Oracle Corporation

Context: Oracle Corporation je jedna z hlavních společností vyvíjejících relační databáze, nástroje pro vývoj a správu databází či customer relationship management (zkráceně CRM) systémů. Byla založena v roce 1977 a v roce 2005 zaměstnávala 50 000 lidí. Její zastoupení naleznete ve 145 zemích. CEO firmy je Lawrence J. Ellison, který je považován za jednoho z nejbohatších lidí na planetě. Databáze Oracle Oracle Fusion Middleware Oracle Enterprise Manager Oracle Secure Enterprise Search Oracle eBusiness Suite PeopleSoft Enterprise Siebel JD Edwards EnterpriseOne JD Edwards World Firma též poskytuje celou řadu služeb, například věštění. Obrázky, zvuky či videa k tématu Oracle Corporation ve Wikimedia Commons (anglicky) Domovská stránka společnosti Oracle

Question: Ve kterém roce byla založena společnost Oracle Corporation?

Answer: 1977


Černobylská havárie

Context: Jedinou další jadernou havárií označenou mezinárodní stupnicí INES nejvyšším stupněm 7 je havárie elektrárny Fukušima I v Japonsku v březnu 2011. Při pokusu na 4. reaktoru došlo k jeho přehřátí, protavení a výbuchu, při kterém se do ovzduší uvolnily radioaktivní látky. Došlo tak ke kontaminaci okolního prostředí, v omezené míře radioaktivní spad zasáhl značnou část Evropy. Uváděné počty obětí sahají od 31 oficiálně zemřelých bezprostředně při havárii až po odhady desítek až stovek tisíc úmrtí v důsledku záření podle některých studií. Po havárii bylo okolí včetně města Prypjať evakuováno a proměnilo se v zakázanou zónu, budova reaktoru byla provizorně obestavěna betonovým sarkofágem pro zamezení další kontaminace prostředí. Zajištění a případná likvidace stále nebezpečného reaktoru je časově, technicky a finančně velice náročné. Příčin havárie bylo více, typ použitého reaktoru RBMK, nevhodný pokus a nedostatečná kompetentnost personálu. K rozsahu následků přispěly nepřipravenost a nevhodné kroky v krizovém postupu řešení následků havárie. Podrobnější informace naleznete v článku Černobylská jaderná elektrárna. Černobylská elektrárna je umístěna 2 km od města Pripjať, 18 km od města Černobyl, 10 km od hranic s Běloruskem a 110 km severně od Kyjeva. Skládá se ze čtyř reaktorů, každý o výkonu 950 MW elektrické energie (3,2 GW tepelné energie), které v době havárie dohromady produkovaly asi 10 % ukrajinské elektřiny. Stavba elektrárny začala v 70. letech 20. století, reaktor č. 1 byl dokončen v roce 1977, následován č. 2 (1978), č. 3 (1981) a č. 4 (1983). Dva další reaktory (č. 5 a č. 6, každý také o kapacitě 950 MW) byly v době havárie rozestavěny. Všechny čtyři reaktory byly typu RBMK-1000, tedy chlazené obyčejnou vodou a moderované grafitem. V noci v sobotu 26. dubna 1986 během riskantního pokusu na čtvrtém reaktoru Černobylu došlo k přehřátí a následné explozi jednoho z reaktorů. Exploze v 1:23:58 místního času, která odtrhla víko reaktoru, vyústila v požár, sérii dalších explozí a roztavení reaktoru.

Question: Kde je umístěna černobylská elektrárna?

Answer: 2 km od města Pripjať, 18 km od města Černobyl, 10 km od hranic s Běloruskem a 110 km severně od Kyjeva


Q

Context: Q.E.D. Tento článek je o matematické zkratce. O kvantové elektrodynamice pojednává článek kvantová elektrodynamika. Q.E.D. je zkratka latinského spojení quod erat demonstrandum (česky což bylo dokázati či což mělo být dokázáno, zkratkou c. b. d.[zdroj? ]). Původ této zkratky je však v řeckém ὅ ἔ δ (hoper edei deixai), jehož překladem latinský termín vznikl. Používá se jako označení ukončení matematického důkazu. Toto řecké označení používalo více raných řeckých matematiků, včetně Eukleida[1] a Archiméda. V novodobé matematice se dá současně použít znak ∎, nazývaný prostě „čtvereček“ nebo Halmosův symbol na počest Paula Halmose, který jeho používání zavedl. Reference ↑ Eukleidovy Základy 2.5 (ed. J. L. Heiberg), navštíveno 16. 8. 2005 Externí odkazy Slovníkové heslo QED ve Wikislovníku Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Co znamená zkratka Q.E.D. v čestině?

Answer: což bylo dokázati či což mělo být dokázáno


Coco Chanel

Context: Coco Chanel, vlastním jménem Gabrielle Chanel (19. srpna 1883 Saumur, Pays de la Loire - 10. ledna 1971 Paříž) byla francouzská módní návrhářka, která je považována za klíčovou osobnost v oblasti utváření šatníku moderní ženy. Se svou haute couture udávala od poloviny 20. století tón světovému módnímu průmyslu. Narodila se ve Francii roku 1883 jako druhá dcera podomního obchodníka Alberta Chanela a jeho družky Jeanne Devolle. Rodiče vstoupili do manželství až v roce 1884. Měla čtyři sourozence: dvě sestry, Julii a Antoinettu, a dva bratry, Alphonse a Luciana. Po smrti matky v roce 1895, tedy v jejích dvanácti letech, dal otec všechny své děti do klášterního sirotčince v Aubazine. Společně se sestrou Julií byla později přijata do klášterní školy. Ve dvaceti letech začala pomáhat své tetě v obchodě s oděvy v obci Moulins a záhy si získala pověst mimořádně schopné švadleny. V letech 1905-1908 si po večerech navíc přivydělávala zpěvem v kavárnách a nočních podnicích, které se nacházely buď přímo v Moulins, nebo ve Vichy. Zde také získala svou přezdívku Coco, což ve francouzštině znamená dušička nebo miláček. V lázeňském městě Vichy se seznámila se synem z průmyslnické rodiny a chovatelem koní Etiennem Balsanem. Stala se jeho milenkou a získala tak přístup do vyšší společnosti. Žila s ním až do roku 1910 na jeho zámku v Royallieu u Compiè. Později poznala dalšího osudového muže, britského diplomata a majitele dolů Arthura Capela, přezdívaného Boy. S jeho podporou otevřela v Paříži a mondénním přímořském letovisku Deauville několik obchodů s luxusními klobouky, kde časem rozšířila sortiment o sportovní oblečení. V roce 1916 pak otevřela další módní salon v letovisku Biarritz na jihozápadě Francie. Následovala první ucelená kolekce, v níž se objevily originální košilové šaty (jednodílný, volný oděv, který se nosil bez korzetu, svázaný v pase, nebo na bocích), či tehdy již proslulé "malé černé šaty". Dále do dámské módy zavedla úplet, který byl do té doby považován za materiál vhodný jen na výrobu prádla. Jejím cílem nebylo jen rozšířit módu aristokracie a vyšších tříd do "ulic", ale i umožnit nositelce každého modelu, aby se cítila sama sebou a zároveň pohodlně. Jejím krédem byla tedy funkčnost a prostota. Způsobila revoluci v oděvním průmyslu a její podniky měly ve 30. letech až 3500 zaměstnanců. V té době byla nejbohatší módní návrhářkou Francie a říkalo se jí královna módy.

Question: Jak se vlastním jménem jmenovala Coco Chanel?

Answer: Gabrielle Chanel


Klokanovití

Context: Čtvrtý prst na zadní tlapě je nejdelší a nejsilnější, klokanovití ho ve značné míře používají k odrážení při skákání. Pátý (vnější) prst je také velký. Stejně jako všichni dvojitozubci jsou syndaktilní (druhý a třetí prst na předních končetinách je srostlý). Palec je někdy zakrnělý, ale obvykle úplně chybí. Většina druhů má mohutný a dlouhý ocas, který však není chapavý. Místo toho je spíš používán jako balancující či stabilizační orgán. == Pohyb == Klokani jsou endemity, kteří žijí v Austrálii a Tasmánii, Nové Guineji a na přilehlých ostrovech. Obývají nejrůznější biomy, od pouště po deštný prales. Většina klokanovitých nedovede pohybovat nezávisle svýma nohama, tudíž nemohou normálně chodit, musí poskakovat. Také nemohou chodit pozpátku, což jim přináší velké problémy, je-li před nimi uzavřena úniková cesta. Pro pomalý pohyb používá klokan chůzi "po pěti": ze sedu se nadzvedne na předních nohách a ocasu, a přesune zadní nohy. Velcí klokani pohybující se v křovinaté stepi skoky dlouhými až 11 m a rychlostí téměř 60 km/h se vyskytují na velkých územích. Jejich neustále se stěhující stáda jsou s to za jediný den urazit za pastvou dráhu až 100 km.

Question: K čemu slouží klokanům jejich ocas?

Answer: balancující či stabilizační orgán


Sudetští Němci

Context: Z výše uvedených důvodů užívá řada autorů pro označení německy hovořících obyvatel Česka méně zatížený výraz čeští Němci, jenž se dá vztáhnout jak na současnost, tak i na starší období, předcházející nacionálně a politicky vypjaté době první poloviny 20. století. == Soužití po staletí == Do Sudet – které v geografickém slova smyslu označují jen Krkonošsko-Jesenickou soustavu – patří z politického hlediska část Čech, jižní a severní část Moravy, asi polovina Českého Slezska kromě východní části slezského území (Český Těšín), které bylo národnostně různorodé, neboť zde žili mnohá staletí pospolu Němci, Češi i Poláci. Téměř celými Sudety prochází hraniční pohoří kolem dnešní České republiky (Novohradské hory, Šumava, Slavkovský les, Krušné hory, Lužické a Jizerské hory, Krkonoše, Orlické hory a Hrubý a Nízký Jeseník), odtud poněkud hanlivé označení "skopčáci" (lidé z kopců). Germánské kmeny obývaly naše území před příchodem Slovanů, jednalo se například o Markomany, kteří z našeho území vytlačili keltské kmeny. V období stěhování národů z našeho území většina Germánů odešla.

Question: Jaké kmeny obývaly naše území před příchodem Slovanů?

Answer: Germánské


Helena Kosková

Context: Helena Kosková (* 5. února 1935 Praha) je česká literární kritička a historička, jež současně též přednáší na vysoké škole.[1] Život Kosková, dívčím příjmením Fischlová,[1] se narodila jako mladší ze dvou dcer do smíšené česko-židovské rodiny českého právníka Otto Fischla. Matka sice byla katolička, avšak otec Žid, a proto musel svou právnickou praxi před druhou světovou válkou v roce 1939 přerušit. Během války však ani otec rodiny, ani jeho dvě dcera nemusely odejít do transportu do koncentračního tábora, neboť ošetřující lékař Otto Fischla označil za práce neschopného.[2] Po druhé světové válce vstoupil Otto Fischl do Komunistické strany Československa (KSČ) a po roce 1948 se stal náměstkem ministra financí.[1] V letech 1949 až 1951 zastával funkci velvyslance Československa v Německé demokratické republice (NDR).[2] Obě dcery, jak starší Eva (později po provdání Vaňková), tak mladší Helena měly naopak protikomunistické smýšlení. Když pak Eva emigrovala, byl její otec Otto Fischl v lednu 1951 odvolán z diplomatického postu a v červnu téhož roku zatčen.

Question: Helena Kosková byla jedna z kolika dcer rodiny právníka Otto Fischla?

Answer: ze dvou


Já na tom dělám

Context: Já na tom dělám (2002) je třetí album Bratří Ebenů. Obsahuje 12 písniček Marka Ebena a dva zhudebněné sonety Williama Shakespeara v překladu Jana Vladislava. Píseň Vidíš, vidíš zpívá Iva Bittová, Sprostý chlap Jiří Schmitzer a v Senecte, pomoz hostuje Jiří Bartoška. V písni Je to takové... si Marek Eben dělá legraci z mluvy obyvatel Prahy a písní Trampská, kterou Bratři Ebenové hráli již v 80. letech 20. století, paroduje Jana Nedvěda. == Písničky == Já na tom dělám – 3:00 Nikdo to nebere – 3:24 Hotely – 2:59 Vidíš, vidíš – 3:38 Masky – 2:11 Na růžích ustláno – 3:21 Senecte, pomoz – 4:28 O filmových milovnících – 2:34 Sprostý chlap – 2:36 Sonet 57 – 2:40 Trampská – 3:53 Něva – 3:08 Je to takové... – 3:42 Sonet 66 – 5:07

Question: Jak se jmenuje třetí album Bratří Ebenů?

Answer: Já na tom dělám


LGBT

Context: LGBT Duhová vlajka, jakožto symbol LGBT komunity a hnutí LGBT (dříve častěji také GLBT) je zkratka označující lesby, gaye, bisexuály a transgender osoby.[p 1] Mnohdy je však užívána k souhrnnému označení celého spektra sexuálních a genderových identit, objevuje se proto i varianta. LGBTQIA rovněž zastřešující queer, intersex a asexuální osoby,[1][2] případně jen LGBTQ nebo LGBT+ ve smyslu „LGBT a další identity“.[3] Užívá se obvykle k souhrnnému označení komunit či hnutí těchto osob a termínů s nimi souvisejících. Historie pojmu Období na přelomu 60. a 70. let 20. století v USA, krátce po Stonewallských nepokojích v newyorské Greenwich Village, bývá považováno za počátek moderního homosexuálního hnutí ve světě. Vymezení této menšiny či komunity jako „homosexuální“ však bývá vnímáno jako zjednodušující a zpochybňováno kvůli tomu, že marginalizuje další sexuální menšiny, které sdílejí podobné charakteristiky či osudy.[4] Např. výbor pro gay a lesbické záležitosti Americké psychologické asociace doporučil v roce 1989 autorům odborných textů přistupovat k termínu homosexualita a z něj odvozených výrazů jako k zastaralým a neadekvátním.[5] S postupnou emancipací jednotlivých menšin se začalo používat sousloví „gay a lesbický“ a od něj odvozená zkratka GL (též G/L nebo G&L), v pozdních 80. letech 20. století doplněná. o B pro bisexuální osoby.[6] V souvislosti s oživením veřejného angažmá lidí s transgender identitou (trans lidí) na přelomu 80. a 90. let byla zkratka rozšířena ještě o písmeno T. Přibližně ve stejné době se navíc písmeno L začalo více objevovat na prvním místě zkratky, a to v souvislosti s větším prosazováním lesbické části hnutí a feministického proudu v ní.[6] Vznikla tak obecně užívaná zkratka LGBT. Ta je mnohdy užívána k pojmenování celého spektra neheterosexuálních a necisgenderových identit, nejen výlučně leseb, gayů, bisexuálních a trans lidí. Od počátku 21. století se tak lze setkat i s inkluzivnější podobou této zkratky, která tuto rozmanitost uvnitř komunity zohledňuje, tedy LGBTQIA zahrnující i queer, intersex a asexuální osoby,[1][2. ] případně jen LGBTQ nebo LGBT+ ve smyslu „LGBT a další identity“.[3] Kromě zkratkového pojmenování lze využít i samostatně stojícího slova queer, které jednoduše označuje všechny, co nejsou heterosexuální nebo cis.[7] Písmeno Q též někdy v angličtině představuje „questioning“, tedy nejisté, nevyhraněné osoby, které svou sexuální orientaci nebo genderovou identitu teprve objevují. Objevují se i varianty zahrnující písmena P pro „pansexuály“ nebo „polyamoriky“, SA pro „straight allies“ či F pro „fetish“ nebo K pro „kinks“ (jako třeba komunitu lidí vyznávajících BDSM).[2][8][9] Nové zkratky jsou obvykle uplatňovány i zpětně do doby, kdy je LGBT hnutí nepoužívalo nebo samo ještě ani neexistovalo (což někdy bývá předmětem kritiky).[zdroj?

Question: Jak zní inkluzivnější varianta zkratky LGBT, která vešla v užívání na začátku 21. století?

Answer: LGBTQIA


Poušť

Context: Jedním z charakteristických rysů je nedostatek vegetace. Pouště se vyskytují především v oblastech kolem obratníků. Klasickým příkladem pouště je Sahara či Arabská poušť. Kromě těchto tzv. horkých pouští existují také polární pouště v Grónsku či Antarktidě, tzn. v oblastech polárních tlakových výší. == Základní druhy pouští == Erg je písečná poušť pohyblivých dun. Na Sahaře je zastoupena poměrně málo, pokrývá pouze jednu pětinu rozlohy. Erg je skoro bez vegetace, výjimkou je jen pár tamaryšků. S ergy se setkáme na západní Sahaře (Erg Igidi, Erg Šeš, Erg Šigaga, Erg Šebbí, Velký západní a Velký východní erg), v Libyjské poušti a Nigeru (pouště Ténéré a Grand Erg de Bilma). Saharský písek je poměrně mladý, není mořského, nýbrž pevninského původu a představuje zvětralý kenozoický materiál. Reg nebo serír je šterkovitá (resp. oblázková) poušť a je to převažující typ na Sahaře. Hamada je kamenitá poušť s holými skalními výchozy a kameny. Příkladem může být Hamáda al-Hamrá v severozápadní Libyi nebo hamady na okraji pohoří Ahaggar, Tassili a Tibesti. Sebh je vzácný typ hlinité pouště. == Ekologie a klima == Obvyklá je řídká vegetace specifického typu (kaktusy a další sukulenty), byť se výjimečně mohou vyskytnout i rozsáhlejší porosty (např. "lesy kaktusů"). Klasičtější vegetace se vyskytuje pouze u zdrojů povrchové nebo podpovrchové vody (oázy a okolí řek). V některých typech pouští, kde příděl srážek padá naráz v úzkém časovém období, může existovat krátké vegetační období. Pokud jde o režim počasí, charakteristické je prudké střídání teplot: ve dne vedra až 40 °C, v noci prudké ochlazení (někdy až k bodu mrazu nebo i pod nulu). Obrovská denní vedra, která jsou mimo mez snesitelnosti většiny živočichů vedou k omezení denní aktivity obyvatel pouště. Pouštní zvířata jsou sice na vysoké teploty aklimatizována a uzpůsobena, ale většina z nich si nemůže dovolit přehřívat svůj organismus tím, že by při nich vyvíjela nějakou aktivitu a plýtvat tělesnými tekutinami. Pouštní život je tedy zpravidla život noční, který začíná s večerním šerem a končí nejpozději dopoledne. Podobně jsou na tom rostliny – klasické pouštní rostliny zpravidla přes den (nebo alespoň na největší vedro) uzavírají průduchy a výměnu plynů si nechávají na večer a noc, aby omezily výpar vody.

Question: Jakou pouští je sebh?

Answer: hlinité


Ropovod Mosul-Haifa

Context: V Haifě byla ropa následně zpracovaná v místních rafinériích, uložena do tanků, které byly naloženy do tankerů a přepraveny do Evropy. Ropovod byl vybudován v roce 1935 v době, kdy byla většina území Blízkého východu pod britskou správou. Ve stejné době byl paralelně budován ropovod vedoucí z Kirkúku do Tripolisu v Libanonu. Jak ropovod, tak haifské rafinerie byly vybudovány Brity v přípravě na očekávanou válku a během druhé světové války nakonec skutečně poskytly britské a americké armádě ve Středozemí potřebné palivo. Ropovod byl častým cílem útoků arabských gangů během arabského povstání a jeho ochranu měly na starost společné britsko-židovské zvláštní noční čety, vedené kapitánem Orde Wingatem.[2] Později byl ropovod cílem útoků Irgunu. V roce 1948 byl provoz ropovodu ukončen po vypuknutí izraelské války za nezávislost, kdy Irák přerušil dodávky ropy.[1] Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mosul-Haifa oil pipeline na anglické Wikipedii. 1 2 COHEN, Amiram. U.S. checking possibility of pumping oil from northern Iraq to Haifa, via Jordan [online]. Haaretz, 2003-08-25 [cit. 2011-05-31]. Dostupné online. (anglicky) ↑ HERZOG, Chaim. Arabsko-izraelské války. Praha: Lidové noviny, 2008. 617 s. ISBN 978-80-7106-954-6.

Question: Proč se přestal používat ropovod Mosul-Haifa?

Answer: V roce 1948 byl provoz ropovodu ukončen po vypuknutí izraelské války za nezávislost


René Descartes

Context: René Descartes (lat. Renatus Cartesius) (31. března 1596 La Haye, dnes Descartes (Indre-et-Loire), asi 40 km jižně od Tours – 11. února 1650, Stockholm) byl francouzský filosof, matematik a fyzik. Descartes (výslovnost [dekárt]), 2. pád [dekárta], psáno Descartese či Descartesa, objevuje se také tvar Descarta. Základním Descartovým východiskem je metodická skepse, soustavná pochybnost zejména o datech smyslového poznání. Tímto odvážným myšlenkovým krokem dokázal podstatně změnit evropské myšlení a stát se zakladatelem: moderní kritické epistemologie, novověké racionalistické filosofie, založené na sebejistotě myslícího subjektu, mechanistického výkladu přírody, analytické metody moderní vědy, která umožnila vědu jako kolektivní dílo. Descartes ovšem odmítá běžnou skepsi, "pochybování pro pochybování", a pochybnost užívá jen proto, aby se dobral pravdy. Naproti tomu v životě je třeba jednat, i když naše poznání není jisté. Jako první výslovně formuloval zásady vědecké metody, významně se podílel na rozvoji matematiky a fyziky, na vytvoření číselné reprezentace geometrických objektů známé jako kartézská soustava souřadnic, na vzniku analytické geometrie a na matematizaci optiky. Descartes se narodil ve vzdělané šlechtické rodině, jeho otec byl radou soudu ("parlamentu") v Rennes, matka brzy zemřela a nadaného, ale neduživého chlapce vychovávala jeho babička. V letech 1604 až 1612 studoval na jezuitské univerzitě v La Flè, kde se mu dostalo důkladného vzdělání ve scholastické filosofii, matematice i ve vědách. V Rozpravě o metodě sice o užitečnosti tohoto vzdělání pochyboval, v dopise však později svému příteli tuto univerzitu vřele doporučuje. Roku 1616 dosáhl licence v právu na univerzitě v Poitiers a odešel do Paříže, kde psal různá pojednání (o šermu, o hudbě). Protože chtěl poznat svět, odjel do Holandska, kde se seznámil s fyzikem Beeckmanem, s nímž si pak dlouho dopisoval. Roku 1617 vstoupil do vojska Mořice Oranžského, od roku 1619 bavorského kurfiřta Maxmiliána I. Bavorského, ale bitvy na Bílé hoře se zřejmě nezúčastnil. 16. listopadu 1619 měl blízko německého Ulmu noční vidění Krista, o němž si poznamenal, že v něm "našel základy úžasné vědy" a učinil slib, že vykoná pouť do italského Loreta. Dobře zpeněžil a uložil zděděný majetek, takže byl nezávislý a mohl se věnovat svým zálibám a cestování po celé západní Evropě. V Paříži se seznámil s Otcem Mersennem, významným matematikem a všestranným učencem, který vedl obsáhlou korespondenci se současnými vědci (Pascal, Pierre de Fermat, Torricelli a další); z této skupiny později vznikla Královská akademie. Také Descartes vedl svoji korespondenci hlavně s Mersennem a jak víme z Beeckmanových zápisů, psal o algebře a kuželosečkách; kolem roku 1628 vznikla i jeho Pravidla (Regulae ad directionem ingenii).

Question: Kdo vychovával Descarta?

Answer: babička


Hangul#Přepis korejštiny

Context: Hangul Hangul Typ Abeceda (vizuálně reflektující fonologické rysy) Mluvené jazyky Korejština Vytvořeno Sedžong Veliký Časové období 1443–současnost Předchůdce Různé, uměle zkonstruovánoHangul Potomci (Čosongul) Rozsah unicode U+AC00–U+D7AF, U+1100–U+11FF, U+3130–U+. 318F, U+3200–U+32FF, U+A960–U+A97F, U+D7B0–U+D7FF, U+FF00–U+FFEF ISO 15924 Hang Poznámka: Tato stránka může obsahovat fonetické symboly IPA v kódování Unicode. Tento článek není dostatečně ozdrojován a může tedy obsahovat informace, které je třeba ověřit.Jste-li s popisovaným předmětem seznámeni, pomozte doložit uvedená tvrzení doplněním referencí na věrohodné zdroje. Nápis v původním písmu hangul: Sedžong Veliký Hangul (korejsky 한, v českém odborném přepisu hangŭ, v mezinárodním hangeul; v severokorejské terminologii čosongul – 조, čosŏ, joseongeul) je korejské písmo. Bylo vytvořeno v 15. století tak, aby se dalo naučit za jediné dopoledne. Je tak jedním z velmi mála skutečně užívaných písem, která nevznikla odvozením (nápodobou a úpravou) z jejich předchůdců, tedy od hieroglyfů po současná písma, jako latinka, arabské písmo nebo dévanágarí nebo čínské znaky. V obou korejských státech se užívá téměř shodně, jen s malými odchylkami. Jeho součástí je abeceda jamo a metoda sestavování slabičných znaků z těchto písmen. Vznik Před vytvořením hangulu korejština neměla vlastní písmo. Vzdělaní Korejci se ve svém jazyce vyjadřovali pomocí čínských znaků, což bylo podmíněno jejich dlouhým studiem. Během tisíciletí se uskutečnily pokusy vymyslet vhodnější písmo, všechna tato písma však vycházela z čínských znaků a mohli je číst a psát jimi pouze vzdělaní lidé. V 15. století n. l. si král Sedžong Veliký začal uvědomovat, že jeho poddaní, kteří neumějí číst ani psát, mají pocit křivdy.

Question: Jak se jmenuje korejské písmo?

Answer: Hangul


Muammar Kaddáfí

Context: Muammar Kaddáfí či al-Kaddáfi /arabsky audio/ (7. června 1942 Syrta - 20. října 2011 Syrta) byl voják s hodností plukovníka, který byl od roku 1969 jako "Vůdce Velké revoluce z 1. září a Libyjské arabské lidové socialistické džamáhíríje" vládcem Libye a do roku 2011 byl také jeden z nejdéle vládnoucích vůdců na světě. Po vypuknutí povstání v únoru roku 2011 a následné vojenské intervenci mezinárodních sil v březnu roku 2011 se oblast pod jeho kontrolou zmenšila, načež začal zpět ztracené území dobývat. Během července a srpna 2011 se však situace opět obrátila a 23. srpna 2011 povstalci dobyli Kaddáfího sídlo Báb al-Azízíju, aniž by nalezli samotného diktátora. Byl stíhán Mezinárodním trestním soudem kvůli obviněním ze spáchání zločinů proti lidskosti. 20. října 2011 byl dopaden skupinou povstalců, lynčován a poté zastřelen. Narodil se jako syn kočovného beduínského zemědělce v poušti nedaleko přístavního města Syrta v roce 1942. Základní vzdělání získal v Misurátě. V období studií byl zastáncem ideologie egyptského státníka Gamála Abdula Násira a stal se zapřisáhlým odpůrcem monarchie. V roce 1961 byl vyhozen z internátní školy ve městě Sabhá za nepovolené organizování studentů a účast na demonstracích proti vystoupení Sýrie ze svazku Sjednocené arabské republiky. V témže roce zahájil studium na Libyjské vojenské akademii v Benghází. V roce 1965 byl poslán na několik měsíců do Královské vojenské akademie v Sandhurstu. Domů se vrátil v roce 1966 jako důstojník s hodností kapitána spojovacího vojska. Od ledna roku 1969 začal plánovat společně se skupinou důstojníků převrat. Jeho cílem bylo zrušení monarchie a nastolení vojenské vlády. Akce byla několikrát odložena, k vypuknutí převratu tak došlo až 1. září 1969. Výsledkem bylo sesazení libyjského krále Idrise I., který byl tou dobou na léčení v Turecku. Nekrvavou cestou se Kaddáfí ujal vlády nad Libyí a nechal se jako voják s hodností plukovníka jmenovat vrchním velitelem ozbrojených sil. Podrobnější informace naleznete v článku Džamáhíríje. Režim, který v Libyi nastolil, byl ideologicky založen na takzvaném "islámském socialismu", tedy směsi arabského nacionalismu a socialismu. Své politické názory shrnul v takzvané Zelené knize, publikované ve třech dílech mezi roky 1975 a 1979.

Question: V jakém státě se narodil Muammar Kaddáfí?

Answer: Libyjské


Krmivo

Context: Krmivo je produkt rostlinného nebo živočišného původu a produkty jejich průmyslového zpracování, jakož i organické nebo anorganické látky jednotlivě nebo ve směsích, které jsou určeny pro výživu zvířat. Vysokoprodukční hospodářská zvířata potřebují ke svému zdraví a užitkovosti krmiva, která jim budou poskytovat všechny potřebné živiny a energii. Zvířata chovaná jako společníci jsou dnes také krmena průmyslově vyráběnými krmivy ve formě granulí nebo konzerv. Krmivo by mělo mít složení odpovídající druhu a kategorii zvířat; často se ale setkáváme s tím, že hlavně v levnějších krmivech určených pro masožravce pokrývá dávku bílkovin sójový, tedy protein, který šelmy špatně tráví. Naopak do krmných dávek pro přežvýkavce se přidávala bílkovina ve formě masokostní moučky z jiných přežvýkavců. Tyto praktiky jsou v současnosti zakázány. == Rozdělení krmiv == Krmiva pro hospodářská zvířata můžeme dělit z mnoha hledisek: podle typu obsažených živin na sacharidová, bílkovinná a polobílkovinná, podle podílu vlákniny na jadrná (málo vlákniny, hodně energie) a objemná (hodně vlákniny, málo energie). Krmiva můžeme hodnotit i podle obsahu vody na suchá, šťavnatá a vodnatá. jadrná - zrniny, pokrutiny, extrahované šroty, mlýnské krmné odpady, živočišné moučky objemná - pícePodle původu se krmiva rozdělují na statková a průmyslová. Statková krmiva jsou vyprodukovány rovnou na statku, kde se chovají zvířata, což je ekonomicky výhodné. Příkladem takových krmiv je siláž nebo senáž. Průmyslová krmiva je označení pro zbytky po zpracování rostlinného materiálu, které se používají jako krmivo. Příkladem jsou pokrutiny po zpracování olejnin. Mohou se dělit i na rostlinná, živočišná a syntetická. Do rostlinných patří např.: píce, chrásty a natě, okopaniny, krmné stromy a keře, seno, atd. Do živočišných řadíme např.: mléko, živočišné moučky, jatečné odpady, či exkrementy.

Question: Jak se nazývá produkt rostlinného nebo živočišného původu a produkty jejich průmyslového zpracování, které jsou určeny pro výživu zvířat?

Answer: Krmivo


RNA

Context: Syntéza RNA pomáhá i v procesu replikace DNA – DNA polymeráza není schopna započít syntézu nového vlákna, proto speciální DNA dependentní RNA polymeráza zvaná primáza vytvoří krátký úsek RNA komplementární s DNA (takzvaný primer), na který může DNA polymeráza navázat. RNA je následně z DNA odstraněna a nahrazena DNA. RNA hraje také roli v případě syntézy DNA v procesu nazývaném reverzní transkripce, ve kterém slouží jako templát. Eukaryotní buňky využívají reverzní transkripci pro vytvoření svých telomer, což repetitivní oblasti chránící koncové oblasti chromozomů. Reverzní transkripci využívají také retroviry, které přepisují svůj genom kódovaný v RNA do DNA, která slouží pro integraci do hostitelského genomu; virový genom je následně vytvořen procesem transkripce. === Úpravy RNA a její lokalizace === Zatímco 5' konec mRNA u archeí není upraven a u bakterií jej chrání pouze trifosfátová skupina a u obou skupin je polyadenylace 3' konce signál k degradaci, v případě eukaryotních mRNA a dalších molekul RNA syntetizovaných RNA polymerázou II se vyskytuje řada posttranskripčních úprav, které většinou probíhají už v průběhu syntézy, jedná se vlastně o úpravy ko-transkripční. Hlavní úpravy jsou přidání 5' čepičky, polyadenylace a splicing. Spřažení transkripce a úprav RNA zajišťuje fosforylace C-terminální domény RNA polymerázy II, jejíž stav se liší během neaktivního stavu, začátku transkripce (signál pro připojení čepičky), v průběhu elongační fáze transkripce (vyhledávání míst sestřihu) a konce transkripce (rozštěpení rostoucí mRNA a signál pro polyadenylaci). mRNA, které chybí některá z potřebných modifikací, nebo která stále obsahuje nevyštěpené introny, je degradována jadernými RNázami. Některé typy RNA (např. tRNA nebo rRNA) u všech domén života prochází složitým procesem "zrání", při kterém dochází k jejich značným úpravám.

Question: Jakou zkratkou se označuje ribonukleová kyselina?

Answer: RNA


Měď

Context: Rhodanid měďnatý Cu(SCN)2 je černá práškovitá látka, nerozpustná ve vodě. Ve vodě snadno vytváří rozpustné podvojné, adiční i komplexní sloučeniny. Velmi dobře se rozpouští v roztoku amoniaku. Rhodanid měďnatý se připravuje srážením roztoku měďnaté soli roztokem kyseliny rhodanovodíkové nebo alkalického rhodanidu. Sulfid měďnatý CuS je černá práškovitá látka, nerozpustná ve vodě a zředěných kyselinách, na vzduchu se částečně oxiduje na síran měďnatý. V přírodě se nachází jako nerost covellin. Sulfid měďnatý vede dobře elektrický proud. V prostředí oxidovadel, jako je peroxid vodíku, přechází na síran měďnatý. Sulfid měďnatý se dá získat zaváděním sulfanu do roztoku měďnaté soli. Oxichlorid měďnatý (CuCl2 . 3Cu(OH)2) je účinnou látkou chemického postřiku kuprikol, který je v České republice registrován jako fungicid . Jde o látku pro zdraví i pro životní prostředí škodlivou. Při jeho tepelném rozkladu může docházet k uvolňování chlorovodíku a dalších toxických zplodin. Analyticky využitelná je redukce iontu Cu2+ v alkalickém prostředí redukujícími sacharidy neboli sacharidy obsahujícími volný poloacetalový hydroxyl (všechny monosacharidy, dále laktóza, maltóza...). V přítomnosti těchto sloučenin poskytuje alkalický roztok měďnaté soli – Fehlingovo činidlo – červenohnědou sraženinu oxidu měďného Cu2O, zatímco sacharidy neobsahující volný poloacetalový hydroxyl (neredukující sacharidy, např. sacharóza) tuto reakci neposkytují. ==== Sloučeniny mědité Cu3+ ==== Sloučenin trojmocné mědi je známo velmi málo. První připravená sloučenina byla roku 1921 oxid měditý. Je to granátově červený prášek, který se podařilo získat působením peroxodisíranu draselného na čerstvě sražený hydroxid měďnatý. Oxid měditý má kyselý charakter a tvoří s hydroxidy červené hydroxoměditany s obecným vzorcem MI[Cu(OH)4], které se vodou i na vzduchu rozkládají. Roku 1949 se podařila připravit fluorosůl trojmocné mědi K3[CuF6]. Roku 1951 se podařily připravit také měditany KCuO2 a Ba(CuO2)2. Poté se podařilo připravit ještě několik dalších sloučenin, ale žádná z nich nemá praktický význam, protože se na vzduchu rozkládají. === Komplexní sloučeniny === ==== Oxidační stav IV (d7) ==== Komplexní sloučeniny CuIV nejsou stabilní na vzduchu, a proto nemají praktický význam (např. Cs2[CuIVF6]). ==== Oxidační stav III (d8) ==== Komplexy mědi v oxidačním čísle III jsou neobyčejně náchylné k redukci. Účastní se ale některých biologických dějů.

Question: Jakou má chemickou značku Měď?

Answer: Cu


Bratři Grimmové

Context: Bratři Grimmové (německy Brüder Grimm, nebo Gebrüder Grimm) byli sběratelé klasických lidových německých pohádek a mytologických příběhů. Známější z obou bratrů, Jacob Grimm (1785–1863), byl jedním z největších německých jazykovědců. Mladší Wilhelm Grimm (1786–1859) se zapsal do dějin jako spolupracovník svého staršího bratra. Bratří Grimmové prosluli v německé i světové literatuře svou sbírkou lidových pohádek a písní, pověstí a legend. Zvláště svými Kinder-und Hausmärchen (česky: Pohádky bratří Grimmů), kterými položili základy nové vědy – folkloristiky. Pohádky jako Sněhurka či Šípková Růženka jsou známy z mnoha zpracování, ale prvními, kdo je zapsali, byli právě bratří Grimmové. V činorodé spolupráci byl Wilhelm tím, kdo pohádky sbíral a upravoval, zatímco Jacob, který byl lingvista a filolog, pohádky povýšil na předmět seriózního vědeckého výzkumu. Lidové pohádky bratřím vyprávělo dohromady asi 40 lidí. Jednou z nejvýznamnějších vypravěček byla Marie Hassenpflugová, přítelkyně jejich sestry Charlotty, která pocházela z dobře situované, francouzsky mluvící rodiny. Mariininy příběhy byly směsí motivů pocházejících z lidové tradice a vlivů z četby Perraultových Pohádek Matky husy (1697). Roku 1830 se bratři přestěhovali do Göttingenu, kde se Jacob stal univerzitním knihovníkem. V roce 1837, ale byli oba bratři propuštěni za protest proti zrušení tzv. Hannoverské konstituce králem Ernestem Augustem. V roce 1841 se bratři Grimmové stávají profesory na univerzitě v Berlíně a pracují na německém výkladovém slovníku. První svazek tohoto rozsáhlého díla vyšel v roce 1854 a poslední 16. svazek vyšel až dlouho po jejich smrti v roce 1960. Bratři Grimmové pracovali velmi činorodě a důkladně také na poli heroické mytologie, starověkého náboženství a práva a jejich úsilí nepolevilo ani když se Wilhelm v roce 1825 oženil. Sám Jacob se nikdy neoženil. Wilhelm zemřel v Berlíně 16. prosince 1859 a Jacob o 4 roky později tamtéž 20. srpna 1863. Bratři Grimmové tvořili dokonalý pracovní tým, v němž se Jacob zaměřoval na studia lingvistická, kdežto Wilhelm byl spíše literárním badatelem. Ve své práci byli ovlivnění současným německým romantismem a svou láskou k mytologii, folklóru a fantaziím.

Question: Kterou vědu zabývající se lidovou kulturou založili bratři Grimmové?

Answer: folkloristiky


Kuba

Context: V zemi rostou i vzácné karibské cykasy, jejichž nejlepší sbírku v ČR najdete v Botanické zahradě Liberec. Značná část ostrova je obdělávána a řízeně zemědělsky využívána, byť ne zcela úspěšně. Velká část orné půdy je zarostlá plevelem, tzv. marabu (Dichrostachys cinerea, Marabou-thorn). Národním stromem Kuby je obří palma královská (Palmera real, Roystonea regia), národním květem bílá a velmi silně vonící mariposa (Hedychium coronarium, v překladu "motýlek") z čeledi zázvorovitých. Národním ptákem s barvami kubánské vlajky je barevný tocororo (Priotelus temnurus). Životní prostředí na Kubě je silně narušeno aktivitami státu - jak klasickým průmyslem, tak i stavebními aktivitami na pobřeží. Nezávislá kontrola životního prostředí aktivisty je státem blokována, jakákoliv publicita zakazována a kritici znečišťování jsou vězněni. Recyklace surovin je na nízké úrovni. Neexistuje bezolovnatý benzin, při technických kontrolách automobilů se neměří exhalace. Podrobnější informace naleznete v článku Provincie Kuby. Kuba se dělí na 15 provincií (provincias) a ostrov Mládeže. Ten tvoří tzv. zvláštní okrsek, Municipio Especial - Isla de la Juventud. Těchto 16 celků se dále dělí na 169 obcí (municipios). Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny Kuby. Před rokem 1492 Kubu obývaly indiánské kmeny Sibonejů, Tainů, Karibů a dalších. Ti během španělské kolonizace z velké části vymřeli na infekční nemoci zavlečené z Evropy jako neštovice nebo se smísili se španělskými dobyvateli a původní populace již na ostrově neexistují. V roce 1492 Kubu objevil Kryštof Kolumbus, který také prozkoumal pobřeží ostrova, který pojmenoval Juana. V roce 1511 se na východě ostrova v oblasti Baracoa usadila první španělská kolonie pod vedením Diega Velázqueze.

Question: Dělí se Kuba na 30 provincií?

Answer: Kuba se dělí na 15 provincií (provincias) a ostrov Mládeže.


Fotbalová asociace České republiky

Context: Česko A • Česko 21 • Česko 20 • Česko 19 • Česko 18 • Česko 17 • Česko 16 • Futsal • Plážový fotbal Ženy Česko Ligové soutěže Muži 1. česká fotbalová liga • 2. česká fotbalová liga • ČFL & MSFL • Divize A • Divize B • Divize C • Divize D • Krajské přebory • Pražský přebor • I. A třídy • I. B třídy • II. třídy • III. třídy • IV. třídy Ženy I. liga žen• II. liga žen Pohárové soutěže Pohár FAČR • Český Superpohár • Pohár KFŽ Ocenění Zlatý míč • Fotbalista roku • Klub ligových kanonýrů • Klub ligových brankářů • Cena Václava Jíry Ostatní Juniorská liga • Tipsport liga • Fortuna Víkend šampionů • Pražské derby • Kauza Bohemians • Umístění českých fotbalistů v anketě Zlatý míč • Seznam cizinců v 1. české fotbalové lize • České fotbalové kluby v evropských pohárech • Seznam českých vítězů nadnárodních fotbalových klubových soutěží • Malá kopaná Sportovní svazy v Českém olympijském výboru (ČOV) Sporty LOH ČAS (atletika) ČBaS (badminton) ČBF (basketbal) ČBA (box) ČSC (cyklistika) FAČR (fotbal) ČGF (golf) ČGF (gymnastika) ČSH (házená) ČSJ (jachting) ČJF (jezdectví) ČSJu (judo) ČSK (kanoistika) ČLS (lukostřelba) ČSMP (moderního pětiboj) ČSPS (plavání) Český svaz pozemního hokeje (pozemní hokej) ČSRU (ragby) ČSS (sportovní střelba) ČAST (stolní tenis) ČŠS (šerm) ČST (taekwondo) ČTS (tenis) ČTA (triatlon) ČVS (veslování) ČVS (volejbal) ČSV (vzpírání) SZČR (zápas) Sporty ZOH ČSB (biatlon) ČSBS (boby a skeleton) ČKS (krasobruslení) ČSR (rychlobruslení) ČSC (curling)

Question: Jaká je zkratka Fotbalové asociace České republiky?

Answer: FAČR


Mississippi (řeka)

Context: Ústí do Mexického zálivu, přičemž vytváří rozsáhlou deltu, která začíná pod městem Baton Rouge, má lopatovitý tvar a její rozloha činí přibližně 36 000 km2. Prodlužuje se směrem do moře o 85 až 100 m za rok, díky přibližně 400 Mt nánosů, které řeka přináší. V konečné fázi se delta rozděluje na 6 základních poměrně krátkých ramen o délce 20 až 40 km, která ústí do Mexického zálivu. Hlavním z nich je jihozápadní Southwest-Pass, kterým protéká asi 30% odtoku. Při povodních na dolním toku se část vod na východě přelévá do jezera Pontchartrain, které se nachází u města New Orleans a využívá se právě pro jejich zachycení a ochránění zmíněného města. Na západě se pak část vod přelévá do koryta řeky Atchafalaya, která teče paralelně s Mississippi ve vzdálenosti 15 až 40 km a ústí také do Mexického zálivu. Přítoky zleva: Přítoky zprava: Zdrojem vody jsou sněhové i dešťové srážky. Pravé přítoky přivádějí převážně vodu z roztátého sněhu a ledu ve Skalnatých horách a naopak levé přítoky přivádějí vody z dešťů a průtrží mračen. Pro režim řeky jsou charakteristické jarní a letní vzestupy hladiny a prudké dešťové povodně. K nejvyšším povodním dochází, když se potkají období tání sněhu v povodí horní Mississippi a v povodí Missouri s obdobím vydatných dešťů v povodí Ohia, která má na soutoku značně větší průtok než Mississippi. Největší povodně nastaly v letech 1844, 1903, 1913, 1927, 1937, 1947, 1951, 1952 a 1965.

Question: Jak se jmenuje největší řeka Severní Ameriky?

Answer: Mississippi


Neodym

Context: Materiál těchto magnetů je poměrně křehký a mohou se snadno rozbít nejen mechanickým úderem, ale i při náhlém vystavení silnému magnetickému poli nebo teplotám nad 150 °C. Jejich vysoká magnetická síla může způsobit vymazání dat na záznamových mediích počítačů (disketa, pevný disk), ale i na bankovních kartách nebo poškození obrazovek počítačových monitorů. Přitažlivá síla je tak vysoká, že při náhlém přiblížení magnetu k feromagnetickému materiálu dokáže způsobit citlivá poranění pokožky nebo svalové tkáně, pokud stojí mezi magnetem a přitahovaným předmětem. Oblíbené skládačky z magnetických kuliček či krychliček mohou po spolknutí dítětem zablokovat střevo a skončit i smrtí. Odkazy Reference ↑ (anglicky) Energy Department Releases New Critical Materials Strategy, 15. prosinec 2010 Literatura Cotton F.A., Wilkinson J.:Anorganická chemie, souborné zpracování pro pokročilé, ACADEMIA, Praha 1973 Holzbecher Z.:Analytická chemie, SNTL, Praha 1974 Dr. Heinrich Remy, Anorganická chemie 1. díl, 1. vydání 1961 N. N. Greenwood – A. Earnshaw, Chemie prvků 1. díl, 1. vydání 1993 ISBN 80-85427-38-9 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu neodym na Wikimedia Commons Slovníkové heslo neodym ve Wikislovníku mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Periodická tabulka prvků 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 H He Li Be B C N O F Ne Na Mg Al Si P S Cl Ar K Ca Sc Ti V Cr Mn Fe Co Ni Cu Zn Ga Ge As Se Br Kr Rb Sr Y Zr Nb Mo Tc Ru Rh Pd Ag Cd In Sn Sb Te I Xe Cs Ba La Ce Pr Nd Pm Sm Eu Gd Tb Dy Ho Er Tm Yb Lu Hf Ta W Re Os Ir Pt Au Hg Tl Pb Bi Po At Rn Fr Ra Ac Th Pa U Np Pu Am Cm Bk Cf Es Fm Md No Lr Rf Db Sg Bh Hs Mt Ds Rg Cn Nh Fl Mc Lv Ts Og Alkalické kovy Kovy alkalických zemin Lanthanoidy Aktinoidy Přechodné kovy Nepřechodné kovy Polokovy Nekovy Halogeny Vzácné plyny neznámé Autoritní data: GND: 4171432-5 | LCCN: sh85090754 | WorldcatID: lccn-sh85090754 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Chemie

Question: Jakou má chemickou značku Neodym?

Answer: Nd


Sněžka

Context: Na Soví sedlo se lze z Pomezních bud dostat také po modré značce po Lesním hřebeni, nebo z Karpacze po černé značce. Na Svorovou horu lze dorazit také po žluté značce přes turistickou boudu Jelenka. V úbočí Sněžky vedou dvě promenádní vyhlídkové cesty. Na české straně traverzuje jihovýchodní úbočí zeleně značená pěší cesta dlážděná velkými kameny mezi Jelenkou a rozcestím Nad Růžovohorským sedlem. Na polské straně protíná severní stěnu stará Slezská silnice vydlážděná kočičími hlavami, po které dodnes ve výjimečných případech vyjede terénní auto. Slezská silnice je v zimě uzavřena kvůli lavinovému nebezpečí. Sněžka je tradičním místem pro turistické i extrémní lyžování. V současné době je většina sjezdových tras uzavřena z důvodu ochrany přírody. Na běžkách se dá sjet dlouhým bezpečným sjezdem na Pomezní Boudy. Zpočátku s lyžemi v rukou a potom na běžkách se jezdí na Růžovou horu a Portášky. V současnosti jsou skialpinistické sjezdy možné jen po výše uvedených značených cestách a to z důvodu, že vrchol Sněžky leží v 1. zóně KRNAP, což nedovoluje pohyb mimo značené stezky.

Question: Jaká je nejvyšší hora Slezska?

Answer: Sněžka


Tunika

Context: Bohatší lidé nosili tuniky barevné, případně i různě ozdobené – například římští senátoři měli vpředu na tunice svislý purpurový pruh. Zejména v chladnějších krajích se nosila tunika s dlouhými rukávy, římští legionáři někdy nosili přes spodní lněnou tuniku ještě svrchní vlněnou. == Církevní oděv == Jako tunika bývá označován dlouhý oděv používaný v katolické církvi, přes který se obléká svrchní řádový oděv, další součásti liturgického oblečení ap. Tunica alba (bílá tunika) je základní spodní oděv kněze, dlouhá bílá košile. Dalmatika má podobu kratší tuniky a bývá zdobená. == Historie == Tunika se podobala řeckému chitónu a pocházela snad z Indie. Ve středověku se tuniky staly svrchním oděvem, bývaly vlněné nebo lněné, často pestře barevné a vyšívané. Bohatí lidé mívali i hedvábné tuniky. == Tunika v současnosti == V současnosti se tuniky nacházejí v dámských šatnících a představují rozvolněné halenky různých střihů a barev z různých materiálů. Prodloužená délka pod zadek nebo až po kolena opticky prodlužuje postavu a zakrývá její nedostatky. V současnosti se tuniky vyrábějí s dlouhými, tříčtvrtečními nebo krátkými rukávy. V obchodech lze najít i tuniky bez rukávů. == Odkazy == === Reference === === Literatura === Encyklopedie antiky. Praha: Academia 1973. Ottův slovník naučný, heslo Římané – soukromý život – kroj.

Question: Jaké rukávy měla římská tunika?

Answer: krátkými


Context: Ústřední seznam kulturních památek České republiky Ústřední seznam kulturních památek České republiky (ÚSKP ČR) vede Národní památkový ústav (NPÚ) jako ústřední organizace státní památkové péče na základě zákona č. 20/1987 Sb., o státní památkové péči. Byl nově zřízen s nabytím účinnosti zákona č. 20/1987 Sb., o státní památkové péči, kdy do něj byla sloučena data z dosavadních krajských rejstříků. V letech 2007 až 2015 probíhá na základě usnesení vlády digitalizace a modernizace seznamu a souvisejících procesů a služeb. Do roku 2015 byla k evidenci památek užívána řada dílčích systémů, k 1. prosinci 2015 je spuštěn nový Památkový katalog. Podle návrhu zákona o ochraně památkového fondu, schváleného vládou v listopadu 2015, má být ÚSKP z právního hlediska nahrazen „seznamem památkového fondu“ (de facto na něj přejmenován). Historie evidence památek V roce 1850 byla v Rakousku-Uhersku založena Centrální komise pro soupis stavebních památek. Od roku 1872 se zapisovaly i movité památky. V letech 1907–1937 byly pod vedením konzervátorů Státního památkového ústavu sepsány památky z 52 okresů.[1] Zákon č. 22/1958 Sb., o kulturních památkách, v § 7 stanovil, že památky se z evidenčních důvodů zapisují do státních seznamů památek, ale že chráněny jsou i památky do seznamů nezapsané. Památky zákon v § 2 obecně definoval, přičemž odst. 3 stanovil, že v pochybnostech se považuje věc za památku až do rozhodnutí výkonného orgánu krajského národního výboru, který si před rozhodnutím vyžádá posudek ústavu památkové péče a ochrany přírody.[1]

Question: Jaká je zkratka pro Ústřední seznam kulturních památek České republiky?

Answer: ÚSKP ČR


Bukovské vrchy

Context: Bukovské vrchy (polsky Bieszczady, ukrajinsky В В х, Verchovynskyj Vododilnyj hrebet) jsou pohoří a geomorfologický celek ve východokarpatské geomorfologické oblasti Poloniny v Beskydech. Rozkládá se na území tří států: Slovenska (Prešovský kraj), Polska (Podkarpatské vojvodství) a Ukrajiny (Zakarpatská a Lvovská oblast). Poloha Pohoří se nachází v severovýchodním cípu Slovenska, v jihovýchodním cípu Polska a v jihozápadním cípu Ukrajiny. Je to jediná část Polonin, která zasahuje na území Slovenska. Na západě a jihozápadě hraničí s Nízkými Beskydy, konkrétně Laboreckou vrchovinou a Beskydským podhůřím. Na hraničním polsko-slovenském hřebeni se rozhraní mezi Bukovskými vrchy a Laboreckou vrchovinou podle různých pramenů považuje buď už pramenná oblast řeky Udavy, nebo až Lupkovský průsmyk dále na západ (na polské straně se Bukovské vrchy vymezují právě až po Lupkovský průsmyk). Obyvatelstvo slovenské části Oblast Bukovských vrchů patří mezi nejpozději a nejméně osídlené oblasti Slovenska. Velkou část obyvatelstva Bukovských vrchů tvoří příslušníci rusínské menšiny – Rusíni. Převážnou část v tomto regionu představují Rusíni východnější řečové orientace – Pujďáci, zatímco v Laborecké vrchovině dominují spíše Pijďaki. Dominantní vyznání v regionu jsou řeckokatolické a pravoslavné. Charakteristika Více než 60 % povrchu Bukovských vrchů pokrývají lesy, zejména jedlo-bukové a bukové. V roce 1991 byly Bukovské vrchy zahrnuty do celosvětové sítě biosférických rezervací. Velká část pohoří je součástí Bieszczadského národního parku (Polsko), Národního parku Poloniny (Slovensko) a Užanského národního přírodního parku (У н п п) (Ukrajina). Členění Pohoří se člení na podcelky: Bukovské vrchy Na Slovensku na území okresů Medzilaborce a Snina: Bukovce (nejvyšší hora Kremenec 1221 m) Ruská kotlina Runinská kotlina Sedlická kotlina Uličská kotlina Nastaz (801 m) Polské Bieszczady Na území Polska, Podkarpatské vojvodství: Połonyna Caryńska (1297 m) Połonyna Wetlińska (Roh 1255 m) Połonyna Bukowska (Halicz 1333 m) Połonyna Dźwiniacz (Bukowe Berdo 1312 m) Ukrajinské vrchy Na území Ukrajiny (ukrajinsky В х, Vododilnyj hrebet) v Zakarpatské a Lvovské oblasti: Chrebet Stynka Bukivs'ka Polonyna (Pikuj 1408 m) Velyka Hranka Nejvyšší vrcholy Pikuj - 1405 m Podrobnější informace naleznete v článku Seznam vrcholů v Bukovských vrších. Pikuj (1408 m, Ukrajina) Tarnica (1346 m, Polsko) Kremenec (1221 m, Slovensko)

Question: Kolik metrů na mořem je vrchol Kremenece?

Answer: 1221


Fjodor Michajlovič Dostojevskij

Context: Fjodor Michajlovič Dostojevskij (rusky Ф М Д; 30. říjnajul./ 11. listopadu 1821greg. Moskva – 28. lednajul./ 9. února 1881greg. Petrohrad) byl ruský spisovatel a filozof, jeden z nejvýznamnějších světových spisovatelů, vrcholný představitel ruského realismu a současně předchůdce moderní psychologické prózy. Fjodor Michajlovič Dostojevskij se narodil roku 1821 v Moskvě, v rodině lékaře jako druhé z osmi dětí. Vystudoval vojenské technické učiliště (obor konstrukce mostů), ale poté se rozhodl pro literaturu. Patřil do skupiny utopického socialisty Michaila Vasiljeviče Petraševského (tzv. "Petraševci"), která vystupovala proti carovi Mikuláši I . V roce 1849 byl Dostojevskij se všemi členy této organizace odsouzen vojenským soudem k trestu smrti. Těsně před popravou jim byl trest změněn nejprve na 4 roky v káznici a později na nucené práce na Sibiři. Zde strávil Dostojevskij deset let; první čtyři roky na nucených pracích a poté jako voják. Byl psychicky a fyzicky na dně a začal trpět epilepsií. Stráž však považovala jeho záchvaty za předstírání. Jelikož si sám prošel peklem, dokázal se vcítit do lidí s narušenou osobností. Po návratu ze Sibiře absolvoval Dostojevskij dva delší pobyty v západní Evropě. Zde pochopil, že morální úroveň zdejší společnosti je špatná. Vyhovovalo mu ale, že se zde mohl věnovat své přehnané hráčské vášni. Neuznával racionalismus, bezohledné jednání podnikatelů, jejich sobectví a příliš velké sebevědomí. Bojoval za proměnu Ruska. Zásadní potřebu změny viděl ve vnitřní proměně jedince, v návratu k pokoře, v respektování ruských tradic. Těmito názory si získal carovu přízeň a úctu. Stále ho však pronásledovala carská policie. K sebevraždám a k despotismu docházelo podle Dostojevského zejména vinou ztráty náboženské opory a přehnaného individualismu.

Question: Kdy se narodil F. M. Dostojevskij?

Answer: 11. listopadu 1821


František Pravda

Context: František Pravda, vlastním jménem Vojtěch Hlinka (17. dubna 1817, Nekrasín – 8. prosince 1904, Hrádek) byl český katolický kněz, autor povídek. == Životopis == Dětství strávil na statku "u Hajných" v Nekrasíně, nedaleko od Nové Včelnice (tehdy nazývané Nový Etynk), v níž taktéž navštěvoval školu. Vystudoval gymnázium v Jindřichově Hradci a poté filosofii v Praze. Bohosloví začal studovat ve Vídni. Po roce studia přešel do pražského semináře. Seznamoval se s myšlenkami sociálního myslitele Bernarda Bolzana. Po vysvěcení působil jako kaplan, v Kvílicích u Slaného a Jarošově. Od 7. října 1847 byl vychovatelem ve šlechtické rodině barona Sturmfedera v Hrádku. Zde žil a pracoval do konce svého života. Pochován je na zdounském hřbitově u Sušice. Jeho život v Hrádku připomíná pamětní deska na domě, kde žil (dnes je zde budova pošty). Jeho jméno také nese místní knihovna. == Dílo == Psal česky psané povídky v duchu katolické morálky a s důrazem na křesťanské hodnoty. Do svých povídek vkládal národnostní a buditelské tendence. Jeho dílo bylo u jeho současníků, prostých čtenářů, velmi oblíbené. Později jeho dílo upadlo v zapomnění. Knižně bylo vydáno přes 150 jeho spisů. === Povídky === povídky v časopisech Poutník, Lumír, Posel z Prahy... povídky v kalendářích Perly české, Pečírkův kalendář, Zábavník učitelský... Povídky z ráje Františka Pravdy Sebrané povídky pro lid Františka Pravdy Sebrané spisy === O autorovi === Anna Brabcová: Z Nekrasína do Hrádku videokazeta ze vzpomínkové akce k 100. výročí úmrtí Františka Pravdy === Online dostupné === PRAVDA, František. Ženské srdce. Olomouc: V. Žirovnický, 1862. Dostupné online. == Odkazy == === Reference === http://www.cesky-jazyk.cz/zivotopisy/frantisek-pravda.html http://www.hradekususice.cz/knihovna/f-pravda.htm https://web.archive.org/web/20090611121350/http://vcelnice.cz/osobnosti/pravda.html František Pravda. Humoristické listy. 1880, roč. 22, čís. 43, s. 338. Dostupné online. === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu František Pravda ve Wikimedia Commons Autor František Pravda ve Wikizdrojích Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je František Pravda

Question: Kde začal František Pravda studovat bohosloví?

Answer: ve Vídni


The Shard

Context: Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite news}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.↑ Work starts on Shard of Glass. New Civil Engineer. 2 April 2009. Dostupné online [cit. 7 July 2010]. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite news}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.↑ London Bridge Tower, London [online]. Designbuild-network.com, 15 June 2011 [cit. 2012-07-06]. Dostupné online. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.↑ Shard funding crisis: Tower finances cast shadow over project. World Architecture News. 10 September 2007. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite news}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.↑ V Londýně otevírají mrakodrap Střep, nejvyšší budovu v Evropě, iDNS.cz, 5.7.2012 Související články Seznam nejvyšších budov v Evropě Seznam nejvyšších budov světa Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Významné budovy a památníky v Londýně Významné budovy a stavby 1 Canada Square30 St Mary AxeBank of EnglandBig BenBritská knihovnaBroadcasting HouseBuckinghamský palácBudova pojišťovny LloydsLondýnská radniceClarence HouseElektrárna BatterseaHampton Court PalaceKatedrála svatého PavlaKensingtonský palácKrálovská burzaKrálovská greenwichská observatořKrálovský soudní dvůrLambethský palácMillennium DomeMramorový obloukNeasdenský chrámRoyal Albert HallRoyal Festival HallSt James's PalaceTowerTower 42Věž British TelecomWestminsterské opatstvíWestminsterský palácThe Shard Památníky Albertův památníkKleopatřin obeliskNelsonův sloupPamátník Diany, princezny z WalesuPamátník Velkého požáru Londýna mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Architektura a stavebnictví | Spojené království Autoritní data: GND: 1045328480 | LCCN: sh2016000852 | VIAF: 305441807 | WorldcatID: lccn-sh2016000852

Question: Jak se jmenuje čtvrtá nejvyšší budova v Evropě?

Answer: The Shard


Mojmír Stránský

Context: Mojmír Stránský (29. června 1924 Česká Třebová – 13. června 2011 Česká Třebová) byl český konstruktér a vynálezce. Během 2. světové války sestrojil se svým starším bratrem Františkem (20. září 1914 Veselí nad Moravou – 25. ledna 1954 Česká Třebová) motorovou tříkolku Oskar, která se po skončení války začala v České Třebové a později v Solnici vyrábět pod názvem Velorex. Bratr František zahynul v České Třebové právě ve Velorexu při dopravní nehodě. V roce 1955 zkonstruoval ruční řízení automobilu, které účinkovalo na mechanickém principu a bylo použitelné pro všechny typy automobilů tehdy u nás provozovaných. Tato přestavba byla patentována a do dnešních dnů je známá (a ještě používaná) pod označením systém Stránský. Svého času se montovala do vozidel v autodílně v České Třebové – Javorce. V pozdějších letech se začal věnovat zpracování a výrobě z laminátu a termoplastů a byl autorem několika patentů a zlepšovacích návrhů v této oblasti. Konec života prožil v domově důchodců v rodné České Třebové.

Question: Kdo byl Mojmír Stránský?

Answer: český konstruktér a vynálezce


Szatmárský mír

Context: Szatmárský mír, též Satumarský mír (maďarsky Szatmári béke; německy Friede von Sathmar), byla dohoda o ukončení protihabsburského povstání Františka II. Rákóczyho uzavřená 1. května 1711 v uherském městě Szatmáru (dnes Satu Mare v Rumunsku) mezi hlavním velitelem rákóczyovských vojsk hrabětem Sándorem (Alexandrem) Károlyim a císařským maršálem, hrabětem Janem Pálffym. Mírová jednání začala už 21. února 1711 – po odchodu Rákóczyho za ruským carem Petrem Velikým, u nějž usiloval získat podporu a pomoc v bojích – a skončila poté, co odbojné stavy nahlédly bezvýchodnost situace, získaly jistotu, že nebudou habsburským dvorem stíhány pro odboj a udrží si v monarchii své výsady. Nazítří po podepsání míru tehdejší stavovská vojska složila zbraně. Szatmárským mírem skončila série protihabsburských stavovských povstání. Uherská šlechta si mírem obhájila svoje výsady, Habsburkové se udrželi a navíc posílili své výsostné postavení na uherském trůně. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Satmársky mier na slovenské Wikipedii. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Politika | Válka

Question: Jaké povstání ukončil Satmárský mír v roce 1711?

Answer: Szatmárským mírem skončila série protihabsburských stavovských povstání.


Československo

Context: Československo byl stát ve střední Evropě, který existoval (s krátkou přestávkou během druhé světové války) od 28. října 1918 do 31. prosince 1992. Československo vzniklo po první světové válce jako jeden z nástupnických států Rakouska-Uherska. Zahrnovalo území Čech, Moravy, Českého Slezska (jihovýchodní část Slezska), Slovenska a do roku 1939 i Podkarpatské Rusi ("Horní Uhry"). Československo zaniklo k 31. prosinci 1992 rozdělením na Českou republiku a Slovenskou republiku od 1. ledna 1993. Podrobnější informace naleznete v článku Název Československa. Oficiální název státu procházel vývojem dle toho, jak se měnilo jeho politické zřízení. Oficiálním název v letech 1918 až 1920 byl Republika Československá nebo Česko-Slovenský stát. V letech 1920 až 1938 se používal název Československá republika. Za druhé republiky (1938-1939) byl používán název Česko-Slovenská republika. Po válce bylo opět užíváno názvu Československá republika až do roku 1960. V roce 1960 byl v souladu s ideologii vládnoucí Komunistické strany Československa název státu změněn na Československá socialistická republika. V preambuli ústavy se nový název zdůvodňoval vítězstvím socialismu v zemi, po němž měl následovat přechod ke konečnému stádiu dějin - komunismu.

Question: Do kdy existoval stát Československo?

Answer: do 31. prosince 1992


Písně kosmické

Context: Písně kosmické je název básnické sbírky českého básníka Jana Nerudy vydané v roce 1878. == Charakteristika sbírky == Sbírku tvoří 38 básní, v nichž je opěvováno lidské poznání, které se stále rozšiřuje a objevuje dosud nepoznané skutečnosti přírody. V kontradikci malého elementu člověka a velkého, rozlehlého vesmíru se jedná o oslavu lidského ducha a jeho činů nového objevování. Sbírka ukazuje, že nelze klást racionální a pozitivisticky zaměřenou vědu do opozice vůči poezii, která jako v tomto případě staví na jejich závěrech. Ve sbírce jsou oslavována vesmírná tělesa. Z vědeckého hlediska se jedná o verše, které jsou víceméně v souladu s vědeckým poznáním, tak jak bylo známo v Nerudově době. Podle názoru Pavla Suchana z Astronomického ústavu AV ČR neobsahují Písně kosmické věcné chyby a jsou bezchybné dodnes.Jan Neruda měl dobré znalosti o tehdejší astronomii. Jejím základům vyučoval i bratry Fričovy, pozdější zakladatele Hvězdárny v Ondřejově. Dnes stojí na pozemku hvězdárny busta Josefa Jana Friče s žábou a za ní v pracovně lze číst nápis "Jsou-li tam žáby taky", z básně sbírky. == Na palubě raketoplánu == Díky astronautu Andrew Feustelovi, který se účastní mise STS-125, raketoplán Atlantis vynesl do vesmíru českou vlajku a český a anglický výtisk Písní kosmických.

Question: Kdy byla vydána básnická sbírka Písně kosmické?

Answer: v roce 1878


Zápalky

Context: Dřívka zápalek jsou nasycena tekutým parafínem, který usnadňuje hoření a fosforečnanem sodným, který zamezuje doutnání zápalky po zhasnutí plamene. Škrtátko obsahuje červený fosfor, mleté sklo a pojivo. Škrtnutím zápalky o škrtátko vznikne na styčném bodu teplota asi 200–1100 °C[zdroj? ], což postačí pro zapálení hlavičky a následně dřívka. Tento druh se nazývá bezpečnostní zápalky. Standardní malé zápalky (tzv. kuřácké) mají délku cca 4 cm a prodávají se nejčastěji v papírových krabičkách s rozměry přibližně 5 x 3,5 x 1,5 cm, se škrtátkem po obou stranách krabičky. Počet zápalek v krabičce bývá přibližně 40. Ploché zápalky odlamovací (knížečkové) – dřevěné nebo papírové zápalky jsou vlepené do plochého papírového přebalu, zápalka se před použitím odlomí či odtrhne. Oblíbené například v USA nebo jako reklamní. Standardní prodloužené nebo dlouhé zápalky (tzv. domácnostní) jsou delší (cca 5 cm) – za účelem usnadnění zapálení hořáku, na kterém stojí např. hrnec. Prodávají se buď ve standardních krabičkách s prodlouženou délkou, nebo ve velkých krabičkách (např. 8 × 5,5 × 3 cm), které obsahují přibližně 200 zápalek. Krbové zápalky jsou prodloužené na cca 20 cm (účel vyplývá z názvu). Krabičky jsou různé, obecně však bývají dlouhé a úzké. Nebezpečnostní (tzv. kovbojské) zápalky – není potřeba škrtátko, lze škrtat o různé drsné povrchy. Voděodolné zápalky – opatřené impregnací proti vlhkosti; impregnovat lze i běžné zápalky například ponořením do rozehřátého parafínu. Větruodolné zápalky – s prodlouženou hlavičkou. Dále existuje velké množství jiných druhů zápalek, vyznačujících se zvláštními rozměry nebo balením, které často slouží k reklamním účelům nebo jako upomínkové předměty. Zápalky slepované lepidlem se využívají pro výrobu modelů a různých kuriózních předmětů. Věnoval se jim například Tomáš Korda z Vrchlabí, jehož dílo vystavuje Muzeum rekordů a kuriozit v Pelhřimově. Zápalka je jeden z běžně používaných předmětů ilustrujících měřítko velikosti v makrofotografii. Filumenie – zápalky a obzvláště nálepky z jejich krabiček jsou předmětem sběratelství.

Question: Mohou zápalky sloužit k reklamním účelům?

Answer: Dále existuje velké množství jiných druhů zápalek, vyznačujících se zvláštními rozměry nebo balením, které často slouží k reklamním účelům nebo jako upomínkové předměty.


Seismická vlna

Context: Seismická vlna je vlna, která vzniká jakoukoliv náhlou deformací horniny. Deformace může být vyvolána zemětřesením, zřícením skalního masívu, umělým výbuchem a podobně. Pro praktické využití v podobě studia Země mají však význam jen ty otřesy, které jsou schopny projít celým zemským tělesem. Tyto obrovské energie jsou uvolňovány pouze při větších zemětřeseních a nebo lidskou činností v podobě atomového výbuchu. Při zemětřesení a nebo výbuchu dochází k uvolnění obrovského množství energie, což má za následek deformace v místě, kde se energie uvolnila. Prostředí vystavené deformaci má tendenci se elasticky snažit vrátit do původního stavu, což vyvolává seismickou vlnu nebo spíše celou sérii těchto vln. K měření seismických vln slouží seismografy a obor se nazývá seismologie. == Typy seismických vln == Seismické vlny se vyskytují ve 4 základních typech. === P-vlny === Jedná se o seismické vlny, které dosahují nejvyšších rychlostí, což jim také dalo své jméno. Na seismickou stanici dorazí jako první primary. Jedná se o podélné vlnění tj. o vlny, které průchozí těleso/hmotu stlačují a rozpínají ve směru šíření vln. Někdy se také nazývají pro tuto vlastnost elastické tlakové vlny. Jsou schopny projít skrz celé zemské těleso, což nám přináší cenné poznatky o složení Země. Vlny mají tendenci na přechodných oblastech měnit svojí rychlost a směr, z čehož se dá zpětně odvodit, jaké minerály/horniny se ve vrstvách nacházejí. === S-vlny === Jedná se o příčné vlnění, jehož rychlost je nižší než u P-vln.

Question: Jaké vlny měří seismografy?

Answer: seismických


Ikonodulie

Context: Ikonodulie Ikonodulie či ikonofilie (z řeckého ε eikón obraz + δ dúleia služba) je pojem označující praxi uctívání obrazů svatých, tzv. ikon. Pojmu se používá především v souvislosti s obrazoboreckým zápasem v byzantské říši v 8. a 9. století, kdy byli uctívači obrazů některými císaři pronásledováni. Kořeny „Nezobrazíš...“ – stojí ve druhém přikázání Desatera, jímž Starý zákon i rané křesťanství zavrhly uctívání obrazů jako projev pohanství. Stejný požadavek stanovil později také islám. Odpor proti figurální výzdobě církevních prostor však postupně slábl, nepochybně úměrně tomu, jak zanikaly pohanské kulty. Křesťanská církev, a to především na Východě, nejprve připustila uctívání obrazů jako projev lidové zbožnosti, během 6. století pak začala sama považovat zobrazení Ježíše Krista a úctu k němu za vyjádření pravé víry. Pro úctu k obrazům se vyslovil i papež Řehoř I. (590–604), když napsal marseilleskému biskupu Serenovi, že obraz představuje pro věřící, kteří neumějí číst, to, čím je Písmo pro ty, kteří to dovedou. Ikonodulie, uctívání obrazů svatých, se rozšířila mezi řeholním duchovenstvem i širokými laickými vrstvami obyvatelstva byzantské říše.

Question: Co znamená ikonodulie?

Answer: pojem označující praxi uctívání obrazů svatých, tzv. ikon


IP adresa

Context: IP adresa (anglicky IP address) je v informatice číslo, které jednoznačně identifikuje síťové rozhraní v počítačové síti, která používá IP protokol. V současné době je nejrozšířenější IPv4, která používá 32bitové IP adresy, které jsou zapisovány dekadicky po jednotlivých oktetech (tj. po osmicích bitů), například 192.168.0.2. Z důvodu nedostatku adres je IPv4 postupně nahrazován protokolem IPv6, který používá 128bitové IP adresy zapsané hexadecimálně, například 2001:db8:0:1234:0:567:8:1. == Charakteristika == IP adresa slouží k rozlišení síťových rozhraní připojených k počítačové síti. Síťovým rozhraním může být síťová karta (Ethernet, Wi-Fi), IA port, ale může se jednat i o virtuální zařízení (loopback, rozhraní pro virtuální počítač a podobně). Zkratka IP znamená Internet Protocol, což je protokol, pomocí kterého spolu komunikují všechna zařízení v Internetu. Dnes nejčastěji používaná je jeho čtvrtá verze (IPv4), postupně se však přechází na novější verzi 6 (IPv6). V jiných protokolech se adresování jednotlivých zařízení může provádět jinak (viz např. MAC adresa). IP protokol byl původně vyvinut pro potřeby komunikace v Internetu. IP adresa musí být v dané síti jednoznačná (jedno rozhraní může mít více IP adres, ale stejná IP adresa nemůže být na více rozhraních), avšak lze používat NAT a privátní IP adresy (viz níže). Veškerá data jsou mezi síťovými rozhraními přenášena v podobě IP datagramů. Jelikož by pro běžné uživatele počítačových sítí bylo velice obtížné pamatovat si číselné adresy, existuje služba DNS (Domain Name System), která umožňuje používat snadněji zapamatovatelná doménová jména počítačů, která jsou automaticky převáděna na IP adresy (např. www.seznam.cz).

Question: Co jednoznačně identifikuje IP adresa?

Answer: síťové rozhraní


Tennessin

Context: Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). At⋏ Livermorium ≺Ts≻ Oganesson Tennessin (zatím nekodifikovaný český název odvozený z anglického názvu tennessine, resp. ze zprávy ČTK[3][pozn. 1]), chemická značka Ts, je transuran s protonovým číslem 117, řazený (zatím pouze formálně) mezi halogeny. Do roku 2016 se provizorně označoval jako ununseptium (Uus). Historie Prvek byl připraven v laboratořích v ruském městě Dubna sloučením atomových jader izotopů vápníku 4820 Ca a berkelia 24997 Bk: [5][6] 4820 Ca + 24997 Bk → 297117 Ts → 294117 Ts + 3 10 n Předpokládané rozpadové řady jader tennessinu končí izotopy lawrencia a vypadají následovně: Vypočtená rozpadová řada pro izotopy jader 293Uus a 294 Uus V prosinci 2015 Mezinárodní unie pro čistou a užitou chemii potvrdila splnění kritérií pro prokázání objevu nového prvku, uznala Uus za objevené spolupracujícími týmy vědců ze Spojeného ústavu jaderných výzkumů v Dubně (Rusko), Lawrence Livermore National Laboratory (Kalifornie, USA. ) a Národní laboratoře Oak Ridge (Tennessee, USA) a vyzvala objevitele k navržení konečného názvu a značky.[7][3] Konečným návrhem objevitelů byl název tennessine a značka Ts. Prvek je takto pojmenován na počest amerického státu Tennessee, kde mimo jiné sídlí Národní laboratoře Oak Ridge, Vanderbilt University a University of Tennessee, a připomíná jeho přínos k výzkumu supertěžkých prvků.[8][9. ] Tento anglický název je v souladu s názvoslovným doporučením IUPAC a ctí tradiční (anglojazyčnou) příponu halogenů.[10][4] Tento návrh konečného pojmenování předložila IUPAC v červnu 2016 k veřejné diskusi[8] a 28. listopadu 2016 schválila jako konečné pojmenování a značku.[11] Izotopy V r. 2012 objevitelé považují za průkaznou syntézu 2 izotopů: 293117 Ts a 294117 Ts. U 293117 Ts bylo registrováno 10 rozpadů alfa, u 294117 Ts pak 3 rozpady alfa, které jsou hlavním rozpadovým kanálem (podíl ~ 100%).[12] Na http://www.nndc.bnl.gov/chart/ jsou uvedeny další dva izotopy; 291117 Ts a 292117 Ts. Vlastnosti shrnuje tabulka:[13] IzotopZpůsob přeměnyPodílPoločas přeměny (ms)Energie přeměny Eα (MeV) 291Tsα / SF ? ? ? 292Tsα / SF ? ? ? 293Tsα~100 %27 +12−6 10,6 – 11,14 294Tsα~100 %50 +60−18 10,81 – 10,97 Odkazy Poznámky

Question: Jakou má chemickou značku Tennessin?

Answer: Ts


Rubikova kostka

Context: Neortodoxní varianty nemají snadno předvídatelné značení; zpravidla má každá svůj obchodní název, jehož vazba na tvar kostky je pochybná, nebo vůbec žádná. Pokud jde o stav kostky, české názvosloví je takové, že kostka v takovém uspořádání, že na každé stěně se nachází právě jedna barva, je složená, zatímco kostku nevyhovující této podmínce označujeme přívlastkem rozházená. Proces transformace tělesa z rozházeného do složeného stavu pak nazýváme skládáním, či řešením. == Charakteristika základní verze == Nejběžnějším typem kostky je model 3×3×3. Tento má tři vrstvy, které dohromady tvoří 26 krychliček – 8 rohů (corners), 12 hran (edges), 6 středů (centres) – a jádro. Každá z krychliček je nositelem jedné, dvou nebo tří jednobarevných nálepek, přičemž dohromady je na celém tělese zastoupeno tolik barev, kolik stěn má krychle, tedy šest. Počet barev na krychličce je dán jejím umístěním na tělese – na rohové krychličce se nachází tři nálepky, na hranové dvě a na středové jedna. Celá soustava je propojena pohyblivým mechanismem, který umožňuje kteroukoli vrstvu pootočit o libovolný celočíselný násobek pravého úhlu. Středy jsou jako jediné z částí nepohyblivé, tzn. zaujímají vůči sobě stále stejnou polohu. Barva středu tím pádem určuje, jaká má být výsledná barva celé stěny tento střed obsahující. Celkový počet kombinací (permutací) pro kostku 3×3×3 je 43 252 003 274 489 856 000. == Varianty hlavolamu == Princip verze 3×3×3 byl aplikován na větší i menší rozměry, načež se na trh dostaly typy 2×2×2, 4×4×4, 5×5×5, 6×6×6 a 7×7×7. Dále došlo k opuštění krychlového tělesa, což demonstrují např. hlavolamy Megaminx, Pyraminx nebo Square-1. Konečně existují také tzv. siamské kostky, jež vznikly spojením více jiných kostek – původních i odvozených.

Question: Jaký je celkový počet kombinací Rubikovy kostky?

Answer: 43 252 003 274 489 856 000


Žárovka

Context: Při vysoké teplotě vlákno žárovky září především v infračervené oblasti, zčásti i ve viditelném světle. U přežhavených žárovek (projekční typy, halogeny apod.) najdeme ve spektru i ultrafialové záření, avšak baňka žárovky z obyčejného skla je pro ultrafialové záření prakticky nepropustná. Z optického hlediska se vlákno žárovky nechová jako absolutně černý zářič, ale jako by bylo o několik set kelvinů teplejší (wolfram je selektivní zářič). Obyčejná žárovka se dosud často používá v domácnostech a je také základem většiny přenosných svítidel.[zdroj? ] V automobilových světlometech nebo v domácnostech, když má být světlo soustředěno do jednoho místa, se často využívají halogenové žárovky. Mezi hlavní výhody žárovky, jako světelného zdroje, patří vysoce automatizovaná výroba, vynikající podání barev (Ra = 100), možnost přímého napájení z elektrické sítě, absence zdraví škodlivých látek. Mezi nevýhody patří především nízká účinnost a měrný výkon (kolem 10 - 15 lm/W), a velká závislost parametrů (včetně životnosti) na napájecím napětí. Technologicky výrobu žárovky zdokonalil a patentoval Thomas Alva Edison v roce 1879 - první žárovka byla rozsvícena 21. října 1879 a svítila 40 hodin. Na trh byly uvedeny žárovky v provedení s bambusovým vláknem a standardní šroubovací paticí E 27 v roce 1881. Svítily asi 600 hodin a byly drahé - 1 dolar a 15 centů. Edison ale není původním vynálezcem žárovky. Jeho předchůdcem byl Heinrich Göbel. První pokusy se žárovkou (principiálně vznik světla žhavením materiálů průchodem elektrického proudu) lze datovat k roku 1802 (Humphry Davy). Jako datum jejího vynalezení je často uváděn rok 1854 a jméno Göbel (Goebel), ale výrobou žárovky Edison v soudní síni dokázal, že prvenství ve využití patří jemu.

Question: Kdy byla rozsvícena první žárovka, kterou vynalezl Thomas Alva Edison?

Answer: 21. října 1879


Saklı (kaňon)

Context: Saklı (kaňon) Saklı Základní informace SvětadílAsiePohoříTaurus Poloha severjih StátTurecko TureckoPovodíEşen Çayı Saklı Souřadnice36°28′7,25″ s. š., 29°24′19,58″ v. d. Saklı, též Saklı Kent (v překladu skryté město) je výletní místo nedaleko antického města Tlos v turecké provincii Muğ. Nedaleko Tlos (u Fethiye) tvoří přítok řeky Eşen Çayı (zvané též Xantos nebo Kocaçay) ve skalnaté náhorní plošině až 300 m hlubokou a 18 km dlouhou rokli, která patří k nejhlubším na světě. Jelikož v zimě hladina vody silně narůstá, je kaňon přístupný teprve od dubna, kdy většina sněhu v pohoří Taurus roztála. Část kaňonu dlouhá 4 km je využívána komerčně. Po zaplacení vstupného je možné projít prvních 200 m na ve skalách zapuštěných lávkách k malé restauraci, odkud je možné dál pokračovat s průvodcem nebo bez. U restaurace je vícero vyvěraček, ze kterých vyvěrá velké množství vody. Národní park V oblasti kaňonu byl 6. června 1996 vyhlášen národní park (turecky Saklı Milli Parkı). Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Saklı National Park na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Saklı na Wikimedia Commons

Question: Jak hluboký je kaňon Saklı?

Answer: 300 m


Pisárky

Context: Pisárky (německy Schreibwald, v hantecu Šrajbec) jsou městská čtvrť západně od centra statutárního města Brna. Její katastrální území má rozlohu 4,67 km2. Území pozdějších Pisárek bylo k Brnu připojeno v roce 1850. Pisárky jsou od 24. listopadu 1990 rozděleny mezi samosprávné městské části Brno-střed (většina území), Brno-Kohoutovice (západní část) a Brno-Jundrov (malá část na severozápadě). Žije zde přibližně 2600 obyvatel. V západní části katastru Pisárek se rozkládá les, dříve označovaný "Pisárky", po němž je čtvrť pojmenována. Značná část území Pisárek náleží již od roku 1928 k areálu zdejšího mezinárodně proslulého Brněnského výstaviště (BVV). Územím čtvrtě protéká řeka Svratka, na jejímž pravém břehu se zde nedaleko areálu zmíněného výstaviště nachází zalesněný svah s cyklistickou stezkou procházející kolem zdejšího proslulého pavilónu Anthropos, v němž se nachází stálá expozice o vývoji člověka. Na území čtvrtě se dále nacházejí také lázně Riviéra, hotel Holiday Inn, generální konzulát Litevské republiky, generální konzulát Ruské federace, a je zde také jedna ze dvou tramvajových vozoven, Vozovna Pisárky, při níž zde také sídlí i Dopravní podnik sám. Na severní straně ulice Hlinky a na ulici Veslařská se nachází také řada vil. V ulici Libušino údolí se nachází řada rodinných domů. Většina území dnešních Pisárek původně patřila ke Starému Brnu, části jejich katastru náležely i ke Křížové (sever Pisárek počínaje středem silnice v ulici Hlinky), Jundrovu (severozápad Pisárek s ulicemi Antonína Procházky, Libušino Údolí a Veslařská). , Žabovřeskám (malá část Pisárek v blízkosti levého břehu Svratky), Kohoutovicím (malé zalesněné území rozkládající se mezi středem toku Kohoutovického potoka a ulicí Libušina třída) a Bohunicím (okrajová území na jihu současného katastru Pisárek). Pro Brno bylo území dnešních Pisárek důležité už ve středověku, protože tudy od někdejšího Kamenného mlýna vedlo kamenné potrubí prvního městského vodovodu, který stavěl od roku 1416 Prokop z Písku ve spolupráci s brněnským měšťanem Václavem Hazem. Název Pisárek, prvně doložený roku 1673 v soupisu jmění starobrněnského kláštera, byl odvozen od starých místních pojmenování "písařův les" a louka "písařska". Až do 18. století bylo území dnešních Pisárek téměř bez zástavby, jíž zde do postavení domů v ulici Hlinky tvořil původně jen výše zmíněný zaniklý Kamenný mlýn, o němž je první zmínka z roku 1366. Kamenný mlýn, kolem něhož vznikla v 19. století stejnojmenná osada a roku 1898 i samostatná obec Kamenný Mlýn, stávající na levém břehu Svratky, patřil až do 19. století k Žabovřeskám.

Question: Která řeka protéká brněnskou městskou částí Pisárky?

Answer: Svratka


Georg Wilhelm Friedrich Hegel

Context: 14. listopadu 1831 (ve věku 61 let) Berlín, Pruské království Škola/tradice Německý idealismus Oblasti zájmu logika, estetika, náboženství, filosofie dějin, metafyzika, gnozeologie, politická filosofie Význačné ideje dialektika Vlivy Aristotelés, Platón, Hérakleitos, novoplatonismus, Descartes, Goethe, Spinoza, Leibniz, Rousseau, Böhme, Kant, Fichte, Hölderlin, Schelling, Smith, Schiller Vliv na Adorno, Barth, Bauer, Bosanquet, Bradley, Brandom, Beauvoir, Butler,[1] Carové, Croce, Danto, Derrida, Dilthey, Doull, Engels,. Erdmann, Fackenheim, Feuerbach, Fischer, Fukuyama, Heidegger, Gans, Gentile, Hinrichs, Heine, Hyppolite, Kaufmann, Kierkegaard, Kojè, Küng, Lukács, Marcuse, Marx, Michelet, Nietzsche, Oppenheim, Pippin, Rose, Rosenkranz, Russon, Sartre, Singer, Strauss, Taylor, Žižek Podpis Některá data mohou pocházet z datové položky.Tento box: zobrazit • diskuse Georg Wilhelm Friedrich Hegel (27. srpna 1770, Stuttgart – 14. listopadu 1831, Berlín) byl filosof, představitel německého idealismu. Hegelovým hlavním přínosem je objev dějinnosti[2]: svět není neměnné, stálé uspořádání, nýbrž jedno nesmírné dějství, v němž světový duch hledá cestu sám k sobě. V lidstvu se uskutečňuje svoboda a rozum vesmíru tím, že roste lidské uvědomění a schopnost přetvářet svět.[zdroj? ] Tomu, co jest, nelze rozumět jinak než jako procesu, změně, vývoji, pokroku, cestě k dokonalosti, případně i zápasu protikladů. Tuto myšlenku převzala v průběhu 19. století nejen filosofie, ale postupně i jednotlivé vědy: jazykověda, právo, sociologie a v podobě evoluce také např. biologie, antropologie a kosmologie. Cesta ducha a zákonitá dějinnost světa začíná uzavřeným absolutnem, které je totožné s nicotou.

Question: Co bylo hlavní myšlenkou filozofie Georg Wilhelm Friedrich Hegela?

Answer: objev dějinnosti[2]: svět není neměnné, stálé uspořádání, nýbrž jedno nesmírné dějství, v němž světový duch hledá cestu sám k sobě


Otakar Vávra

Context: V dalším desetiletí se režim stal liberálnějším a toto období přineslo jeho nejhodnotnější filmy: Zlatá reneta, Romance pro křídlovku a především Kladivo na čarodějnice. Podobně jako celý český film, v šedesátých letech 20. století prožíval mimořádné tvůrčí období. Po pádu socialismu stát víceméně přestal dotovat kinematografii a jeho posledním dlouhometrážním filmem tak zůstala Evropa tančila valčík. Během svého života natočil celkem 52 hraných filmů a přibližně k 80 filmům napsal scénář. Jeho první a poslední dílo dělí neuvěřitelné 3/4 století. Jeho magnum opus je Kladivo na čarodějnice (1969), film založený na stejnojmenné (1963) knize Václava Kaplického o čarodějnických procesech 17. století. Kaplický se naopak inspiroval knihou Malleus maleficarum. Děj se soustřeďuje na osudy skutečných obžalovaných v čarodějnických procesech na Moravě;v letech 1678–1695. V době humanismu znovu propukla mezilidská nenávist zapříčiněná mocichtivými jedinci. Inkvizitor Jindřich František Boblig z Edelstadtu rozpoutal sérii procesů, která stála život víc než stovku lidí. Popisem brutality moci film sváděl ke spojení s politickými procesy 50. let, zejména s osudem Milady Horákové nebo s procesem se Slánským. Sám Vávra tento postřeh potvrdil jako správný.

Question: Kdo je autorem předlohy k filmu Kladivo na čarodějnice?

Answer: Václava Kaplického


Josef Augusta (lední hokejista)

Context: Již v pozici hlavního trenéra působil u českého národního týmu na mistrovstvích světa 2000, 2001 a 2002. Hlavním koučem byl i na Zimních olympijských hrách 2002. Zlaté medaile s reprezentací získal na MS 1999, 2000 a 2001. Na podzim 2015 mu byla diagnostikována rakovina slinivky, které ve věku 70 let dne 16. února 2017 v Jihlavě podlehl. == Odkazy == === Reference === === Literatura === Kdo je kdo = Who is who : osobnosti české současnosti : 5000 životopisů / (Michael Třeštík editor). 5. vyd. Praha: Agentura Kdo je kdo, 2005. 775 s. ISBN 80-902586-9-7. S. 16. TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : I. díl : A–J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 33. VRBECKÝ, Dušan. Dukla Jihlava 1956-2006: Půl století legendy. Jihlava : Parola, 2006 === Externí odkazy === Josef Augusta (lední hokejista) – statistiky na Hockeydb.com (anglicky) Josef Augusta (lední hokejista) – statistiky na Eliteprospects.com (anglicky)

Question: Který hokejový ternér zemřel 16. února 2017 v Jihlavě?

Answer: Josef Augusta


René Descartes

Context: René Descartes (lat. Renatus Cartesius) (31. března 1596 La Haye, dnes Descartes (Indre-et-Loire), asi 40 km jižně od Tours – 11. února 1650, Stockholm) byl francouzský filosof, matematik a fyzik. Descartes (výslovnost [dekárt]), 2. pád [dekárta], psáno Descartese či Descartesa, objevuje se také tvar Descarta. Základním Descartovým východiskem je metodická skepse, soustavná pochybnost zejména o datech smyslového poznání. Tímto odvážným myšlenkovým krokem dokázal podstatně změnit evropské myšlení a stát se zakladatelem: moderní kritické epistemologie, novověké racionalistické filosofie, založené na sebejistotě myslícího subjektu, mechanistického výkladu přírody, analytické metody moderní vědy, která umožnila vědu jako kolektivní dílo. Descartes ovšem odmítá běžnou skepsi, "pochybování pro pochybování", a pochybnost užívá jen proto, aby se dobral pravdy. Naproti tomu v životě je třeba jednat, i když naše poznání není jisté. Jako první výslovně formuloval zásady vědecké metody, významně se podílel na rozvoji matematiky a fyziky, na vytvoření číselné reprezentace geometrických objektů známé jako kartézská soustava souřadnic, na vzniku analytické geometrie a na matematizaci optiky. Descartes se narodil ve vzdělané šlechtické rodině, jeho otec byl radou soudu ("parlamentu") v Rennes, matka brzy zemřela a nadaného, ale neduživého chlapce vychovávala jeho babička. V letech 1604 až 1612 studoval na jezuitské univerzitě v La Flè, kde se mu dostalo důkladného vzdělání ve scholastické filosofii, matematice i ve vědách. V Rozpravě o metodě sice o užitečnosti tohoto vzdělání pochyboval, v dopise však později svému příteli tuto univerzitu vřele doporučuje. Roku 1616 dosáhl licence v právu na univerzitě v Poitiers a odešel do Paříže, kde psal různá pojednání (o šermu, o hudbě). Protože chtěl poznat svět, odjel do Holandska, kde se seznámil s fyzikem Beeckmanem, s nímž si pak dlouho dopisoval. Roku 1617 vstoupil do vojska Mořice Oranžského, od roku 1619 bavorského kurfiřta Maxmiliána I. Bavorského, ale bitvy na Bílé hoře se zřejmě nezúčastnil. 16. listopadu 1619 měl blízko německého Ulmu noční vidění Krista, o němž si poznamenal, že v něm "našel základy úžasné vědy" a učinil slib, že vykoná pouť do italského Loreta. Dobře zpeněžil a uložil zděděný majetek, takže byl nezávislý a mohl se věnovat svým zálibám a cestování po celé západní Evropě.

Question: Kde se narodil Descartes?

Answer: La Haye


Rusko-čchingská válka

Context: 2 000 mužů ztráty několik stovek-5000 32 (7 mrtvých,24 raněných,1 zemřel na zranění)[2] cca 800-1000[3] Rusko-čchingská válka v letech 1652–1689 byly boje mezi kozáky, kolonisty a vojáky ruského carství a vojsky říše Čching o kontrolu nad územím na levém (severním) břehu řeky Amuru. Konflikt vyvolala ruská kolonizace levobřeží Amuru, které říše Čching počítala mezi svou sféru vlivu. Boje vyvrcholily dvojím obležením ruské pevnosti Albazin v letech 1685 a 1686–1687. Válku ukončila Něrčinská smlouva uzavřená roku 1689, podle které sporné území přešlo k říši Čching. Počátkem 40. let 17. století Rusové během průzkumu a zabírání Sibiře a Dálného východu dospěli do povodí Amuru a od roku 1643 ho prozkoumávali a kolonizovali. Postup Rusů vzbudil nevoli u vlády mandžuské říše Čching. Mandžuové se rozhodli vyhnat Rusy z Poamuří a roku 1652 zahájili válku. Do roku 1658 vysídlili většinu domorodců z horního a středního toku Amuru na jih k řekám Non a Sungari a rozbili ruské vojsko na Amuru. V amurském regionu pak na nějakou dobu nezůstala žádná organizovaná síla a nikdo ho nekontroloval. Po několika letech se Rusové vrátili zpět a roku 1665 na horním toku Amuru vystavěli městečko Albazin a začali osidlovat region. Současně se ruská vláda pokusila s říší Čching vyjednávat a v 50. – 70. letech vyslala do Pekingu několik diplomatických misí.

Question: Jak skončila rusko-čchingská válka?

Answer: Válku ukončila Něrčinská smlouva uzavřená roku 1689, podle které sporné území přešlo k říši Čching


Slovenská vlajka

Context: Vlajka Slovenska se skládá ze slovanské trikolóry a slovenského znaku. Barvy slovenské trikolóry jsou odvozené jednak od původních slovenských barev červené a bílé a jednak od slovanské trikolóry (bílá, modrá, červená). == Popis == Vlajku popisuje §9 odstavec 2 Ústavy SR, stejně jako Zákon NR SR č. 63/193 Z. z. z 18. 2. 1993: poměr stran: 2:3 poloha štítu se znakem: 1/3 délky vlajky od stožáru výška štítu se znakem: = 1/2 šířky vlajky šířka lemu štítu se znakem: = 1/100 délky vlajky == Dějiny == === Před vznikem Československa === Dnešní podoba vznikla během revoluce 1848/1849, když Slováci bojovali na straně Vídně proti Maďarům. Mezi dubnem a zářím 1848 se ještě používala (české a polské podobná) červeno-bílá vlajka (bez znaku), přičemž úplně poprvé "oficiálně" se takováto vlajka údajně použila 23. dubna 1848 v Brezové během divadelního představení. Od září 1848 (dle jiných pramenů od srpna) se přidal modrý pás a začala se používat nejčastěji vlajka červeno-bílo-modrá, nebo bílo-modro-červená. Modrý pás byl převzatý z ruské a chorvatské zástavy (Rusové jako patroni Slovanů, Chorvati jako bratrský národ v Uhersku). Některé z vlajek roku 1848 nesly také uherský státní znak, přičemž v něm však často byla změněná barva třech vršků na modrou (tedy na dnešní barvy slovenského znaku). Použitím uherského znaku se mělo vyjádřit, že se Slováci (ještě) nechtějí odtrhnout od Uherska, ale chtějí uznání svého národa v rámci Uher. Pořadí pruhů se ustálilo na dnešním stavu až v roce 1868 a tuto vlajku ve velkém používaly slovenské spolky v USA. === Po vzniku Československa === Nově vzniklé Československo si 30. března 1920 po dlouhém uvažování zvolilo vlajku, která byla odvozena z tradiční české bílo-červené vlajky, kterou doplnil modrý trojúhelníkem, symbolizující Slovensko, protože Slováci měli modrou barvu ve svém znaku od roku 1848. Tato československá vlajka se stala na základě zákona ze dne 17. prosince 1992 také českou vlajkou, ačkoliv Ústavní zákon o zániku České a Slovenské Federativní Republiky z roku 1992 používání symbolů Československa nástupnickými státy zakazuje. Slováci však už i po roce 1918 používali jako svoji vlajku trojpruhou zástavu (dnešní bez znaku), proto její používání bylo v roce 1919 v Československu oficiálně povolené. Dne 19. listopadu 1938, po vyhlášení slovenské autonomie v rámci Česko-Slovenska, dostala oficiální charakter vlajka se třemi pruhy (dnešní bez znaku).

Question: Je zelená barva součastí slovenské vlajky?

Answer: Barvy slovenské trikolóry jsou odvozené jednak od původních slovenských barev červené a bílé a jednak od slovanské trikolóry (bílá, modrá, červená).


Eurotunel

Context: Eurotunel (anglicky Channel Tunnel) je v češtině používaný výraz pro podmořský tunel pod Lamanšským průlivem, vedoucí mezi anglickým Folkestone a francouzským Calais, který je dlouhý přes 50 km. Tunel umožňuje od 14. listopadu 1994 přímé železniční spojení mezi Londýnem a kontinentální Evropou a je provozován společností Eurotunnel. Celý projekt byl zorganizován a samozřejmě i taky financován společností Eurotunnel Group a má hodnotu 5,5 miliard USD, přičemž ročně vydělává v cca kolem 50 - 60 milionů USD. Plány spojit Anglii a Francii tunelem jsou staré již několik set let. Patřily ale vždy do skupin velmi odvážných až bláznivých plánů, kterými chtěli lidé v minulosti upoutat pozornost. V 80. letech však byl projekt vzat seriózně, založena byla společnost Eurotunnel a začalo se kopat. Z bezpečnostních důvodů se rozhodlo, že bude tunel železniční. Byly vyraženy dva provozní tunely a mezi nimi jeden servisní. Otevření tunelu pro veřejnou dopravu v roce 1994 se zúčastnila královna Alžběta II. a francouzský prezident François Mitterrand. Přestože tunel zachvátil požár, který jeho pověst poškodil, zůstává stále velmi důležitým dopravním prostředkem mezi kdysi znepřátelenými zeměmi. Dne 3. srpna 2006 společnost provozující Eurotunel vyhlásila bankrot a požádala o ochranu před věřiteli, vzhledem k tomu že zisky tunelu nepokrývají splácení dluhů za jeho stavbu. O přibližně půl roku později 15. ledna 2007 schválil francouzský soud restrukturalizaci firmy, což se setkalo s nevolí britských věřitelů. Za zmínku také stojí, že lokomotivy vhodné na tento tunel byly zkoušeny na českém Železničním zkušebním okruhu Cerhenice.[zdroj? ] Nákladní doprava je provozována vlaky SNCF a EWS, z francouzské strany vede vysokorychlostní trať LGV Nord napojující se na francouzskou železniční síť. Na britské straně byla roku 2010 dokončena vysokorychlostní trať pod označením High Speed 1 (původně Channel Tunnel Rail Link). Rychlovlaky Eurostar už nemusí být napájeny ze 3. kolejnice, na celé jeho trase je povolena rychlost 300 km/h, vyjma Eurotunelu a městských oblastí. Osobní vlaky ukončily svůj provoz na nádraží Londýn - Waterloo, neboť nyní zajíždějí na nově zrekonstruované nádraží Londýn - St. Pancras. Osobní vlaky jsou vedeny jednotkami Eurostar. V pobřežních městech Folkestone a Calais se nacházejí velké terminály, umožňující naložit do nákladních vagónů automobily. Tunel je dlouhý 50 km, z toho 38 km je pod mořským dnem. Průměrná hloubka je 45 m pode dnem moře. Od dokončení Gotthardského tunelu v červnu 2016 je Eurotunel třetím nejdelším železničním tunelem na světě, po zmíněném švýcarském Gotthardském tunelu (57 km) a japonském tunelu Seikan (54 km).

Question: Pod jakým průlivem vede Eurotunel?

Answer: Lamanšským


Kremace

Context: Uchovávání popelu zemřelých doma či jeho rozptylování v přírodě se však zakazuje - popel zbylý po kremaci má být uchováván na posvěcených místech k tomu určených. Kremace je pro Židy nepřijatelné nakládání s lidskými ostatky a již od starověku je zakázána halachou. na základě biblických pramenů. V Islámu platí přísný zákaz kremací a jsou vyžadovány všechny rituály islámského pohřbu. Od roku 1899 šířila propagaci kremace Společnost pro spalování mrtvol. Po jejím zániku to byl spolek "Krematorium", založený roku 1909, dnes Společnost přátel žehu, jejímž prvním předsedou byl básník a dramatik Jaroslav Kvapil. Na území monarchie platil do roku 1918 absolutní zákaz pohřbívání žehem. V Liberci postavené krematorium německým spolkem Die Flamme tak mohlo zahájit činnost až po vyhlášení samostatnosti Československa. V roce 1919 byl vydán zákon o pohřbívání ohněm, zvaný dle autora "Lex Kvapil", účinný od 9. dubna 1919. Jeden z nejstručnějších zákonů nové republiky měl dva paragrafy: § 1 – Pohřbívání ohněm jest povoleno, § 2 – Provedením zákona je pověřen ministr veřejného zdravotnictví ve srozumění s ministrem vnitra a spravedlnosti. První pohřeb žehem v Praze se konal 23. listopadu 1921 v provizorním krematoriu na Olšanech. K masovému a nehumánnímu zpopelňování lidí docházelo ve spalovacích pecích v koncentračních táborech (např. v Osvětimi, v Čechách například v Terezíně). Rakev s tělem se zpopelňuje při teplotě 1150 °C (1400 k 2100 ° F). Během kremace shoří velká část těla. – obzvláště orgány a jiná měkká tkáň – je odpařován kvůli teplu a je vykonáván přes odsávací řízení. Pozůstatky žehu tvoří asi pět procent původní hmotnosti těla a popel rakve. Kosti jsou zcela zpopelněny. Spálení obvykle trvá asi dvě hodiny.

Question: Při jaké teplotě se zpopelňuje rakev se zemřelým při kremaci?

Answer: 1150 °C


Mont Blanc

Context: Hornina, tyčící se do nadmořské výšky 4792 m, je kryta ledovým příkrovem o proměnlivé tloušťce 14-23 m. Při expertním měření, provedeném v září 2009, byla výška hory stanovena na 4810,45 metrů nad hladinou moře. Další měření v roce 2013 ukázalo výšku 4810,02 m n. m. a podle měření z roku 2015 se nejvyšší bod nachází ve výšce 4808,73 m n. m. Mont Blanc je tvořen horninami krystalinika (žula, rula a břidlice) a je pokryt mnoha ledovci. Největší z nich nese jméno Mer de Glace. V letech 1957-1965 byl pod Montblanským masivem vybudován 11,6 km dlouhý Montblanský tunel, spojující města Chamonix (Horní Savojsko, Francie) a Courmayeur (Valle d'Aosta, Itálie). Po východním úbočí Mont Blanku vede visutá lanovka z francouzského Chamonix (1030 m n. m.) do italského Courmayeru (1370 m n. m.). Překonává horní část ledovce Mer de Glace zvanou Vallée Blanche celkem v šesti úsecích. Nejvyšší přestupní stanice je na Aiguille du Midi (3842 m n. m.) Na vrchol poprvé vystoupili Francouzi 8. srpna 1786 Jacques Balmat a Michel Paccard. První ženou, zdolavší Mont Blanc, byla 14. července 1808 Marie Paradisová. Datum jejího výstupu však není jisté: uvádí se i léta 1809 či 1811. První fotografie na vrcholu Mont Blancu pořídili bratři Louis-Auguste Bisson a Auguste-Rosalie Bisson (1826-1900) v roce 1861. Putovalo s nimi pětadvacet nosičů technického vybavení. Museli nahoru dopravit celou temnou komoru včetně kamínek na rozehřátí sněhu, vše okolo 250 kg. Fotografie byly provedeny s využitím kolodiového procesu na velkoformátové negativy, často až 30 × 40 cm. Na vrchol Mont Blancu je možné vystoupit čtyřmi výstupovými trasami nižší obtížnosti (tzv. normálky) a značným množství horolezeckých výstupů vyšších obtížností.

Question: Jaká hora je tradičně považována za nejvyšší horu Evropy?

Answer: Mont Blanc


Plejtvák obrovský

Context: Plejtvák obrovský (Balaenoptera musculus) (také 'Modrá velryba' anglicky Blue whale, německy Blauwal) je mořský savec z řádu kytovců. Jde o největšího současného žijícího živočicha a podle dosavadních informací i o největšího živočicha vůbec, alespoň z hlediska tělesné hmotnosti. Délkou jej však předčí Trubýš pochybný a několik rodů již vyhynulých sauropodních dinosaurů. Plejtvák obrovský dorůstá délky 33 metrů a váží až přes 200 tun. Delší byli pouze někteří sauropodní dinosauři, nebyli ale tak těžcí (hmotnost největších nepřesahovala asi 120 tun). Jen jeho jazyk váží cca 4 tuny, tedy prakticky tolik jako dospělý slon. Proudnicový tvar těla a především kůže všech kytovců je speciálně uzpůsobena tak, aby snižovala tření a zabraňovala vzniku turbulencí. To mu umožňuje plout rychlostí až 37 km/h a proto patří k nejrychlejším mořským tvorům. Plejtvák obrovský se živí výlučně krilem tvořený drobnými korýši. Denně pozře odhadem na 40 miliónů těchto drobných korýšů. Plejtváci jsou savci, dýchají vzduch a rodí živá mláďata. Mají mléčné žlázy, kterými krmí svá mláďata. Mládě dokáže vypít až 230 litrů mléka, které obsahuje 50 % tuku. Od mléka je mládě odstavené až po 7-8 měsících, kdy váží cca 23 tun. Jedno nabrání potravy plejtvákem (směsi krilu a vody) může mít hmotnost až 40 tun. Toto množství pak přecedí přes kosticovité zuby, jako přes mohutné síto. Ty jsou dlouhé až jeden metr a široké 50-55 cm. Tento útvar, který nahrazuje chybějící zuby, se nachází ve velkém počtu v horní čelisti. Kostic bývá 230 až 470, fungují jako zvláštní kartáče, které filtrují vodu a zachytávají drobné mikroorganismy. Aby byla velryba sytá, musí zpracovat denně asi 1,5 miliónu kilokalorií. Plejtvák obrovský denně spotřebuje 3 až 5 tun potravy. Sezóna, po kterou se kytovci "pasou", trvá 4 až 5 měsíců. Během sezony spotřebují velcí plejtváci 450 až 750 tun potravy. Získat takové množství potravy není nejjednodušší a tak kytovci musejí podstupovat dlouhé cesty. Zajímavé je, že se při nich vždy drží na své mateřské polokouli a nikdy nepřekračují rovník. Velryby, stejně jako lidé, mají srdce se čtyřmi komorami. Tepny "modré velryby" jsou v průměru velké asi 20 cm. Přestože jsou velryby výborně adaptovány k životu pod vodou, vědci zatím věří, že se vyvinuly ze suchozemských čtyřnohých savců. Mají vynikající sluch a zvláštní schopnost, která jim umožňuje využít kyslík z nadechovaného vzduchu dvakrát až třikrát účinněji, než je tomu u suchozemských savců.

Question: Je plejtvák obrovský býložravec?

Answer: Plejtvák obrovský se živí výlučně krilem tvořený drobnými korýši.


Krakatice

Context: Mohou dorůstat až délky 30 metrů. Jejich existence byla prokázána v roce 1857. krakatice obrovská Architeuthis dux kalmar Hamiltonův Mesonychoteuthis hamiltoni

Question: Kdy byla prokázána existence krakatic?

Answer: v roce 1857


Josef Kajetán Tyl

Context: Josef Kajetán Tyl (4. února 1808 Kutná Hora - 11. července 1856 Plzeň) byl český dramatik, režisér, herec, překladatel, divadelní kritik, spisovatel a novinář. Jeho otec František, který byl v úředních záznamech psán též jako Till, Tille, Tylli nebo Týl, byl hudebníkem u 28. pěšího pluku, matka Barbora byla dcerou mlynáře Ignáce Králíka, vzali se 15. listopadu 1807. Otec odešel od vojska v roce 1809 a pracoval jako krejčař. Rodné jméno Josef Kajetán Till změnil na "Týl" roku 1825 a na "Tyl" až roku 1838. Od roku 1822 studoval staroměstské Akademické gymnázium v Praze, roku 1827 odešel pokračovat na gymnázium do Hradce Králové, kde se seznámil s Václavem Klimentem Klicperou. Po ukončení gymnázia (1828) začal studovat Filozofickou fakultu Karlo-Ferdinandovy univerzity v Praze. Studium nedokončil. Stal se členem Hilmerovy kočovné společnosti, kde se blíže seznámil s Magdalenou Forchheimovou (1803-1870), herečkou a operní zpěvačkou, se kterou se pak v roce 1839 oženil. Po dvou letech působení u této společnosti se vrátil do Prahy. V Praze získal místo účetního (fourier) ve vojenské kanceláři 28. pěšího pluku, kde pracoval až do roku 1842. Ve volném čase se dále věnoval divadlu a novinařině. Od roku 1833 prakticky vedl redakci časopisu Jindy a nyní, tento časopis se po roce 1834 změnil na Květy české a až roku 1835 se název zřejmě na podnět Františka Palackého, zjednodušil na Květy. Redigoval jej do roku 1836 a v letech 1840-1845. Dále vydával časopis Vlastimil (1840-1842), v letech 1846-1849 redigoval Pražského Posla. Roku 1849 se pokusil založit noviny pro venkov - Sedlské noviny, ale tento pokus brzy ztroskotal. V roce 1833, společně s Karlem Slavojem Amerlingem, F. Dittrichem, skupinou literátů z okruhu Květů V. Filípkem, F. Hejnišem, Františkem Krumlovským, Karlem Hynkem Máchou atd., založil Kajetánské divadlo, které hrálo na pražské Malé Straně v domě pana Arbeita.

Question: Kde zemřel Josef Kajetán Tyl?

Answer: Plzeň