rubikovy kostky Božské číslo Rubikovy kostky Historické rekordy Rubikovy kostky Videa rekordů ve skládání Rubikovy kostky Největší Rubikova kostka 33×33×33 Intuitivní návod na složení - využívá interaktivní animované simulátory Rubikovy kostky pro lepší názornost Oficiální stránka Rubikovy kostky (anglicky) Video-návod pro začátečníky, jak složit Rubikovu kostku 3×3×3 (22 minut) (česky) Video-návody na složení rubikovy kostky od začátečnických po pokročilé metody (česky) Autoritní data: GND: 4076864-8 | LCCN: sh85115690 | WorldcatID: lccn-sh85115690

Question: Kdo vynalezl Rubikovu kostku?

Answer: Ernő Rubik


Hadriánův val

Context: Na stavbě se podílely tři římské legie (II., VI. a XII.) a trvala zhruba 6 let. Hadriánův nástupce Antoninus Pius se pokusil postavit nové opevnění (Antoninův val) asi 160 km severněji, ve skotských Lowlands, nedokázal však krajinu pacifikovat. Císař Marcus Aurelius proto roku 164 Antoninův val opustil a hranicí se opět stal Hadriánův val. Nezdarem skončil i další pokus císaře Septimia Severa v letech 208-211, takže Hadriánův val sloužil až do konce římské vlády v Británii, někdy po roce 410. Opuštěná hradba chátrala a stala se zdrojem kamene, až od 17. století si jí začali všímat místní nadšenci a pak i archeologové. Roku 1973 byl ve vykopávkách pevnosti Vindolanda, asi 40 km západně od Newcastle, objeven archiv písemností z 1. až 2. století na dřevěných destičkách, který obsahuje i osobní korespondenci římských vojáků a jejich manželek. Od roku 1987 jsou zbytky valu zařazeny na Seznam světového dědictví UNESCO. Val se stal severní hranicí římského impéria a nejlépe opevněnou částí hranice, za kterou již římský vliv nesahal. Stavba byla využívána jak k vojenským účelům jako opevnění, ale také jako průchozí místo pro obchodníky, kteří zde museli platit daně z prodeje. Hadrianův val je dlouhý 80 římských mil, což odpovídá přibližně 117 kilometrům. Val střežilo 80 bran zhruba ve vzdálenosti jedné římské míle (asi 1,5 km). Mezi dvěma branami byla vždy jedna strážní věž, která sloužila k pozorování a signalizaci. Podél valu leželo čtrnáct podpůrných táborů. Šířka a výška zdi není po celé délce valu stejná, ale je závislá na použitém materiálu a na místě, kde byl vystaven. Východně od řeky Irthing je val vystavěn z tesaných kvádrů a měří až 3 metry do šířky a 5 až 6 metrů do výšky.

Question: Kolik římských mil měří je Hadrianův val?

Answer: 80


Liptovská Mara

Context: Liptovská Mara je vodní dílo u Liptovského Mikuláše na severu Slovenska, na řece Váh pod Tatrami. Přehradní nádrž leží přesně mezi Liptovskou Teplou a Liptovským Mikulášem. == Historie == Stavba byla zahájena roku 1965 a dokončena roku 1975; hlavním důvodem její výstavby byla ochrana měst v povodí Váhu před povodněmi. hráz je vysoká 53 m, maximální hloubka nádrže je 45 m, vodní plocha má rozlohu 2 700 ha. S objemem vody 360 mil. m3 je Liptovská Mara největší nádrží na Slovensku na řece Váh. Při výstavbě bylo zaplaveno 7 liptovských vesnic úplně (Liptovská Mara, (Stará) Liptovská Sielnica, Paludza, Parížovce, Sokolče, Vrbie), další pak částečně (Bobrovník, Liptovský Trnovec, Benice - část Čemice). Dnes se na březích nádrže nacházejí velmi známá rekreační centra. Poloostrov Ratkovo s přilehlými vodami je chráněným územím. == Historická osada == Nad přehradní zdí Liptovské Mary, 2 km jižně od obce Bobrovník, na východním úpatí vrchu Úložisko (741,7 m n. m.) sa nachází archeologická lokalita Havránok náležející púchovské kultuře doby laténské - opevnění osady Kotinů s druidskou svatyní z 1. století př. n. l. Je zde vybudován i archeologický skanzen. == Panorama == == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Liptovská Mara (priehrada) na slovenské Wikipedii. === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Liptovská Mara ve Wikimedia Commons (česky) Liptovská Mara (česky) Liptovská Mara: kostelík Panny Marie

Question: Jaká je největší nádrž na řece Váh?

Answer: Liptovská Mara


Zbrojovka Brno

Context: Hned poté, začátkem září 2006, společnost BRNO RIFLES na veřejné dražbě vydražila obráběcí centra a část dalšího strojového vybavení Zbrojovky Brno. Dražitelé nemínili zbytečně mrhat financemi, proto neměli zájem o stroje na výrobu hlavní a pažeb. Tyto stroje vlastní CZUB a je jednodušší hlavně a pažby nakupovat z Uherského Brodu. Další úsilí pak směřovalo k zajištění nákupu průmyslových práv nejperspektivnějších zbraní portfolia bývalé Zbrojovky Brno, kozlicím BO řady 800 a kulovnicím Brno Effect. Snadné rovněž nebylo najít původní zaměstnance Zbrojovky Brno, kterých společnost BRNO RIFLES přijala do poloviny října dvacet devět. Všechna námaha vedla ke šťastnému konci a už 15. ledna 2007 vyexpedovala BRNO RIFLES první kozlice, které podle smluvních vztahů odkoupila její sestra Česká zbrojovka Uherský Brod, zajišťující pro BRNO RIFLES vše související s obchodem. Areál brněnské Zbrojovky o rozloze 22,5 ha byl koncem ledna 2008 vydražen za částku 707 milionů korun. Získala jej slovenská holdingová společnost J&T, která však nemá s výrobou zbraní nic společného. Nyní areál využívá několik společností. Vzhledem k estetice areálu je využíván k fotografické práci. Jsou tu také hudební zkušebny. Nájemní smlouva mezi Brněnskou zbrojovkou a novým majitelem byla prodloužena a je pokračováno ve výrobě v pronajatých prostorách. Puška vz. 24 (1925–1942) Lehký kulomet vz. 26 (1925–1941) Těžký kulomet vz. 37 (1937–1939) od roku 1940 vývoj 30 mm kanónu s německým označením Br 303 (vývojové názvy: ZK 414, ZB 303, autorem byl F. Koutský) 1949 - květen 1950, listopad 1950 - 1954(?

Question: Jaká je rozloha areálu brněnské Zbrojovky?

Answer: 22,5 ha


Pivo

Context: Pivo je vařeno již od nepaměti a je nemožné určit místo, kde bylo uvařeno první pivo. Jako země původu se uvádí Mezopotámie a to přibližně již v 7. tisíciletí př. n. l. Ale možná Sumerové připravovali pouze kvas. Pivo je staroslověnské slovo, které označovalo "nápoj nejobyčejnější a nejrozšířenější". V současnosti je pivo konzumováno prakticky na celém světě. K roku 2008 drží obyvatelé Česka přední pozici v průměrné spotřebě piva na osobu, která dosahuje v průměru 160 litrů na hlavu za rok. Avšak ve věkové skupině 35 až 44 let (s největší spotřebou) je týdenní spotřeba alkoholu mužů zhruba 9 litrů a žen 2 litry, což by odpovídalo ekvivalentu 450 litrů (10° piv) respektive 100 litrů ročně. Podle WHO to znamená průměrně přes 16 litrů čistého alkoholu celkem na dospělého (na neabstinujícího dospělého muže dokonce přes 26 litrů) a přes 8 litrů jen na pivo za rok. Pivo je tradičním a populárním nápojem, který má na území Česka dlouhou tradici. Řadí se mezi alkoholické nápoje s relativně nízkým obsahem alkoholu (30-50 g v jednom litru). Kromě alkoholu obsahuje pivo také přibližně 2 000 dalších látek. Obsahuje významné množství vody, takže se jedná o výrazně zavodňující nápoj, dále obsahuje také sacharidy v podobě tzv. "rychlých kalorií", bílkoviny, hořké látky chmele, polyfenolické sloučeniny, oxid uhličitý, vitamíny a minerální látky. Kombinace těchto složek dává fyziologicky vyrovnaný roztok, který je v rovnováze s osmotickým tlakem krve. Významné je zastoupení minerálů v pivu, kde nacházíme kromě draslíku a sodíku, které jsou zde v příznivém poměru, také chloridy, vápník, fosfor, hořčík a křemík. Z vitamínů obsažených v pivu jsou nejvýznamnější vitaminy skupiny B - thiamin (3 % denní spotřeby v jednom litru piva), riboflavin (20 %), pyridoxin (31 %), niacin (45 %) a kyselina listová (52 %). Jeden litr piva obsahuje přibližně 400 - 500 kilokalorií představující přibližně 20 % denní spotřeby, což je méně než např. jablečná šťáva, a 200 mg biologicky aktivních látek. Pivo je možno používat jako nápoj vhodný k utišení žízně, ale též pro jeho nutriční hodnotu, především vhodnou vyváženost iontů a minerálních látek, vitaminů a polyfenolů (flavonoidů) s antioxidačním účinkem, který ovšem nemusí být pozitivní.

Question: Má pivo v Česku dlouhou tradici?

Answer: Pivo je tradičním a populárním nápojem, který má na území Česka dlouhou tradici.


Křest

Context: Současně 16. verš sděluje, že kdo věří v Krista již nehřeší (nebude dále hřešit). === Symbolika křtu === Symbolika křtu v křesťanství odkazuje na víru, že křest není pouze symbolickým ponořením do Kristovy smrti a vzkříšení, ale skutečnou nadpřirozenou proměnou, která má svou paralelu v příběhu Noema či Mojžíše a projití Izraelitů Rudým mořem. Křest je proto podle této víry nejen očištěním, ale také smrtí a vzkříšením spolu s Kristem. Ve většině církví získává při křtu neofyta (tedy pokřtěný člověk) nové jméno, které symbolizuje nový život ve víře. === Svátost === Křest je tzv. iniciační svátost, to znamená, že křtem se člověk stává v pravém slova smyslu křesťanem. V rámci svátostí je křest jejich branou, to znamená, že ostatní svátosti může přijmout jen člověk pokřtěný. Jednotlivé církve se liší v počtu svátostí, avšak křest je uznáván všemi. V některých církvích probíhá křest krátce po narození, v jiných až ve věku, kdy se očekává schopnost rozpoznat význam křtu. Jindy jsou možné obě možnosti a záleží na rozhodnutí rodičů. === Křty za mrtvé === Některé současné církve a křesťanské skupiny a společenství na pomezí křesťanství v minulosti praktikovaly nebo dnes praktikují křty za mrtvé. Většina křesťanských společenství však praktikuje pouze křty pro živé. === Vzájemné uznávání křtů === Z právního hlediska je křest vstupem do určité církve. Podle toho, v jaké církvi a ritu člověk křest podstoupí, k té církvi a ritu náleží a platí pro něj zákoník té dané církve.

Question: Je křest jako svátost uznáván všemi církvemi?

Answer: Jednotlivé církve se liší v počtu svátostí, avšak křest je uznáván všemi.


Context: Volby do Zastupitelstva hlavního města Prahy 2014 Volby do zastupitelstva hlavního města Prahy v roce 2014 proběhly v rámci obecních voleb v pátek 10. října a sobotu 11. října 2014. Pražané nově volili 65 zastupitelů místo dřívějších 63. Do zastupitelstva hl. m. Prahy se podařilo dostat sedmi subjektům. Území města bylo pouze jedním volebním obvodem. Stalo se tak znovu po osmi letech, neboť v roce 2010 byla Praha rozdělena do 7 volebních obvodů. Toto dělení mělo podle kritiků zabránit malým stranám, aby se do zastupitelstva dostaly.[1] Zatímco v roce 2010 se o hlasy voličů ucházelo 23 stran a hnutí s 1074 jmény, v roce 2014 bylo politických subjektů 31 a nabízely výběr z 1847 kandidátů.[2] Volební účast činila 37,72 % oprávněných voličů, což je druhý nejnižší výsledek od Sametové revoluce, hned za volební účastí v roce 2002, která činila 35,29 % oprávněných voličů. V porovnání s předcházejícími volbami v roce 2010 účast poklesla o 6,71 procentních bodů z tehdejších 44,43 %. Ve volbách zvítězilo při své premiéře v komunálních volbách hnutí ANO 2011. Druhá v těsném závěsu byla TOP 09. Na třetím, čtvrtém a pátém místě skončili v malých rozestupech Trojkoalice (SZ, KDU-ČSL a STAN), ODS a ČSSD. Kvůli eliminaci přirozené uzavírací klauzule jedním volebním obvodem a vysokým počtem zastupitelů se do zastupitelstva dostali i KSČM a Piráti, kteří jen těsně překročili 5 % uzavírací klauzuli, když získali 5,91 % a 5,31 % hlasů. Pro porovnání: ve volbách v roce 2010 (se 7 obvody) se do zastupitelstva nedostal subjekt, který získal 5,90 % hlasů. Výsledky hlasování Výsledky voleb do Zastupitelstva hl. m. Prahy 2014 Konečné výsledky jsou uvedeny v tabulce:[3] Strana Počet hlasů % Mandáty Mandáty z voleb 2010 Bilance ANO 2011 4 574 610 22,08 17 0 17 ▲ +17 TOP 09 4 158 226 20,07 16 26 -10 ▼ -10 TROJKOALICE ZELENÍ, KDU-ČSL A STAROSTOVÉ – MÁTE PRÁVO 2 323 976 11,22 8 0 8 ▲ +8 Občanská demokratická strana 2 273 722 10,97 8 20 -12 ▼ -12 Česká strana sociálně demokratická 2 160 963 10,43 8 14 -6 ▼ -6 Komunistická strana Čech a Moravy 1 225 102 5,91 4 3 1 ▲ +1 Česká pirátská strana 1 101 081 5,31 4 0 4 ▲ +4 Strana svobodných občanů 741 503 3,58 0 0 0 Demokraté Jana Kasla[4] 512 068 2,47 0 0 0 Pro Prahu 496 821 2,40 0

Question: Bylo ve volbách do Zastupitelstva hlavního města Prahy 2014 voleno 63 zastupitelů?

Answer: Pražané nově volili 65 zastupitelů místo dřívějších 63.


Germanium

Context: Germanium, chemická značka Ge, (lat. Germanium) je vzácný šedobílý polokovový prvek, nalézající největší uplatnění v polovodičovém průmyslu. Poměrně velmi řídce se vyskytující polokov, nalézající se obvykle jako příměs v rudách zinku a stříbra. Germanium vytváří sloučeniny v mocenství: Ge-4, Ge+2 a Ge+4 . Objevil jej roku 1886 německý chemik Clemens A. Winkler a pojmenoval jej podle své vlasti. Zajímavé je, že jeho existence byla předpovězena tvůrcem periodické tabulky prvků, ruským chemikem Dmitrijem Ivanovičem Mendělejevem, který jej nazýval eka-silicium a poměrně přesně určil základní fyzikálně-chemické vlastnosti tohoto v té době ještě neznámého prvku. V pevném skupenství se germanium chová jako polovodič, a to jak v krystalické tak v amorfní fázi. Naproti tomu v kapalném skupenství je germanium kovem, podobně jako např. rtuť. Germanium je v zemské kůře značně vzácným prvkem. Průměrný obsah činí pouze 5-7 ppm (mg/kg). V mořské vodě je jeho koncentrace mimořádně nízká, pouze 0,07 mikrogramu germania v jednom litru. Předpokládá se, že ve vesmíru připadá na jeden atom germania přibližně 30 milionů atomů vodíku. V horninách se vyskytuje vždy pouze jako příměs v rudách zinku a stříbra, ale bývá obsaženo jako stopová příměs v mnoha ložiscích uhlí. Z minerálů se velmi vzácně setkáme se směsným sulfidem, stříbra a germania argyroditem o složení Ag8GeS6. Germanium se průmyslově získává ze zbytků po zpracování zinkových rud a z popele po spalování uhlí s jeho zvýšeným obsahem. Po vyredukování kovu s čistotou přibližně 99 % se germanium o vysoké čistotě připravuje metodou zonálního tavení (viz křemík). Další metodou získávání vysoce čistého germania je frakční destilace těkavého chloridu germaničitého GeCl4. Zájem o germanium nastal v 50. letech minulého století, kdy byly připraveny první tranzistory a další elektronické součástky na bázi vysoce čistého germania.

Question: Jakou barvu má germanium?

Answer: šedobílý


Replikace DNA

Context: Replikace DNA je proces tvorby kopií molekuly deoxyribonukleové kyseliny (DNA), čímž se genetická informace přenáší z jedné molekuly DNA (templát, matrice) do jiné molekuly stejného typu (tzv. replika). Celý proces je semikonzervativní, tzn. každá nově vzniklá molekula DNA má jeden řetězec z původní molekuly a jeden nový, syntetizovaný. Při replikaci dochází pomocí složité enzymatické mašinérie k řazení deoxyribonukleotidů (nukleových bází, základních stavebních částic DNA) jeden za druhým, a to podle vzorové původní molekuly DNA. Výsledkem tohoto řazení nukleotidů je nakonec kompletní DNA daného organizmu, v podstatě identická kopie původní DNA. Do tajů tohoto procesu začali vědci blíže pronikat až v 60. a 70. letech minulého století a dodnes byly odhaleny do poměrně velkých podrobností molekulární pochody, jež se při replikaci odehrávají. Je například známo, že u bakterií probíhá replikace poněkud odlišně, než u eukaryotických organizmů, jako je například člověk, rostliny či houby. Praktický význam mají výzkumné metody odvozené od procesu replikace, jako je PCR a sekvenování. Arthur Kornberg objevil v roce 1957 při studiu bakterie Escherichia coli první DNA polymerázu, jež nese jméno DNA polymeráza I. Ačkoliv je dnes známo, že hlavní roli má v replikaci spíše DNA polymeráza III, i tak je tento objev důležitým milníkem. V roce 1958 bylo zjištěno, že replikace probíhá tzv. semikonzervativně (více viz Meselsonův-Stahlův experiment). V šedesátých letech byl učiněn další krok kupředu, když bylo zjištěno, že každé z vláken původní DNA je replikováno mírně odlišným způsobem, u jednoho z nich dochází vlivem diskontinuální syntézy ke vzniku Okazakiho fragmentů. Načasování DNA replikace je diametrálně odlišné při srovnávání tohoto jevu u prokaryot a eukaryot. U bakterií a archeí (souhrnně prokaryota) nedochází k replikaci ve speciální fázi buněčného cyklu a nemusí vůbec souviset s buněčným dělením.

Question: Co vzniká u replikace DNA?

Answer: kopií


Křest

Context: Křest (asi ze starohornoněmeckého Krist – Kristus; řecky β [báptisma] ponoření < β [baptízein] nořit, ponořovat) je obřad očištění vodou (praktikovaný většinou skrze ponoření, někdy skrze omytí), užívaný v některých východních náboženstvích (např. sikhismu nebo hinduismu), v určitých historických skupinách židovství a především křesťanství. V přeneseném významu se dnes často jedná o marketingový akt s vírou nesouvisející, vztahující se k neživým předmětům. == V judaismu == V judaismu bylo ponořování ve vodě užíváno při rituálním omývání těla. Tato proto-křtitelnice byla v židovském prostředí nazývána mikve. Někteří badatelé v tomto vidí tradici, z níž se vyvinula praxe křtů u Jana Křtitele, který pocházel z rodiny židovského kněze Zachariáše. == V křesťanství == V křesťanství je křest jednou ze svátostí a představuje očištění od hříchů a sjednocení věřícího s Kristem. Počátky křesťanské praxe křtít sahají k osobě Jana Křtitele, který podle Nového zákona pokřtil Ježíše v řece Jordánu. Slovo křest se v řečtině řekne β [baptisma], což znamená ponoření. Bible definuje křest jako ponoření do vody. Různé křesťanské církve křtí v závislosti na tradici pokropením, politím nebo plným ponořením do vody. === Janův křest === Je rozdíl mezi Janovým křtem a křtem do Ježíše Krista. O Janovi bylo napsáno již v prorockých knihách: To se opakuje v knihách nového zákona: V Janově evangeliu je Ježíšův křest popsán takto: Z evangelií tedy vyplývá, že Jan křtil pouze vodou na odpuštění hříchů. V řeckém textu je přitom použité slovo ε mající význam "do" nebo "za účelem". Křest tedy nelze vnímat pouze jako pouhý symbol, nýbrž jako samotný cíl, tj. odpuštění hříchů. === Ježíšův křest === Následující verš dále popisuje jak konkrétně probíhal Ježíšův křest: Rozdíl mezi Janovým a Ježíšovým křtem je popsán zde: Jan viděl sesupovat Ducha Svatého na Ježíše v podobě holubice. Tím bylo potvrzeno, že Ježíš je ten, kdo bude křtít Duchem Svatým. V Lukášově evangeliu je záznam o Janově řeči mírně odlišný:

Question: Kdo je spojován s počátky křesťanské praxe křtít?

Answer: Jana Křtitele


Slovensko

Context: Většinou na jeho území převládají studenější léta a chladné vlhké zimy s vysokou oblačností. Průměrná teplota ve vyšších polohách, především v Tatrách, činí kolem -4 °C a naopak v nížinách se pohybuje kolem 10 °C. V červenci se v nížinách teploty v průměru blíží či přesahují hodnotu i 20 °C. Zatímco v nížinách při Dunaji průměrné srážky dosahují 570 mm, při návětrných stranách hor se šplhají až na 1100 mm. Na vyšších vrcholcích hor zůstává sníh až do letních měsíců. Slovensko je parlamentní republikou. Výkonnou moc představuje vláda, v jejímž čele stojí premiér. Hlavou státu je prezident, volený přímou volbou občanů na 5 let. Zákonodárnou moc vykonává jednokomorový parlament zvaný Národní rada Slovenské republiky, v němž zasedá 150 poslanců. Volby do Národní rady se konají každé 4 roky a volit může každý občan starší 18 let. Současným slovenským prezidentem je Andrej Kiska, vládu vede Robert Fico za stranu SMER - sociálna demokracia. V rámci justice zastává významnou pozici Ústavní soud, tvořený 13 soudci jmenovanými prezidentem na 12 let, a Nejvyšší soud. Dále na Slovensku funguje systém krajských, okresních a vojenských soudů, doplněných Specializovaným trestním soudem. Podle organizací Freedom House a Nadace Bertelsmann se v zemi konají svobodné volby a funguje oddělení jednotlivých státních mocí (výkonné, soudní a zákonodárné), Poslední volby do Národní rady se konaly 5. března 2016. Strana SMER – sociálna demokracia oproti minulým volbám propadla a nedokázala si tak udržet původní parlamentní většinu. Ve volbách pro ní hlasovalo 28 % voličů. Na druhém místě se umístila stana Sloboda a Solidarita s 12 % a na třetím OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti se ziskem 11 %.

Question: Co vykonáva Národní rada Slovenské republiky?

Answer: Zákonodárnou moc


Oto Bachorík

Context: Oto Bachorík Oto Bachorík Narození 26. března 1959 (62 let) Povolání sochař, restaurátor a učitel Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Oto Bachorík (* 1959) je slovenský výtvarný umělec – sochař, restaurátor a pedagog. Pochází z umělecké rodiny, jeho otec byl grafik, jeho matka byla výtvarnice-keramička. Vystudoval řezbářství na Střední škole uměleckého průmyslu a sochařství a restaurátorství na Vysoké škole výtvarných umění v Bratislavě. Jeho manželkou je malířka Zuzana Bachoríková, se kterou má dvě děti. Externí odkazy http://www.gmab.sk/vystavy-a-podujatia/oto-bachorik-socha-zuzana-rabina-bachorikova-malba.html?page_id=327 http://www.artgallery.sk/pouzivatel.php?getPouzivatel=124 http://www.zilinskyvecernik.sk/articles/2013/04/15/galeria-m-oslavila-4-vyrocie-vystavou-bachorikovcov Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Nositelé Krištáľového krídla za výtvarné umění Karol Kállay (2001) • Hedviga Hamžíková (2003) • Dušan Kállay (2005) • Zora Palová (2006) • Milota Havránková (2007) • Peter Pollág (2008) • Vladimír Gažovič (2009) • Marek Ormandík (2010) • Ferdinand Chrenka (2011) • Jozef Jankovič (2012) • Michal Staško (2013) • Štefan Klein (2014) • Ivan Pavle (2015) • Palo Macho (2016) • Juraj Čutek (2017) • Ján Ťapák (2018) • Oto Bachorík (2019) Autoritní data: AUT: jo2003190792 | GND: 122830008 | ISNI: 0000 0000 7864 6830 | VIAF: 18115623 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Lidé | Slovensko | Umění

Question: Jaké vzdělání měl Oto Bachorík?

Answer: Vystudoval řezbářství na Střední škole uměleckého průmyslu a sochařství a restaurátorství na Vysoké škole výtvarných umění v Bratislavě.


Kréta

Context: Kréta (též Candia, řecky Κ, anglicky Crete) je největší řecký a celkově pátý největší ostrov ve Středozemním moři. Zahrnuje více než 99 % rozlohy stejnojmenného kraje a nacházejí se na něm čtyři řecké regionální jednotky – Iraklio, Chania, Rethymno a Lasithi. Podle starořeckých mýtů je Kréta považována za místo zrození Dia – vládce olympských bohů. Hlavní město je Iraklio, dalšími významnějšími městy jsou Chania, Rethymno a Ágios Nikólaos, která zároveň představují centra jednotlivých prefektur. == Geografické údaje == Rozloha ostrova činí 8261 km2. Ze severu ho omývá Krétské moře (jižní část Egejského moře) a z jihu Libyjské moře. Kréta je hornatý ostrov, nejvyšší hora Psiloritis v pohoří Idi Ori má 2456 m n. m., druhá nejvyšší hora Páhnes v pohoří Levka Ori má 2453 m n. m. Severní pobřeží je pozvolné, na jihu však je strmé a jsou tam útesy. Krétu tvoří vápencová kra, která byla vytvořena při stejném vrásnění jako Balkánské pohoří. Výjimku tvoří Mesarská nížina, která je největší v celém Řecku. === Klima === Počasí na ostrově Kréta je typicky středozemní a patří k nejteplejším z Řecka, jeho ostrovů i celé Evropy. Léta jsou zde horká a suchá, zimy mírné se sněhem v horských oblastech a deštěm v nížinách. Za celý rok tu spadne pouze 500 mm srážek. Teploty na pobřeží zřídkakdy klesnou pod 10 °C, zatímco na horách může ležet sníh až do konce května.

Question: V kterém moři leží ostrov Kréta?

Answer: ve Středozemním


Pixar

Context: Pixar Animation Studios je americké filmové studio zabývající se počítačovou animací. Od roku 2006 je Pixar dceřinou společností The Walt Disney Company. Kromě jiných cen získalo studio dvacet čtyři Oscarů, šest Zlatých glóbů a tři ceny Grammy a jejich výdělek činí celosvětově 5.5 miliard dolarů. Kritici ho označují jako jedno z nejlepších filmových studií všech dob. Studio je nejznámější pro své celovečerní filmy, které vytváří svým softwarem RenderMan, ten slouží k renderování vysoce kvalitních snímků. Pixar začínal v roce 1979 jako Graphics Group, která byla součástí počítačové sekce Lucasfilmu. Od roku 1986, kdy ho koupil spoluzakladatel Applu Steve Jobs, nese název Pixar. Pixar zatím vydal patnáct celovečerních filmů. Začínal s Příběhem hraček v roce 1995, který měl u diváků i kritiků velký úspěch. Následoval Život brouka v roce 1998, Příběh hraček 2 v roce 1999, Příšerky, s.r.o. v roce 2001, Hledá se Nemo v roce 2003, Úžasňákovi v roce 2004, Auta v roce 2006, Ratatouille. v roce 2007, VALL-I v roce 2008, Vzhůru do oblak v roce 2009 (první film od Pixaru prezentovaný ve 3D) a Příběh hraček 3 v roce 2010 (nejvýdělečnější animovaný film všech dob, vydělal celosvětově více jak 1 miliardu dolarů).

Question: Kolik Oscarů získalo studio Pixar?

Answer: dvacet čtyři


Třída Zumwalt

Context: 2× plynová turbína47 500 koní Rychlost 30 uzlů (56 km/h) Posádka 142 Výzbroj 2× 155 mm kanón2× 30 mm Mk 46Mk 574× RIM-162 ESSM1× Tomahawk nebo 1× ASROC Letadla 1× SH-60 Seahawk Radar SPY-3 Třída Zumwalt (DDG-1000) je třída raketových stealth torpédoborců Námořnictva Spojených států amerických. Jsou to víceúčelové lodě projektované s důrazem na schopnost provádění protizemních úderů a pobřežních operací (littorial warfare). Námořnictvo prochází řadou modernizací právě s cílem zlepšit své schopnosti pobřežního boje, přičemž kromě těchto torpédoborců plánovalo získat též nové křižníky (program CG(X) byl zrušen roku 2010) a fregaty (program Littoral Combat Ship). Třída je výsledkem programu DD 21, jeho cílem bylo získat 32 torpédoborců, které by ve službě nahradily fregaty třídy Oliver Hazard Perry a torpédoborce třídy Spruance.[1] V roce 2001 byla koncepce plánované třídy přepracována a namísto DD 21 byla poté označována jako DD(X). Torpédoborce třídy Zumwalt jsou největší plavidla své kategorie v historii amerického námořnictva.[2] Jsou to první americké válečné lodě vybavené tzv. integrovaným pohonným systémem.[2] Stavba USS Zumwalt (DDG-1000) po spuštění na vodu Původně plánovaná série 32 torpédoborců této třídy byla z důvodu nedostatku financí omezena na pouhé tři jednotky, přičemž byla přiobjednána stavba několika starších, ale výrazně levnějších torpédoborců třídy Arleigh Burke. V únoru 2008 byl loděnici Bath Iron Works zadán kontrakt na stavbu první jednotky USS Zumwalt a u loděnice Northrop Grumman Shipbuilding byla objednána rovněž stavba druhé jednotky USS Michael Monsoor.[3] Konstrukční práce na první jednotce začaly v únoru 2009, na druhé v březnu 2010.

Question: Výsledkem jakého programu je třída Zumwalt?

Answer: DD 21


Spojené státy americké

Context: Jde o prezidentskou republiku a zastupitelskou demokracii, fungující prostřednictvím kongresového systému definovaného ústavou nahrazující původní ústavu, tzv. Články Konfederace ("Articles of Confederation") platné mezi roky 1781 a 1788. Území tak spadá pod troje orgány – na federální, státní a místní úrovni, ačkoliv mnohé oblasti jsou spravovány více místními správami, například i okresními nebo metropolitními orgány. Všechny tyto správní orgány jsou voliči voleny v tajných volbách nebo jmenovány voliči volenými zástupci. Státní správa se na federální úrovní skládá ze tří složek: zákonodárné: Je jí Kongres skládající se ze Senátu a Sněmovny reprezentantů ("House of Representatives") určující federální zákony, vyhlašující války, schvalující mezinárodní dohody a federální rozpočet. výkonné: Je jí prezident se schválením senátu jmenující vládu a další úředníky, spravující federální právo, vetující návrhy zákonů a velící armádě. soudní: Je jí nejvyšší soud a níže postavené federální soudy jmenované prezidentem se svolením senátu, jež právo vykládají a určují platnost zákonů podle ústavy. Kongres Spojených států je parlamentem dvoukomorovým. Sněmovna reprezentantů má 435 členů po dva roky reprezentujících takzvané "kongresové okresy" (český překlad je problematický). Poměr počtu zástupců z každého státu se každý desátý rok mění podle vývoje počtu obyvatel. Každému státu je však zajištěn nejméně jeden zástupce, jehož v současnosti má sedm států. Nelidnatější stát, Kalifornie, jich má 53. Každý stát má dva senátory volené na šestileté volební období. Každý druhý rok je volena třetina senátu, zatímco sněmovna reprezentantů je každý druhý rok volena celá. Senátoři tedy mají šestileté volební období a kongresmani dvouleté. Volba kongresmanů i senátorů není ústavou specifikována a je tak ponechána na státech, nicméně většinou se do obou komor volí pomocí Systému prvního v cíli (First-past-the-post). Ústava Spojených států je nejvyšším zákonným dokumentem amerického právního systému. Je společenskou smlouvou upravující fungování společnosti pomocí zvolené vlády. Veškeré zákony i postupy států a federální vlády mohou být předmětem zkoumání a je-li shledáno, že nejsou ve shodě s ústavou, jsou zneplatněny. Ústava je živým dokumentem jež může být doplněn několika různými způsoby. Všechny z nich však vyžadují svolení alespoň převážné většiny států. Ústava tak byla od doby svého vzniku změněna, resp. doplněna, 27 krát, naposledy v roce 1992. Ústava zahrnuje ustanovení "zachovat svobodu" a základní práva podle Listiny práv ("Bill of Rights") a dodatků ústavy jež zahrnují svobodu slova, svobodu vyznání a svobodu tisku, právo na spravedlivý proces, právo držet a nosit zbraň, všeobecné volební právo, a právo vlastnické.

Question: Co je nejvyšším zákonným dokumentem amerického právního systému?

Answer: Ústava Spojených států


Provodov-Šonov

Context: Šonov u Nového Města nad Metují 13454908 Provodov-Šonov podatelna@provodovsonov.cz Starosta Ing. Josef Kulek Oficiální web: www.provodovsonov.cz Úřední web: typo Provodov-Šonov Další údaje Geodata (OSM) OSM, WMF multimediální obsah na Commons Zdroje k infoboxu a českým sídlům.Některá data mohou pocházet z datové položky. Obec Provodov-Šonov (německy Prowodow-Schonow) se nachází v okrese Náchod, kraj Královéhradecký. Žije zde přibližně 1 200[1] obyvatel. Historie První písemná zmínka o obci pochází z roku 1213, kdy král Přemysl Otakar I. daroval vsi Provodov a Nesvačily klášteru benediktinů v Břevnově a podřídil ji propropboštství v Polici[2]. Název vsi se odvozuje od vlastního jména Provod/Prowod, původně to byl Provodův dvůr [3]. Utrakvistické období církve dokládá renesanční cínový kalich, předaný do sbírky Regionálního muzea v Náchodě. Části obce Kleny (k. ú. Kleny) Provodov (k. ú. Provodov) Šeřeč (k. ú. Šeřeč a Domkov) Šonov u Nového Města nad Metují (k. ú. Šonov u Nového Města nad Metují) Václavice (k. ú. Provodov) Reference

Question: Z kterého roku pochází první písemná zmínka o obci Provodov-Šonov?

Answer: 1213


Král Lear

Context: Král Lear (anglicky King Lear) je tragédie anglického dramatika Williama Shakespeara napsaná mezi lety 1603–1606. Jedná se o příběh krále, který propadne šílenství poté, co pošetile rozdělí dědictví mezi dvě ze svých tří dcer na základě jejich lichotek, což má pro všechny tragické následky. Hra je založena na legendě o keltském králi Leirovi. V období následujícím po restauraci Stuartovců se Král Lear často hrál se šťastným koncem, protože publiku se nelíbil temný a depresivní tón hry, ale od 19. století se Shakespearova původní verze považuje za jeden z vrcholů jeho tvorby. George Bernard Shaw napsal, že "Nikdo nikdy nenapíše lepší tragédii, než je Lear". == Postavy == == Děj hry == Lear, keltský král, byl velice oblíbený a milovaný, ale stáří ho přimělo vzdát se své vlády. Nebál se opustit trůn, jelikož měl tři dcery, kterým mohl své vladařské povinnosti předat. Nejvíce miloval svoji nejmladší dceru Cordelii. Do poslední chvíle chtěl být spravedlivý a rozhodl se, že podle toho, jakými slovy dcery vyjádří svoji lásku k němu, tolik jim dá území. Byl mile překvapen neupřímnými řečmi dvou starších dcer, Goneril a Regan, avšak nemile překvapen slovy Cordelie, protože neuměla slovy popsat lásku, kterou cítí ke svému otci.

Question: Proč se v období následujícím po restauraci Stuartovců Král Lear často hrál se šťastným koncem?

Answer: protože publiku se nelíbil temný a depresivní tón hry


Jóko Kanno

Context: Jóko Kanno (菅 よ) (*14. března 1964, Mijagi, Japonsko) je japonská hudební skladatelka. Složila hudbu k mnoha počítačovým hrám, anime filmům, seriálům a reklamám. Mezi její nejznámější počiny patří hudba k seriálům Cowboy Bebop, Macross Plus, či Ghost in the Shell: Stand Alone Complex. Je rovněž frontmankou hudební skupiny The Seatbelts, se kterou nahrála hudbu k mnoha soundtrackům, na nichž pracovala.

Question: Kdo je Jóko Kanno?

Answer: japonská hudební skladatelka


Vzletová a přistávací dráha

Context: Vzletová a přistávací dráha Vzletová a přistávací dráha 30 letiště Praha-Ruzyně Vzletová a přistávací dráha (zkratka VPD; anglicky a často také runway, příp. ranvej, zkracováno RWY) je plocha sloužící ke vzletům a přistáním letadel na letištích. Dráha může být zpevněná (beton, asfalt, asfaltobeton apod.), případně nezpevněná (nejčastěji travnatá). Pojmenování drah Dráhy se pojmenovávají číselným označením, které udává směr dráhy. Toto číslo je rovno magnetickému směru dráhy zaokrouhlenému na nejbližších deset stupňů a poté vydělenému deseti. Například dráha s označením „24“ má směr přibližně 240°, tzn. zhruba jihozápadně, dráha „36“ má směr 360°, tzn. na sever. Jelikož dráhu je možno využít dvěma směry, má také dvojí označení, které se číselně liší o 18 (= 180°). Dráha „24“ tak v opačném směru nese označení „06“ (úvodní nula se používá pro prevenci přeslechů v radiokomunikaci), dráha jako celek se pak může označovat např. „06/24“. Pokud je na letišti více rovnoběžných (nebo téměř rovnoběžných) drah, rozlišují se přidaným písmenem L (levá, left), R (pravá, right), případně C (prostřední, center). Například dráha 24L pak má v opačném směru označení 06R. V případě, že má letiště ještě více než tři takové dráhy, použije se další číslo (a číslo pak přesně neodpovídá magnetickému směru dráhy). Například na Losangeleském mezinárodním letišti existují čtyři rovnoběžné dráhy, značené 6L, 6R, 7L, 7R (a v opačném směru 24R, 24L, 25R, 25L), přestože mají naprosto shodný směr (069,1°/249,1°). Podobně na tuřanském letišti je hlavní betonová dráha označena RWY 09/27, zatímco sousední rovnoběžný travnatý pás bývá označován jako RWY 08/26. Dráha 22 Vzhledem k fluktuaci zemského severního magnetického pólu dochází občas k přeznačování drah; Například dnešní ruzyňská RWY 06/24 nesla dříve označení 07/25.[1]

Question: Jaká zkratka se používá k označení ranvejí v češtině?

Answer: VPD


Jindřich Bišický

Context: Jindřich Bišický Jindřich Bišický Jindřich Bišický Narození 11. února 1889 ZeměchyRakousko-Uhersko Rakousko-Uhersko Úmrtí 31. října 1949 (ve věku 60 let) Velvary Československo Československo Povolání fotograf multimediální obsah na Commons Seznam děl v databázi Národní knihovny Některá data mohou pocházet z datové položky. Italská houfnice Obice 305/17 ukořistěná rakouskými vojáky blízko Udine. Foto Jindřich Bišický Jindřich Bišický (* 11. února 1889 Zeměchy[1] – 30. srpen 1949 Velvary) byl český válečný fotograf. Za první světové války byl nadporučíkem rakouské armády a pracoval jako plukovní fotograf 47. pěšího regimentu.[2] Po válce pracoval jako stavař ve Velvarech. Život Vystudoval stavební průmyslovou školu, na povinnou vojnu narukoval jako kreslič. Když vypukla válka, byl přidělen do Grazu k 47. pěšímu regimentu. Dostal se do Haliče i italských Alp. Spřátelil se s plukovním historikem baronem Ludwigem von Vogelsangem, který později sepsal historii regimentu a použil v ní mnoho fotografií a akvarelů Bišického.[3] Po válce začal pracovat jako stavitel rodinných domů ve Velvarech, zejména v místní čtvrti Spořilov. Fotografování pro něj zůstalo jen koníčkem. Zemřel ve věku 60 let. Znovuobjevení Bišického Od dubna do září roku 2009 se na Pražském hradě konala výstava s názvem Pěšky 1. světovou válkou. Objektivem neznámého vojáka. Představovala zejména snímky z italské fronty, v menší míře z východní fronty v Haliči. Na výstavu se přišel podívat historik Michal Rybák, který ve vystavených exponátech poznal dílo svého dědečka Jindřicha Bišického. Společně s Jaroslavem Kučerou pak výstavu doplnili a opravili titulky k fotografiím. Rybák na střední škole půjčil dědečkovy negativy spolužákovi, který mu sliboval uspořádání výstavy. Poté byl však vyloučen ze školy a zmizel i s negativy. Rybák je tak považoval za dávno ztracené. Přes řadu prostředníků se však dostaly k Jaroslavu Kučerovi.[3] Odkazy Reference ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnosti Zeměchy↑ ŠÁLKOVÁ, Soňa.

Question: Jaký typ fotografa byl Jindřich Bišický?

Answer: válečný


Krevní plazma

Context: Krevní plazma má jantarově nažloutlou barvu. V těle zdravého člověka je zhruba 3–3,5 litrů krevní plazmy, tj. přibližně 5 % tělesné hmotnosti. Plazma je tvořena z 90 % vodou, zbytek tvoří organické látky (7 % plazmatické bílkoviny, 2 % hormony, enzymy, vitamíny, minerálními látkami, glukóza, atd.) a anorganické soli (0,9 %, fyziologický roztok). Plazma slouží jako médium pro přenos cukrů, lipidů, hormonů, metabolických produktů, v omezené míře i kyslíku a oxidu uhličitého. (Schopnost plazmy přenášet kyslík je však mnohem nižší než u hemoglobinu obsaženého v červených krvinkách.) Krevní plazma je významným regulátorem acidobazické a osmotické rovnováhy. Plazma také obsahuje a přenáší látky podporující srážení krve a její obsah proteinů je důležitý pro zachování osmotického tlaku. Při poklesu obsahu bílkovin v plazmě (např. při těžké podvýživě) se z krevního řečiště do tkání dostává příliš mnoho tekutiny a důsledkem jsou otoky. Odběr krevní plazmy se nazývá plazmaferéza. Plazmatické proteiny Krevní sérum

Question: Jak se nazývá odběr krevní plazmy?

Answer: plazmaferéza


Strakonice

Context: Město se člení na sedm katastrálních území a osm částí města (údaje k roku 2011): Strakonice I (k. ú. Strakonice) – 13 695 obyvatel Strakonice II (k. ú. Nové Strakonice) – 4871 obyvatel Dražejov (k. ú. Dražejov u Strakonic) – 1352 obyvatel Hajská – 49 obyvatel Modlešovice – 166 obyvatel Přední Ptákovice – 2429 obyvatel k. ú Střela, části Střela – 46 obyvatel a Virt – 82 obyvatelV severní části města se nachází obytná lokalita Habeš. Tvoří jí přibližně 120–140 rodinných domů a tři bytové domy. V okolí se nacházejí vrchy Ryšová (527 m n. m.) a Kuřidlo (546 m n. m.), které jsou zároveň přírodními rezervacemi. Dříve byly součástí města i dnes samostatné obce Droužetice, Mutěnice, Rovná a Řepice. == Samospráva == V letech 1998–2014 byl starostou města Pavel Vondrys a místostarosty pak byli Pavel Pavel (1998-2006, 2008-2014), Karel Vlasák (2006-2008), Zdeňka Tomšovicová (1998-2006) a Ivana Říhová (2006-2014). Starostou města je od roku 2014 Břetislav Hrdlička (Strakonická veřejnost). Při volbách v roce 2018 opět vyhrálo se ziskem 51,15 % uskupení Strakonická veřejnost, krajský soud však výsledek zrušil, a volby se tak budou opakovat. == Vlajka, znak a pečeť == === Vlajka === Město získalo právo na prapor v roce 1992. Odráží historickou roli rodu Bavorů dlouho vládnoucích Strakonicům (1235–1402) a řádu johanitů (od 16. století řádu maltézských rytířů), kterým město patřilo v letech 1402–1925. List praporu má dvě pokosem dělená pole: horní červené s bílým maltézským křížem a dolní žluté s kosmo položenou střelou z historické městské pečeti. Poměr délky k šířce je 3:2. === Znak === Znak byl Strakonicům udělen roku 1525 (pravděpodobně) se symboly Johanitů. Na modrém štítě se nachází hradby s klíčovými střílnami, brána se zvednutou zlatou mříží, nad ní je cimbuří a věž s dvěma okny (uvnitř oken jsou kříže), dvěma cimbuřími a červenou střechou se dvěma zlatými makovicemi. Po stranách věže jsou dva červené štítky se zlatými šňůrkami. Vpravo je na štítku stříbrný kříž, na levém štítku je stříbrná Landštejnská růže, která má zlatý střed a zelené kališní lístky.

Question: Komu prodal rod Bavorů strakonické panství?

Answer: řádu johanitů


Alpy

Context: Hranice těchto předhůří (Bavorské předhůří, Hornorakouské předhůří apod.) nejsou pevně vytyčeny. Nejvyšší vrcholy systému se až na výjimky nacházejí v Západních Alpách. Vrcholů dosahujících výšky 4 000 m je 60, ovšem pouze jeden (Piz Bernina, 4 049 m) náleží do Východních Alp. Západní Alpy Do tohoto celku patří takřka celé Švýcarské Alpy, některé části Italských Alp a Francouzské Alpy. Oblouk Západních Alp je otevřený k východu a obklopuje severoitalské nížiny Piemontskou a Lombardskou. Tato část pohoří leží západně od linie Bodamské jezero – horní tok Rýna. Obecně lze říci, že hory Západních Alp jsou vyšší a mají strmější svahy s velkými výškovými rozdíly. Nalézají se zde nejdelší a nejrozsáhlejší alpské ledovce. Mont Blanc na italsko-francouzských hranicích je se svými 4 810 metry nejvyšším vrcholem Alp a zároveň celé Evropské unie. Dalšími významnými vrcholy jsou např. Matterhorn na švýcarsko-italských hranicích či Jungfrau a Eiger v Bernských Alpách. Západní Alpy se dělí na sedmnáct hlavních skupin : Grajské Alpy, Gran Paradiso

Question: Jak vysoký je Mont Blanc?

Answer: 4 810 metry


Edikt milánský

Context: Edikt milánský, resp. Milánské ujednání ("Milánský reskript") je konvenční označení dokumentu z roku 313, který vydal císař Konstantin I. a jeho spoluvladař Licinius. Správnější název, Milánské ujednání, resp. "Milánský reskript", je moderní označení pro dohodu mezi římskými císaři Konstantinem I., císařem Západu, a Luciniem, císařem Východu, z roku 313, která zajišťovala, že "jak křesťané, tak i všichni ostatní obyvatelé mají právo svobodné volby, aby byli stoupenci jakéhokoli vyznání, které si sami zvolí". Toto ujednání je běžně známé hlavně jako Toleranční edikt milánský (resp. edikt milánský apod.), což ovšem není správné označení. Výzkum (počínaje již od Otta Seecka) poukazuje na to, že značně rozšířené označení edikt je objektivně vzato nesprávné. Neexistoval žádný edikt, který by byl platný v celé říši, nýbrž pouze určitá ujednání týkající se politiky obou císařů, z toho důvodu se dnes místo toho užívá spíše výrazu "ústava", "protokol" nebo "Milánské ujednání" resp. "dohoda", či "úmluva". Milánské ujednání představovalo svobodu vyznání pro všechna náboženství, nikoli pouze zrovnoprávnění křesťanství s dosavadním římským náboženstvím, jak se často mylně tvrdí. Za oficiální státní náboženství Římské říše bylo křesťanství prohlášeno teprve v roce 380 za císaře Theodosia I. Křesťanství ovšem bylo v Milánském ujednání zvláště zvýrazněno a jednalo se o právní uznání křesťanských obcí, jímž bylo křesťanství uznáno a tolerováno v západní i východní části Římské říše na základě tolerančního ediktu vydaného již roku 311 Galeriem, mladším spoluvladařem císaře Diocletiana. V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mailänder Vereinbarung na německé Wikipedii. Obrázky, zvuky či videa k tématu Edikt milánský ve Wikimedia Commons

Question: Který císař vydal Milánský edikt?

Answer: Konstantin I.


Fjord

Context: Fjord je pozůstatek po ledovcové činnosti v dobách ledových. Jedná se o dlouhý (občas desítky až stovky kilometrů) a úzký mořský záliv, který vzniká v hornatých oblastech v blízkosti moří a oceánů prohloubením říčních údolí vlivem tlaků postupujících ledovců. Fjordy jsou typické svými strmými svahy, které jsou ledovci často erodovány až pod mořskou úroveň, kde dno moře může dosahovat značných hloubek netypických pro šelfové oblasti. Tvar údolí se uvádí jako U. V některých případech se můžeme setkat s fjordy, které jsou ohraničeny oproti moři podmořským skalním svahem. Název pochází ze staronorského slova fjörð, které se přepisovalo jako fjorthr a z výslovnosti se později utvořilo světové slovo fjord. Fjordy vznikají v dobách glaciálního zalednění, kdy postupující ledovec sestupuje z karových oblastí po svahu do oblastí položených níže. Během cesty se led pohybuje v lokálních sníženinách (depresích), které vlivem brázdění prohlubuje a zaobluje podloží. Vzniká tak typické ledovcové údolí zvané trog. Na konci cesty se ledovec dostane až k moři, do kterého se snaží nasouvat, vlivem rozdílné teploty, viskozity a hloubky se však začínají jednotlivé ledové části odlamovat a dochází k tzv. telení ledovců. Po skončení ledové doby začne ledový krunýř vlivem odtávání pozvolna ustupovat. Po určité době zůstane v oblasti pouze typické ledovcové údolí. Vlivem roztání většího množství ledovcové pokrývky dochází ke zvednutí světové hladiny oceánů a dochází k částečnému zatopení přímořských údolí.

Question: Co je fjord?

Answer: dlouhý (občas desítky až stovky kilometrů) a úzký mořský záliv


Film

Context: Film je souhrnné označení pro kinematografii a veškeré její aspekty - umělecké, technické, komerční a společenské. Spolu s tiskem, rozhlasem a televizí a dnes už i internetem patří film mezi komunikační prostředky s největším dosahem a vlivem, společně s televizí bývá řazen mezi tzv. scénická umění. K rozvoji filmu, jako technickému vynálezu, jako druh umění, kulturního, společenského a hospodářského fenoménu došlo koncem 19. století. První veřejné představení uskutečnili francouzští vynálezci kinematografického přístroje bratři Auguste a Louis Lumiè 28. prosince 1895 v Paříži. V českých zemích se poprvé promítalo 15. července 1896 v Karlových Varech a již na počátku srpna 1897 natočila americká společnost vůbec první film v Čechách věnovaný pašijovým hrám v Hořicích na Šumavě, jež byly pod názvem The Horitz Passion Play uvedeny téhož roku v Americe. První české snímky natočil Jan Kříženecký a v roce 1898 je promítal na Výstavě architektury a inženýrství v Praze v pavilonu Český kinematograf (Svatojánská pouť v československé vesnici, Poslední výstřel, Purkyňovo náměstí na Královských Vinohradech). V témže roce realizoval hrané snímky: Dostaveníčko v mlýnici, Výstavní párkař a lepič plakátů, Smích a pláč. Před 1. světovou válkou vzniklo několik filmových společností (mj. Kinofa, Ilusion, ASUM), jež kromě Lucernafilmu, založeného a zařízeného Milošem Havlem, záhy zanikly. Z raného období jsou známy filmy: Zkažená krev (1913), Zamilovaná tchýně (1914), Pan profesor, nepřítel žen (1914), Ahasver (1915), Pražští adamité (1917) a mnoho dalších. Po vzniku Československa v roce 1918 nastal rozkvět filmové produkce. V roce 1921 byly v Praze vystavěny stálé filmové produkce. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny filmu. První filmy promítali bratři Lumiè v roce 1895, ovšem pouze dokumentární (příjezd lokomotivy na nádraží) a viděli v tom pouhou pouťovou atrakci. Patří jim však zásluha za promítání filmu na plátno pro celý sál plný lidí. Teprve další Francouz, Georges Méliè, naučil film vyprávět příběhy (Cesta na Měsíc, Cesta do neznáma, Dobytí pólu). Postupně se film stával médiem poměrně oblíbeným, zpočátku zejména žánr grotesky, jehož nejvýznamnějším představitelem byl Charlie Chaplin.

Question: Kde uskutečnili francouzští vynálezci kinematografického přístroje první veřejné představení?

Answer: v Paříži


Ovoce

Context: Jako ovoce se označují zpravidla sladké jedlé plody, plodenství nebo semena převážně víceletých semenných rostlin, nejčastěji dřevin. Z biologického hlediska je ovocným druhem (alespoň částečně) jedlá rostlina s plodem nad zemí. V praxi se však tento termín používá spíše k označení sladkých dužinatých plodů užitkových stromů, keřů, ale i lesního ovoce. Věda, která se zabývá posuzováním jednotlivých odrůd ovoce, se nazývá pomologie, podle starořímské bohyně ovoce či ovocnářství Pomony, jinak chápané jako personifikace ovoce. Ovoce je velmi významným zdrojem vitamínů. Hlavní složkou ovoce jsou voda a sacharidy. Obsah bílkovin a tuků je zanedbatelný (pod 1 %). Ovoce je nutričními poradci často doporučováno jako bohatý zdroj vitamínů i živin, ale korelace byly nalezeny údajně i například v pravděpodobnosti výskytu rakoviny. == Historie == === Prehistorická evoluce === Přestože trávicí systém ptáků většinu semen rozloží, existují cesty, jak může být konzumace plodů drobnými ptáky nápomocná (proti jiným druhům, např. housenkám je naopak častá produkce toxinů): Pokud semínko např. ptákům při přeletu ze zobáku vypadne nebo přecijen odolá metabolickým procesům, výrazně pomůže rozšíření semen stromu - a tím i stromů, lákavých pro ptáky. Tento princip hrál roli v primární evoluci ovocných plodů, zejména ve vzniku sladkých (kaloricky bohatých) lesních plodů. === Počátky pěstování === Pěstování ovocných druhů se vyvinulo ze zvyklostí lovců a sběračů. Vůbec první záměrnou selekci pěstovaných druhů můžeme zaznamenat v perském listu India. V případě ovoce následně docházelo vlivem lidského umělého výběru ke zvětšování plodů a zmenšování semen, vlivem křížení také byly šlechtěny nové druhy, což můžeme dnes vidět na rozdílu mezi planými a kulturními druhy. Zdokonalovaly se i samotné techniky pěstování od speciálního náčiní na sběr, až ochranu před hmyzími škůdci i ptactvem.

Question: Proč je doporučené jist ovoce?

Answer: významným zdrojem vitamínů


Tomáš Kvapil

Context: Jan Černý místopředseda KDU-ČSL Ve funkci:29. května 1999 – 8. listopadu 2003 poslanec Poslanecké sněmovny PČR Ve funkci:20. června 1998 – 3. června 2010 zastupitel města Olomouce Ve funkci:24. listopadu 1990 – 19. listopadu 1998 Stranická příslušnost Členství KDU-ČSL (od 1990) Narození 18. prosince 1955 (65 let) Olomouc Československo Alma mater VUT Brno Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Tomáš Kvapil (* 18. prosince 1955, Olomouc) je český politik, v letech 1997–1998 ministr pro místní rozvoj, koncem 90. let 20. století a v první dekádě 21. století poslanec Poslanecké sněmovny za KDU-ČSL. Život Je ženatý a má pět dětí. Je též dlouholetým aktivním skautem, jeho skautská přezdívka je Starý pes.[1] V roce 1981 vystudoval elektrotechnickou fakultu Vysokého učení technického v Brně, v roce 1995 absolvoval bakalářské studium na právnické fakultě v Brně.[2] V roce 1990 vstoupil do KDU-ČSL. V roce 1992 se stal náměstkem primátora Olomouce. V komunálních volbách roku 1994 byl zvolen do zastupitelstva města Olomouc za KDU-ČSL. Opětovně sem o zvolení neúspěšně pokoušel v komunálních volbách roku 2006.[3] V roce 1996 se stal náměstkem ministra hospodářství a od listopadu 1996 byl náměstkem ministra pro místní rozvoj. Od 12. května 1997 do 2. ledna 1998 byl ministrem pro místní rozvoj v druhé vládě Václava Klause.[4] Sjezd KDU-ČSL v květnu 1999 ho zvolil místopředsedou strany. Post obhájil i po sjezdu KDU-ČSL v květnu 2001.[5] V senátních volbách roku 1998 neúspěšně kandidoval do horní komory parlamentu za senátní obvod č. 61 – Olomouc. Získal 26 % hlasů a nepostoupil do 2. kola.[6] Již předtím ale byl ve volbách v roce 1998 zvolen do poslanecké sněmovny za KDU-ČSL (volební obvod Severomoravský kraj).[7] Byl místopředsedou sněmovního výboru pro veřejnou správu, regionální rozvoj a životní prostředí. Mandát poslance obhájil ve volbách v roce 2002. V tomto funkčním období působil opět jako místopředseda výboru pro veřejnou správu, regionální rozvoj a životní prostředí. Znovu se poslancem stal i ve volbách v roce 2006. Opětovně usedl do výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj (v letech 2007–2010 jako místopředseda). V letech 2007-2010 byl rovněž členem výboru pro sociální politiku a v roce 2007 krátce i členem ústavněprávního výboru.

Question: Kolik dětí má český politik Tomáš Kvapil?

Answer: pět


Vietnam

Context: Během jedné z nich se v 6. století Vietnam na přechodnou dobu osamostatnil. Tisícileté období čínské nadvlády nad územím Vietnamu trvalo do roku 938, kdy Ngô Quyề taktickým bojem porazil čínskou armádu v bitvě na řece Bach Dang. Ve 13. století musel Vietnam čelit třem mongolským vpádům, ale všechny se podařilo odrazit. V letech 1406–1407 proběhla úspěšná čínská invaze do Vietnamu a z dobytého Vietnamu byla vytvořena provincie Ťiao-č'. Nadvládu čínské dynastie Ming ukončil roku 1428 vůdce povstání Lé Loi, a založil vietnamskou dynastii Lé, která formálně vládla zemi až do roku 1788. V důsledku čínské okupace Vietnamu byl obnovený vietnamský stát mnohem pokročilejší ve vojenské oblasti, zvláště co se týče kvality střelných zbraní, což mu umožnilo během 15. a 16. století rozhodnout staletí trvající války s Čampou ve svůj prospěch. Francouzští misionáři do Vietnamu přijížděli od 17. století. Panovníci dynastie Nguyen, vládnoucí na území jižního Vietnamu, začali s Francouzi spolupracovat. V letech 1854 - 84 ovládla Francie Vietnam vojenskou silou a učinila z něj svou kolonii Francouzská Indočína rozdělenou do tří oblastí: Tonkin, Annam, Kočinčína. Od konce 19. století sílil protifrancouzský odboj (povstání, které vedl Phan Đì Phù). Během 2. světové války Vietnam obsadilo Japonsko, po jehož kapitulaci vyhlásil Ho Či Min nezávislou republiku. Následná osmiletá Indočínská válka s Francií skončila v roce 1954 bitvou u Dien Bien Phu a rozdělením Vietnamu na základě Ženevských dohod s demilitarizovanou zónou podél 17. rovnoběžky. Po vietnamské válce byly obě části opět spojeny 2. července 1976 do společného státu. Vietnam byl podle Ženevských dohod rozdělen na Ho Či Minovu komunistickou severní Vietnamskou demokratickou republiku a profrancouzskou jižní Vietnamskou republiku císaře Bao Daie a pozdějšího problematicky zvoleného prezidenta Ngô Ð Diệ. Během nadcházejícího 300 denního období otevřených hranic téměř 1 milion většinou katolických obyvatel uprchl do Jižního Vietnamu. Zatímco na severu probíhalo rozsáhlé vraždění majitelů půdy, na jihu komunistické jednotky Vietcongu zahájily v 50. letech partyzánské operace s cílem svrhnout režim prezidenta Diệ. Vojenské operace partyzánského komunistického Vietcongu a jednotek Vietminhu probíhaly i na území sousedního Laosu a Kambodži. Nyní je ale Vietnam již spojený, došlo k tomu 2. července 1976 po konci Vietnamské války, více zde.

Question: Ve kterých letech byl Vietnam francouzskou kolonií?

Answer: 1854 - 84


Pelíšky

Context: Pelíšky jsou česká komedie režiséra Jana Hřebejka z roku 1999. Film vyprávěný očima dospívajícího chlapce (Michael Beran) se odehrává na konci 60. let 20. století. Otec chlapce (Miroslav Donutil) je voják, komunista a příliš svému synovi nerozumí. Soused (Jiří Kodet) je bývalý voják, nesnáší komunisty a své dceři rovněž nerozumí. Nová generace má jiné ideály než generace předchozí. Film získal celkem tři České lvy za nejlepší hlavní mužský herecký výkon Jiřího Kodeta, plakát a divácky nejúspěšnější český film. Podle Ivy Janžurové byla role matky Krausové nejprve nabídnuta jí; poté, co trvala na tom, aby její postava nezemřela, a scenárista Petr Jarchovský nebyl ochoten roli přepsat, ke spolupráci nedošlo. Realizace filmu trvala 6 let. Původně mělo jít o dvoudílný televizní film. Rodinná vila se nachází v ulici Schodová 4 v Praze - Košířích. V Prokopském údolí u Prahy se nachází jezírko s "mužem s koženou brašnou". Pelíšky v Česko-Slovenské filmové databázi Pelíšky ve Filmové databázi Pelíšky na Kinoboxu.cz Místa natáčení na Filmová místa.cz

Question: Je komedie Pelíšky z roku 1999?

Answer: Pelíšky jsou česká komedie režiséra Jana Hřebejka z roku 1999.


Časový multiplex

Context: Časový multiplex Časové dělení, časový multiplex nebo multiplex s časovým dělením (TDM z anglického time division multiplex) je princip přenosu více signálů jedním společným přenosovým médiem, při kterém jsou jednotlivé signály odděleny tím, že se každý z nich je vysílán pouze v krátkých pevně definovaných časových intervalech nazývaných časové sloty (timeslot – TS). Laicky řečeno „každý chvilku tahá pilku“. Prakticky ve všech případech se používá rámcové struktury, kde jsou časové sloty seskupeny do větší pravidelně se opakující struktury nazývané rámec (frame). Vlastnosti časového multiplexu Multiplex s časovým dělením (TDM) Pokud budeme mít čtyři signály A,B,C a D, bude vysílání pomocí časového multiplexu vypadat následovně: ABCDABCDABCDABCD… a tak stále dokola. Hlavní problém spočívá v tom, jak rozlišit, kde timeslot pro konkrétní signál začíná a kde končí. Nejčastějším řešením je přidání speciálního timeslotu s přesně definovaným obsahem na začátek rámce, který označuje „toto je začátek rámce“. Protože jsou všechny timesloty stejně dlouhé (časově), stačí na straně přijímače najít tento startovní bod a potom odpočítat potřebnou dobu do začátku hledaného TS.

Question: Jaká je zkratka pro Časový multiplex?

Answer: TDM


Vitamín A

Context: Vitamín A (axeroftol) je v tucích rozpustný vitamín. Existuje ve dvou přirozených formách – vitamín A1 (retinol) a vitamín A2 (3-dehydroretin). Vitamín A je nutný pro tvorbu rodopsinu, zrakového pigmentu používaného za nízkého osvětlení. Nedostatek vitamínu proto vede k šerosleposti. Vitamín A je také důležitý antioxidant. Rovněž je nezbytný pro vývoj epitelií, při jeho nedostatku buňky rohovatí (xeróza). Zdrojem vitaminu A je alfa-karoten, beta-karoten a lykopen, což jsou oranžová a červená barviva. Vitamín A vzniká z provitamínu A, tedy především z betakarotenu. Rybí tuk, játra, mrkev, zelené a žluté listy, špenát, kapusta, petrželová nať, kedlubnová nať, meloun, meruňky, zelí, brokolice, kukuřice, dýně, máslo. , vaječný žloutek, v menším množství mléko, tučné ryby, třešně aj. Nedostatek vitamínu A způsobuje šeroslepost, sklon k zánětu očních spojivek a poškození oční sítnice, rohovatění a šupinatění kůže, snížení pohlavní aktivity, zpomalení pohlavního vývoje, snížení potence, snížení imunity, sklon k zánětům a některé další poruchy (viz hypovitaminóza A). K příznakům nedostatku vitamínu patří šeroslepost a bolest očí např. při přechodu ze tmy na světlo. Nebezpečný je však i přebytek tohoto vitamínu. Doporučená denní dávka činí 0,8 mg/den (či 4,8 mg beta-karotenu = poměr 1:6), při dlouhodobém užívání jsou nutné pravidelné přestávky. Užívání v těhotenství je nutné konzultovat s lékařem, obecně se nedoporučuje (může poškodit nervový systém plodu). Přírodní provitamín A (beta-karoten) by měl být bez vedlejších účinků. Diabetes vyvolává potíže v přeměně betakarotenu na vitamín A. Při nemocech srdce se doporučuje užívat jej formou sirupů či prášků nejčastěji třikrát denně. Vitamín A je jedním z mála vitamínu, jež mohou způsobit hypervitaminózu, tedy onemocnění z nadbytku vitamínu. Ukládá se v játrech. V důsledku toho může předávkování způsobit osteoporózu i otravu. Což je v praxi naštěstí nereálné. Nadbytek vitamínu A v těhotenství (4.-9. týden) může také způsobit rozštěpy. Při konzumaci zeleniny se nemusíme bát předávkování vitamínem A, ale jeho přebytek nás může i zabít. Ve volně prodejných výrobcích s kapslemi vitamínu A je ho tak málo, že předávkování prakticky nehrozí. Bývá obsažen ve velmi vysokém množství v játrech arktických zvířat (vlků, psů, medvědů), což vedlo k otravě (často fatální) polárních expedic, kterým došly zásoby potravin a museli sníst své psy nebo lovit. Vitamin A se používá jako součást kosmetických přípravků, zejména těch pro omlazení pleti. Podle německého Spolkového institutu pro hodnocení rizik by však jeho užívání v kosmetice mělo být limitováno v přípravcích nanášených na obličej a na ruce.

Question: V jakých přirozených formách se vyskytuje vitamín A?

Answer: vitamín A1 (retinol) a vitamín A2 (3-dehydroretin)


SpaceX

Context: Na počátku roku 2011 zaměstnávala přes 1250 osob. V říjnu 2013 to bylo již 3800 zaměstnanců. 18. srpna 2006 společnost v rámci iniciativy COTS vyhrála kontrakt vyhlášený americkou kosmickou agenturou NASA. V rámci tohoto kontraktu byla společnosti poskytnuta dotace ve výši až 278 mil. dolarů na vývoj a demonstrační lety kosmického dopravního systému složeného z rakety Falcon 9 a lodi Dragon. Tento systém od roku 2011, kdy byl definitivně ukončen provoz amerických raketoplánů, zajišťuje alternativní dopravu nákladů na stanici ISS. 23. prosince 2008 společnost oznámila, že vyhrála kontrakt CRS (Commercial Resupply Services) v hodnotě 1,6 mld. USD pro financování 12 dopravních letů ke stanici ISS po roce 2010. V roce 2012 byla společnost reprezentována v médiích také Gwynne Shotwellovou. Téhož roku šéf firmy Elon Musk představil projekt, jehož cílem je vybudovat kolonii na Marsu pro 80 000 lidí. A na jaře 2014 představil veřejnosti loď Dragon V2. I ta bude dopravována do vesmíru raketou Falcon 9 v1.2 Block 514. ledna 2016 vyhrála společnost kontrakt CRS2, po boku soukromých společností Sierra Nevada a Orbital ATK. Všechny tři firmy tím získaly zajištění na dalších šest letů k ISS v časovém horizontu od 2019 - 2024. Konečná hodnota kontraktu nicméně nebyla zveřejněna.

Question: Kdo založil technologickou společnost SpaceX?

Answer: Elon Musk


Furth im Wald

Context: Furth im Wald Rozloha a obyvatelstvo Rozloha 67,1 km² Počet obyvatel 9 093 (2019)[1] Hustota zalidnění 135,6 obyv./km² Správa Starosta Sandro Bauer (od 2011) Oficiální web www.furth.de Adresa obecního úřadu Burgstrasse 193437 Furth im Wald Telefonní předvolba 09973 PSČ 93437 Označení vozidel CHA multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Furth im Wald (česky Brod nad Lesy) je německé pohraniční město v severovýchodním Bavorsku, ve vládním obvodu Horní Falc. Centrum města se nachází 4 km jižně od hraničního přechodu Folmava / Furth im Wald, 17 km od českého města Domažlice a 17 km od německého okresního města Cham. Městem protéká říčka Chamb. Leží na přibližném rozhraní mezi německými částmi Šumavy (Bayerischer Wald) a Českého lesa (Oberpfälzer Wald). Historie Poprvé je město připomínáno v roce 1086. V roce 1426 bylo vypleněno husitskými nájezdy. V roce 1590 se ve Furthu poprvé slavily po celém Německu známé „Dračí slavnosti“, které se v Německu údajně řadí mezi nejstarší. V roce 1863 bylo město poničeno velkým požárem. Ve druhé polovině 19. století do města dorazila železniční trať z Prahy, která se stala významnou spojnicí Čech a Horní Falce. Části města Radnice ve Furth im Waldu Město se skládá z 16 městských částí – Äpflet, Daberg (Ösbühl), Einberg, Dieberg, Grabitz, Grub, Oberrappendorf, Ränkam, Schafberg, Sengenbühl, Unterrappendorf, Vogelherd, Voithenberghütte, Wutzmühle, Blätterberg a Grasmannsdorf. Doprava Furth im Wald leží na konci spolkové silnice B20 , která ho spojuje s jihobavorským Berchtesgadenem při hranici s Rakouskem. Silnice na hraničním přechodu plynule navazuje na českou silnici I/26 do Domažlic a Plzně. Zvonkohra Železniční trať procházející Furthem navazuje na českou Trať 180 z Plzně do Domažlic a na hranice. V Bavorsku pokračuje dále přes Cham do Schwandorfu, odkud je možné pokračovat např. do Mnichova nebo Řezna. Tuto trasu využívají také české mezinárodní rychlíky. Za zmínku stojí také přeshraniční vlakové spojení Domažlice - Furth i. Wald. Hospodářství Ve městě a okolí má tradici sklářství. Na okraji města je vybudována moderní průmyslová zóna např. s různými podniky elektrotechnického průmyslu. Fotogalerie Pohled na město od severu. Náměstí Partnerská města Ludres, Francie Furth bei Göttweig, Rakousko

Question: Co se v Německu slavilo ve Furth im Waldu poprvé v roce 1590?

Answer: Dračí slavnosti


Organizace spojených národů

Context: První Valné shromáždění OSN se konalo 10. ledna 1946 v Londýně. Cílem OSN je zachování mezinárodního míru, bezpečnosti a zajištění mezinárodní spolupráce. Členství v OSN je založeno na principu suverénní rovnosti, státy mají svá zastoupení, tzv. stálé mise, zejména v hlavním sídle OSN New Yorku, ale také např. v Ženevě nebo ve Vídni. Každý členský stát má své zástupce ve Valném shromáždění a disponuje jedním stejně platným hlasem. Výkonným orgánem je Rada bezpečnosti OSN, jíž přísluší základní odpovědnost za udržení mezinárodního míru a bezpečnosti a jejíž rezoluce jsou právně závazné. Dalšími hlavními orgány OSN jsou Ekonomická a sociální rada OSN - ECOSOC, Poručenská rada OSN, Mezinárodní soudní dvůr Sekretariát, v jehož čele stojí generální tajemník OSN. V roce 2001 OSN dostala Nobelovu cenu míru. Již dříve stejnou cenu dostaly Úřad Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (1954 a 1981), Dětský fond OSN (1965) a Mírové síly OSN (1988). Podrobnější informace naleznete v článku Rada bezpečnosti OSN. Rada bezpečnosti (RB) má 15 členů. Charta OSN určuje 5 z nich jako stálé, Valné shromáždění volí 10 dalších za členy nestálé na dvouleté období. Stálými členy Rady bezpečnosti jsou: Čína, Francie, Rusko, Spojené státy americké a Velká Británie. 10 nestálých členů (v závorce rok ukončení mandátu): Angola (2016), Egypt (2017. ), Japonsko (2017), Malajsie (2016), Nový Zéland (2016), Senegal (2017), Španělsko (2016), Ukrajina (2017), Uruguay (2017), Venezuela (2016). Česko bylo členem rady bezpečnosti naposledy v letech 1994 – 1995. Roku 2003 hostila 57. zasedání Valného shromáždění, kterému předsedal tehdejší předseda Valného shromáždění OSN Jan Kavan. Významné je také předsednictví Hospodářské a sociální radě v roce 1997. Podrobnější informace naleznete v článku Ekonomická a sociální rada OSN. Ekonomická a sociální rada (ECOSOC) má 54 členů, volených na tříleté období Valným shromážděním. Funkční období členského státu končí 31. prosince posledního roku. Podrobnější informace naleznete v článku Poručenská rada OSN. Poručenská rada má 5 členů: Čína, Francie, Rusko, Velká Británie a USA. Rada formálně ukončila činnost 1. listopadu 1994, kdy se nezávislým státem a členem OSN stalo Palau, poslední území pod správou OSN. Rezolucí, která byla ten den přijata, pozměnila Rada svůj jednací řád v tom smyslu, že se nebude scházet každoročně, ale jen podle potřeby, když si to situace vyžádá. O svolání může rozhodnout předseda nebo pokud si to vyžádá většina členů Poručenské rady, VS nebo RB. Podrobnější informace naleznete v článku Mezinárodní soudní dvůr. Mezinárodní soudní dvůr má sídlo v Haagu.

Question: Jakou zkratkou se označuje Organizace spojených národů?

Answer: OSN


Zápas na Letních olympijských hrách 1984 – muži, řecko-římský nad 100 kg

Context: Zápas řecko-římský ve váhové kategorii +100 kg probíhal na Letních olympijských hrách 1984 v Anaheimském Convention Center. O medaile se utkalo celkem 8 zápasníků. Pořadí na druhém a třetím místě se dodatečně měnilo pro pozitivní dopingový nález u poraženého finalisty Johanssona. == Medailisté == == Turnajové výsledky == Zápasníci jsou rozděleni do dvou skupin. Je aplikován systém na dvě porážky. LegendaTF – Lopatkové vítězství ST – Vítězství na technickou převahu, 12 bodů rozdíl PP – Vítězství na body, 1-7 bodů rozdíl, poražený s body PO – Vítězství na body, 1-7 bodů rozdíl, poražený bez bodů SP – Vítězství na body, 8-11 bodů rozdíl, poražený s body SO – Vítězství na body, 8-11 bodů rozdíl, poražený bez bodů P0 – Vítězství pro pasivitu, protivník bez bodů P1 – Vítězství pro pasivitu, vedoucí 1-7 bodů PS – Vítězství pro pasivitu, vedoucí 8-11 bodů DC – Vítězství z rozhodnutí, skóre 0-0 PA – Vítězství pro soupeřovo zranění DQ – Vítězství pro soupeřovu diskvalifikaci DNA – Nenastoupil L – Porážky ER – Kolo vyřazení CP – Klasifikační body TP – Technické body === Skupiny === ==== Skupina A ==== ==== Skupina B ==== === Finále === == Finálové pořadí == Jeff Blatnick (USA) Refik Memišević (YUG) Victor Dolipschi (ROU) Panagiotis Poikilidis (GRE) Hassan El-Hadad (EGY) Masaja Ando (JPN) a Antonio La Penna (ITA)DSQ: Tomas Johansson (SWE)*

Question: Kolik zápasníků se utkalo o medaile v kategorii řecko-římský zápas ve váhové kategorii +100 kg?

Answer: 8


Milan Knížák

Context: Prof. Milan Knížák (* 19. dubna 1940 Plzeň) je český výtvarník, hudebník a performer. Od roku 1999 do května 2011 byl ředitelem Národní galerie v Praze. Od roku 1990-1997 rektor Akademie výtvarných umění v Praze, a zároveň tamtéž profesorem Intermediálního ateliéru dosud. Narodil se 19. dubna 1940 v Plzni. Jeho otec Karel Knížák byl řídicím učitelem na měšťanské škole v Blovicích, kde vyučoval také kreslení. V roce 1945 odešel s rodinou na výzvu vlády učit do pohraničí - do Mariánských Lázní, kde začal chodit Milan Knížák do školy. Karel Knížák byl také malířem - krajinářem. Matka byla úřednicí. V roce 1957 maturoval na gymnáziu v Plané u Mariánských Lázní a poté nastoupil na Vysokou školu pedagogickou v Praze, obor výtvarná výchova - ruština. Podle jeho slov se jednalo o kompromis mezi jeho přáním malovat a přáním rodičů, později školu opustil. Poté se stal pomocným dělníkem v PKOJF. Později složil zkoušky na Akademii výtvarných umění v Praze, kterou také později opustil. Pak rok studoval matematickou analýzu na Matematicko-fyzikální fakultě v Praze. Studia po prvním roce zanechal. Poprvé vystavoval v roce 1958 v Mariánských Lázních. Na začátku šedesátých let začal vytvářet své první aktivity - happeningy, jako např. Ceremonie z roku 1968 a Kamenný obřad v roce 1971, dále se věnoval tvorbě objektů, např. Tělo a socha z roku 1963 a různým instalacím tzv. environments na ulicích a ve dvorech Prahy, především na Novém Světě, kde tvořil v atelieru v domě č. 19. v roce 1962. Společně s přáteli založil skupinu Aktuální umění (Actual Art), která někdy kolem roku 1966 slovo umění vypustila z názvu a užívala jen označení Aktual.

Question: Od jakého roku byl Milan Knížák ředitelem Národní galerie v Praze?

Answer: 1999


Dorozumívání

Context: Dorozumívání (neboli komunikace) je proces sdělování a výměny informací, myšlenek, názorů, a pocitů mezi živými bytostmi, lidmi i živočichy, obvykle prostřednictvím společné soustavy symbolů. Zvířata se dorozumívají různými signály (zvukovými, pachovými, tancem ap.), tzv. první signální soustavou, což platí i pro lidi. Hlavním dorozumívacím prostředkem člověka však je verbální komunikace (jazyk a řeč), tzv. druhá signální soustava. Krom mluvené řeči a písma se používají i další systémy (notový záznam hudby, chemické a matematické značky, dopravní značky, vlajková a prstová abeceda, Morseova abeceda ap.). Pro dálkové dorozumívání slouží média a telekomunikace. Pro dorozumívání v mezinárodním měřítku je překážkou různost jazyků (existuje cca 5000), což se řeší pomocí světových jazyků, překladů, tlumočení, umělých mezinárodních jazyků nebo strojovým překladem. Dorozumívání probíhá mezi "zdrojem" a "adresátem", přičemž každý, který se na komunikační situaci podílí je zároveň zdroj i adresát. Ke komunikaci dochází vždy, když je vysíláno nebo přijímáno sdělení, a to i v případě, že je jen připisován nechtěný význam signálům od jiných osob. Už v této formě dochází ke komunikaci. Pakliže se mluví o komunikaci, jedná se tzv. o metakomunikaci. == Složky komunikace == Médium, kterým se přenáší informace, je tzv. kanál. Technologický kanál může být např. mobilní telefon, rádio je akustický kanál. Jakákoli překážka v přenosu sdělení se vytváří šum. Neexistuje komunikace bez šumu, může být i psychologického charakteru (špatné zkušenosti, jiné sociální role, předsudky atd.). Systém znaků, jímž zdroj i adresát rozumí, je kód. To může být např. i systém znakové abecedy, emotikony, světla na přechodech apod. Důležitý je kontext, když dva dělají totéž, není to totéž (kvůli jinému prostředí, jiným lidem...). Samotné složky komunikace se dělí na: sluchové vizuální – text a neverbální komunikace haptické (dotykové neboli taktilní) čichové (olfaktorické) == Morseova abeceda == Také velmi důležitou technikou dorozumívání je Morseova abeceda.

Question: Jak se nazývá médium, kterým se přenáší informace?

Answer: kanál


Jeřáb oskeruše

Context: Z metod umělého rozmnožování můžeme uvést vegetativní metody roubování a odběr kořenových, popřípadě bylinných řízků. Nepříliš vhodný je u oskeruše inbreeding, kdy dochází k menší životnosti, větší náchylnosti na houbové choroby a menšímu vzrůstu. Celkem překvapivé je, že i přes malý počet stromů a malou hustotu rozšíření je i u skupinek stromů jejich vzájemná genetická odlišnost celkem vysoká. Oskeruše začíná plodit ve věku 10 až 20 let. Plody většinou dozrávají a opadávají od září do října. Množství ovoce je různé, v případě vzrostlého stromu se uvádí hodnoty od 300 do 1200 kg, přičemž platí, že solitérní stromy díky své velké koruně jsou na úrodu bohatší než stromy rostoucí v lese. Avšak úroda ovoce však nebývá každoroční, některý rok se totiž neurodí nic. V souvislosti s neúrodou oskeruší se často traduje, že pokud je květ oskeruše ozářen bleskem, pak opadne a nedojde ke tvorbě plodu. Údajně byly spatřeny stromy, u kterých byly plody jen na jedné straně stromu, na druhé v důsledku ozáření květů bleskem nebyly plody žádné. (zdroj: Vít Hrdoušek a kol.) Nutno dodat, že jde samozřejmě o pověru nezakládající se na pravdě. Plodem oskeruše je malvice. Tvar plodů je různý, může být kulovitý, hruškovitý nebo i vejčitý. Barva žlutozelená až hnědozelená, na straně přivrácené ke slunci oranžová až červená. Váha plodu u nás 6 až 15 g, průměr plodu 2,5 až 3,0 cm. V jižní Evropě mohou být plody větší, s průměrem až 5 cm a váhou přes 25 g. Plody jsou sladké, šťavnaté a aromatické, ale pro konzumaci je vhodné je nechat uležet do té doby, než zhnědnou, tzv. zhniličkovatí. Plody obsahují: cukry bílkoviny pektiny vitaminy – např. vitamín A, C organické kyseliny minerály tříslovinu (tanin) Plody je možné po uležení konzumovat bez jakékoliv další úpravy (jsou chuťově výborné), je možné z nich dělat kompoty, marmelády či je usušit.

Question: Co je plodem oskeruše?

Answer: malvice


Hnědý trpaslík

Context: Hnědý trpaslík je subhvězdný objekt, který nevyzařuje světlo a energii díky termonukleárním reakcím jako hvězdy hlavní posloupnosti, ale má vodivý povrch a jádro. V jádře sice může dočasně probíhat syntéza helia z deuteria, ale teplota a tlak nestačí na to, aby mohlo dojít k syntéze těžších prvků z (běžného) lehkého vodíku. Vyzařuje rádiové a infračervené záření, někdy také viditelné světlo o velmi dlouhé vlnové délce, tj. červené světlo. Název hnědý trpaslík zavedla Jill Tarterová, aby odlišila tyto subhvězdné objekty od červených trpaslíků, což jsou skutečné, i když málo hmotné hvězdy. Mléčná dráha může mít až 100 miliard hnědých trpaslíků. Hnědý trpaslík je vesmírné těleso, které vznikne z protohvězdy, která nemá dostatečnou hmotnost, aby v ní mohly probíhat veškeré termonukleární reakce (kromě slučování deuteria). Z tohoto hlediska se považuje za přechod mezi planetou a hvězdou. Jde o objekt s hmotností v rozmezí 13 až 80 hmotností planety Jupiter (MJ). Při vyšší hmotnosti než 80 MJ (odpovídá 0,08 hmotnosti našeho Slunce) dosáhne těleso ve svém jádře teploty potřebné k spalování lehkého vodíku: stane se tedy hvězdou. Naopak při nižší hmotnosti než 13 MJ nedojde ani k deuteriovým reakcím a z objektu se tak stane jen obří planeta. Existence hnědých trpaslíků byla prokázána roku 1995, do té doby byly jen hypotetickými objekty. Dnes jich známe mnoho, velkým nalezištěm je hvězdokupa Plejády, skupina hvězd starých jen několik set milionů let. Termonukleární fúze hvězdám pokrývá energii, kterou vyzáří do prostoru, jsou tedy energeticky vyvážené.

Question: Jaký povrch má hnědý trpaslík?

Answer: vodivý