1

Context: Některá data mohou pocházet z datové položky. 1. FC Slovácko, a.s. (celým názvem: První Football Club Slovácko, a.s.), do roku 2004 1. FC Synot) je český profesionální fotbalový klub, který sídlí v moravském městě Uherské Hradiště ve Zlínském kraji. Klub vznikl 1. července 2000 jako 1. FC Synot sloučením odvěkých rivalů FC SYNOT (dříve TJ Jiskra Staré Město) a FC SYNOT Slovácká Slavia Uherské Hradiště. Od sezóny 2009/10 působí v české nejvyšší fotbalové soutěži. Klubové barvy jsou tmavě modrá a bílá. Své domácí zápasy odehrává na Městském fotbalovém stadionu Miroslava Valenty, který má kapacitu 8 121 diváků. Historie Historie klubu ze Starého Města Klub ve Starém Městě byl založen v roce 1927 jako SK Staré Město. Ve 30. letech pak ve městě působily celkem 4 kluby: SK, Orel, Rudá hvězda a Viktoria. V roce 1948 se klub přejmenoval na Sokol Staré Město, o 5 let později pak na Jiskra Staré Město. Do roku 1978, kdy postoupil do divize, se klub pohyboval v krajských soutěžích.

Question: Jaké jsou klubové barvy FC Slovácko?

Answer: tmavě modrá a bílá


Kupole

Context: Kupole nebo kopule (z latinsky copa, vypouklina, sud, a italsky cupola, kupole) je zhruba sférická klenba tvořená částí kulové nebo jiné rotační plochy nad kruhovým, čtvercovým či polygonálním prostorem. Půdorysem vlastní kupole může být kruh, elipsa nebo pravidelný mnohoúhelník. Používána byla především v římské antické architektuře, v architektuře byzantské, islámské, renesanční a barokní. Výchozím tvarem kupole je polovina kulové plochy. Pokud je vzepětí kupole vyšší, nazýváme ji podle tvaru hrotitá, či elipsovitá, pokud je nižší, tak stlačená. Kupole může být ve vrcholu uzavřená, nebo zde může být okulus. Často na okulus nasedá lucerna, která kupoli prosvětluje. Kupole také může být prolomena a osvětlována dalšími, zpravidla oválnými či kruhovými okénky, případně prostoupena výsečemi. Kupole může nasedat na obvodové zdivo, nebo může být nesena sloupy a pasy. Pokud je kupole umístěna nad čtvercovým či obdélným prostorem, slouží k převedení tvaru zvláštní klenební útvary, tzv. pendentivy. Mezi pendentivy a vlastní kupolí může být umístěn válcovitý tambur, zpravidla členěný okny. Zvláštním typem klenby odvozené z kupole je pak plochá, tzv. placková klenba, která je v podstatě tvořena čtvercovým či obdélným výsekem kupole. Kupole může být zděná, z kamene nebo z cihel, litá z malty nebo betonu a v moderní době i ocelová, často prosklená. Kupole také bývá zpevněna pasy, umístěnými buď na rubu nebo na líci klenby. Zvlášť velké kupole, které musí odolávat velkým silám větru, se konstruovaly jako dvojité a navzájem provázané (například dóm ve Florencii, bazilika svatého Petra v Římě).

Question: Co je výchozím tvarem kupole?

Answer: polovina kulové plochy


Saturn (planeta)

Context: Možným vysvětlením tohoto jevu je rychlá rotace a spíše tekutá než pevná fáze vodíku v jádře planety, která se působením vnitřního tlaku nevypařuje až do teploty 7000 K. Podobně jako Jupiter i Saturn vyzařuje více energie (např. v podobě tepla 1,78 krát více tepla než dostává od Slunce), což je způsobeno nejspíše klesáním hélia do spodnějších vrstev v atmosféře Saturnu. Saturn se podobně jako Jupiter celkově skládá ze 75 % vodíku a 25 % hélia se stopami metanu, vody a amoniaku. Toto složení odpovídá složení původní mlhoviny, ze které se zformovaly všechny planety sluneční soustavy. Předpokládá se, že jádro planety je tvořeno z kovového vodíku či hélia (nebo sloučeniny těchto dvou kovů), což je způsobeno obrovským tlakem panujícím uvnitř planety. Teplota v jádře se odhaduje na 12 000 K. Podle údajů získaných během průletu sondy Voyager 1 je poměr vodíku ku héliu v atmosféře 9:1. Se vzrůstající hloubkou teplota a tlak ve vnitřku planety narůstá vlivem nadložních vrstev. Mezi atmosférou, povrchem, pláštěm a jádrem nejsou zřetelné hranice. Už 500 km pod vrcholky mraků vodík přechází do kapalného skupenství a vytváří globální oceán tekutého vodíku. Blíže ke středu planety získává kapalný vodík stále více vlastností kovů. Asi v hloubce 25 000 až 33 000 km pod vrchními mraky začíná vrstva tekutého kovového vodíku, která má hloubku přibližně 20 000 km. Kovový vodík je forma vodíku se zvláštními vlastnostmi, mezi které patří velmi dobrá elektrická vodivost. Jádro planety má přibližně 25 000 km v průměru a tvoří ho pravděpodobně směs skalnatého materiálu a podle některých údajů i ledu. Teplota ve vnitřním jádře je podle odhadů 12 000 K, tlak se odhaduje na 8 miliónů MPa.

Question: Jaký prvek tvorí podstatnou část Saturnovy atmosféry?

Answer: vodíku


Krabi

Context: Krabi (Brachyura) jsou polyfyletická skupina vodních živočichů (v některých taxonomických systémech definovaná jako infrařád). Krabi mají 5 párů kráčivých nohou (pereiopody), první pár je zakončen klepety. Mají široce oválný plochý krunýř, zpravidla mohutná klepeta a jedno z klepet bývá dominantní. Nohy orientované do stran a redukovaný zadeček. Ten je přimknut na spodní plochu hlavohrudi, na plastron. Samci mají zadeček subtilní a špičatý, samice široký a tupě zakončený.Největší zaznamenaný krab je velekrab japonský (Macrocheira kaempferi) s rozpětím nohou až 3,7 m. Pravděpodobně nejčastěji chovaný krab v Česku je krab suchozemský (Cardisoma armatum), známý pod názvy krab harlekýn nebo krab tříbarvý. == Rozšíření == Krabi jsou rozšířeni po celé planetě. V Česku se vyskytuje místy invazní druh krab říční (Eriocheir sinensis). == Význam == Krabi jsou hojně loveni pro maso, které se získává převážně z klepet a těla jedince. Ročně se celosvětově pro maso odloví asi 1,5 miliónu tun krabů. Největším producentem je Čína a země v Jihovýchodní Asii. == Klasifikace == sekce Dromiacea De Haan, Homolodromioidea Alcock, 1900 Homoloidea De Haan, 1839 sekce Raninoida De Haan, 1839 sekce Cyclodorippoida Ortmann, 1892 sekce Eubrachyura de Saint Laurent, 1980 podsekce Heterotremata Guinot, 1977 Aethroidea Dana, 1851 Bellioidea Dana, 1852 Bythograeoidea Williams, 1980 Calappoidea De Haan, 1833 Cancroidea Latreille, 1802 Carpilioidea Ortmann, 1893 Cheiragonoidea Ortmann, 1893 Dairoidea Serè, 1965 Dorippoidea MacLeay, 1838 Eriphioidea MacLeay, 1838 Gecarcinucoidea Rathbun, 1904 Goneplacoidea MacLeay, 1838 Hexapodoidea Miers, 1886 Leucosioidea Samouelle, 1819 Majoidea Samouelle, 1819 Orithyioidea Dana, 1852 Palicoidea Bouvier, 1898 Parthenopoidea MacLeay, 1838 Pilumnoidea Samouelle, 1819 Portunoidea Rafinesque, 1815 Potamoidea Ortmann, 1896 Pseudothelphusoidea Ortmann, 1893 Pseudozioidea Alcock, 1898 Retroplumoidea Gill, 1894 Trapezioidea Miers, 1886 Trichodactyloidea H. Milne-Edwards, 1853 Xanthoidea MacLeay, 1838 podsekce Thoracotremata Guinot, 1977 Cryptochiroidea Paul'son, 1875 Grapsoidea MacLeay, 1838 Ocypodoidea Rafinesque, 1815 Pinnotheroidea De Haan, 1833 == Galerie == == Reference == == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Krabi ve Wikimedia Commons

Question: Kolik párů kráčivých nohou mají krabi?

Answer: 5


Vancouver

Context: Vancouver [væ] IPA je přístavní město v jihozápadní části kanadské provincie Britská Kolumbie, největší metropolitní centrum v západní Kanadě a třetí největší v celé Kanadě. Okolo města se rozkládá Regionální okres Metro Vancouver, který náleží do většího celku obecně známého jako Lower Mainland. Vancouverský přístav vykazuje největší objem přepravy v celé Severní Americe. Po Hollywoodu a New Yorku je Vancouver třetím největším centrem filmové produkce v Severní Americe, občas je označovaný jako Hollywood severu. Vancouver hostil XXI. zimní olympijské hry v roce 2010. Vancouver leží v údolí řeky Fraser u Tichého oceánu, mezi úžinou Strait of Georgia a pohořím Coast Mountains. Město v 60. letech 19. století založili přistěhovalci. Rychlým tempem se z malé osady stalo velkoměsto. Přístav nabyl mezinárodního významu po dokončení Panamského průplavu. V roce 1986 mělo město 431 147 obyvatel (aglomerace 1,51 miliónu), a roku 2006 587 891 (aglomerace 2 180 737). Rozloha města je 114,67 km2 (aglomerace 2 878,52 km2). Město rychle roste a odhaduje se, že počet obyvatel v metropolitní oblasti dosáhne v roce 2020 hranici 2,6 milionu. Vancouver spadá do pacifického časového pásma (UTC-8). Je třeba upozornit, že město Vancouver neleží na ostrově Vancouver. Obojí nese jméno po kapitánovi Královského námořnictva Georgi Vancouverovi, jenž zde prováděl průzkum v roce 1792.

Question: Na pobřeží jakého oceánu leží Vancouver?

Answer: Tichého


François Couperin

Context: Jeho kroky byly tak význačné a rodina byla chována v takové úctě, že církevní rada v kostele St. Gervais souhlasila s tím, aby jeho matka mohla bydlet v domě chrámového varhaníka a aby on mohl nastoupit na místo svého otce až dosáhne osmnácti let. Couperin se oženil 26. dubna roku 1689 a jeho manželkou se stala Marie-Anne Ansaultová, osoba s rozsáhlými styky, jejíž přátelé se ukázali být velice prospěšnými pro další Françoisovou hudební dráhu. Povolení zveřejňovat své skladby získal Couperin v roce 1690. Manželům se v období od roku 1690 do roku 1707 narodily celkem čtyři děti, dva chlapci a dvě dívky: V roce 1690 se narodilo první dítě, Marie-Madeleine, roku 1705 se narodila Marguerite-Antoinette, roku 1706 se narodil první syn François-Laurent, a roku 1707 poslední dítě v manželství - Nicolas-Luise.Když Thomelin v roce 1693 zemřel, převzal za něj Couperin místo varhaníka v chrámu a jmenování dvorním varhaníkem, provedené samotným Ludvíkem XIV., zdvojnásobilo plat, který pobíral v kostele.

Question: Kdy se oženil François Couperin?

Answer: 26. dubna roku 1689


FK Obolon Kyjev

Context: FK Obolon Kyjev FK Obolon KyjevNázev FK Obolon Kyjev Přezdívka Pyvovary Země Ukrajina Ukrajina Město Kyjev Založen 1992 Zánik 2013 Barvy Zelená, bílá [[Soubor:Kit left arm.svg|top|{{#if: |link=|alt=]] Domácí dres Soutěž Premier Liha Stadion Obolon Arena Souřadnice 50°31′37″ s. š., 30°30′27″ v. d. Kapacita 5 100 Vedení Trenér Serhiy Konyushenko Oficiální webová stránka Některá data mohou pocházet z datové položky. FK Obolon Kyjev (ukrajinsky: Ф к «О» К) byl profesionální ukrajinský fotbalový klub sídlící ve městě Kyjev. Většinu historie pravidelně hrával v ukrajinské nejvyšší lize. Klub byl založen v roce 1992, zanikl v roce 2013. Své domácí zápasy odehrával klub na stadionu Obolon Arena s kapacitou 5 100 diváků. Historické názvy Zdroj: [1] 1992 – FK Zmina Kyjev (Futbolnyj klub Zmina Kyjev) 1993 – FK Zmina-Obolon Kyjev (Futbolnyj klub Zmina-Obolon Kyjev) 1995 – FK Obolon Kyjev (Futbolnyj klub Obolon Kyjev) 1997 – FK Obolon PVO Kyjev (Futbolnyj klub Obolon PVO Kyjev) 2001 – FK Obolon Kyjev (Futbolnyj klub Obolon Kyjev) Umístění v jednotlivých sezonách Zdroj: [1] Legenda: Z - zápasy, V - výhry, R - remízy, P - porážky, VG - vstřelené góly, OG - obdržené góly, +/- - rozdíl skóre, B - body, červené podbarvení - sestup, zelené podbarvení - postup, fialové podbarvení - reorganizace, změna skupiny či soutěže Ukrajina (1993– 2013) Sezóny Liga Úroveň Z V R P VG OG +/- B Pozice 1993/94 AAFU – sk. II 52214533217+1533 3. 1994/95 AAFU – sk. II 53023436017+4373 1. 1995/96 Druha liha – sk. A 34022996035+2575 4. 1996/97 Druha liha – sk. A 330151143417+1756 4. 1997/98 Druha liha – sk. C 33015784728+1952 5. 1998/99 Druha liha – sk. C 32620424518+2764 1. 1999/00 Perša liha 234512172352-2927 16. 2000/01 Druha liha – sk. B 32821435114+3767 1. 2001/02 Perša liha 23418884926+2362 3. 2002/03 Vyšča liha 13077163245-1328 14. 2003/04 Vyšča liha 130118113435-141 6. 2004/05 Vyšča liha 13049171843-2521 15. 2005/06 Perša liha 23422665116+3572 3. 2006/07 Perša liha 23623494727+2073 3. 2007/08 Perša liha 238226106742+2572 3. 2008/09 Perša liha 23219677440+3463 2. 2009/10 Premjer-liha 13094172650-2431 11. 2010/11 Premjer-liha 13097142638-1234 10. 2011/12 Premjer-liha 13049171742-2521 15. 2012/13 Perša liha 23457221928-922 17. Obolon-2 Kyjev Obolon-2 Kyjev byl rezervní tým kyjevského Obolonu. Největšího úspěchu dosáhl klub v sezóně 1999/00, kdy se v Druha liha (3. nejvyšší soutěž) umístil na 2. místě. Umístění v jednotlivých sezonách Zdroj: [2] Legenda: Z - zápasy, V - výhry, R - remízy, P - porážky, VG - vstřelené góly, OG - obdržené góly, +/- - rozdíl skóre, B - body, červené podbarvení - sestup, zelené podbarvení - postup, fialové podbarvení - reorganizace, změna skupiny či soutěže

Question: Jakou kapacitu má stadion Obolon Arena?

Answer: 5 100 diváků


Malý svědek

Context: Malý svědek je americký hraný film z roku 2001. Natočil jej režisér Harold Becker (jeho poslední film) podle scénáře Lewise Colicka. Hlavní roli stavitele lodí Franka Morrisona, který se nedávno rozvedl se svou manželkou Susan (Teri Polo), ztvárnil John Travolta. Susan se znovu provdala, a to za Ricka Barnese (Vince Vaughn), což těžce nese syn Franka a Susan, dvanáctiletý Danny (Matt O'Leary). Autorem hudby k filmu je Mark Mancina. Jednu roli ve filmu měl také Steve Buscemi. Ten se při natáčení připletl do rvačky v baru (mezi Vincem Vaughnem, scenáristou Scottem Rosenbergem a místním mužem Timothym Fogertym, který roztržku údajně vyvolal) a vyvázl z ní s roztrženým obličejem. == Externí odkazy == Malý svědek v Česko-Slovenské filmové databázi

Question: Kdo napsal scénář k filmu Malý svědek?

Answer: Lewise Colicka


Romantismus

Context: Osvícenský optimismus pokroku vystřídalo zoufalství bezmoci a odhodlání k (rovněž marné) oběti. Tyto charakteristiky jsou typické zvláště pro romantické umění (výtvarné umění, hudba), ale i životní postoje. Termín romantismus byl odvozen od slova román [zdroj? ], tedy od označení literárního žánru, který v 18. století začal hojně obsahovat i psychologické (sentimentální román) či mystické (gotický román) prvky. "Kdo praví romantismus, praví umění moderní. , to jest intimita, duchovost, barva, touha po nekonečnu, vyjádřená všemi prostředky, jimiž umění vládne." (Charles Baudelaire) Rozvoji romantismu napomohl mj. anglický gotický román, který v druhé polovině 18. století v Anglii rozpoutal vášeň pro tajemno a středověk, a německé preromantické literární hnutí Sturm und Drang (Bouře a vzdor), které ovlivnilo několik generací na přelomu 18. a 19. století. Zatímco gotický román byl módní dobový žánr, kterému literární kritika zpravidla upírá umělecké kvality, díla hnutí Sturm und Drang, jehož čelnými představili byli Johann Wolfgang Goethe a Friedrich Schiller, jsou čtenáři i kritikou ceněna pro svou vysokou uměleckou hodnotu. Gotický román působil na představivost a snažil se vyvolat bázeň nebo alespoň tajemné napětí (typické jsou motivy duchů, rytířů, prokletí a polozpustlých hradů), častá však byla i milostná zápletka akcentující city.

Question: Kdo definoval romantismus výrokem: "Kdo praví romantismus, praví umění moderní, to jest intimita, duchovost, barva, touha o nekonečnu, vyjádřená všemi prostředky, jimiž mění vládne"

Answer: Charles Baudelaire


Rabín

Context: Rabín (někdy také rabi, z hebr. ר rav, popř. ר rabi) je vysokou náboženskou autoritou v judaismu. Obecně tento pojem znamená "učitel", původní význam slova rav je "mistr", "pán". Českým zemským rabínem je v současnosti Karol Sidon. Titul rabi začal být používán zprvu jako titul pro učence, jejichž názory zmiňuje mišna (tzv. tana'im) a kteří obdrželi ordinaci od svých učitelů, v nepřerušené řadě na Mojžíše. Pokud je citován tana, který nebyl ordinován, je uváděno jméno jeho otce. Hlava sanhedrinu pak byla titulována raban (aramejsky: "Náš učitel"). Po dokončení mišny a přesunu náboženského střediska z Izraele do Babylóna se používání titulu proměnilo – titul rav se užíval pro babylonské učence a titul rabi pro palestinské. Dnes je termín rabín spojen s těmito dvěma významy: odborník na halachu, který je delegován k tomu, aby podle ní vydával rozhodnutí duchovní vůdce židovské obce, v tomto smyslu slouží rabín jako duchovní rádce a učitel. Někdy se používají i označení, která z kořene rav vycházejí (např. reb, rebi, rebe). Nicméně není nutné, aby člověk, který je označen jako "reb" či "rebe" byl rabín - často se jedná o čestné označení, jímž se dotyčnému prokazuje úcta a znamená totéž co "učený, vzdělaný člověk" (v záležitostech židovství a halachy).

Question: Kdo je rabín?

Answer: náboženskou autoritou


Jára Cimrman

Context: Jméno Cimrman vymyslel zřejmě Jiří Šebánek podle chomutovského hokejisty Cimrmana, jehož jméno slyšel dotyčný v rozhlase a zalíbilo se mu. Křestní jméno "Jára" bylo dodáno, aby vzbuzovalo zdání uměleckosti. Jako hlavní předobrazy samotné postavy uvádí autoři dobrušského technologického nadšence a naivistického malíře Aloise Beera (1833–1897), okrajového moravského spisovatele Václava Svobodu Plumlovského (1872–1956), gymnaziálního profesora, amatérského filosofa a vynálezce Jakuba Hrona Metánovského (1840–1921) a cestovatele a dobrodruha Jana Eskymo Welzla (1868–1948). Myšlenku založit Divadlo Járy Cimrmana dostali Šebánek, Čepelka, Smoljak a Svěrák v říjnu 1966. Ke hře Akt, která byla pro celovečerní představení příliš krátká, přidali herci ještě fingovanou přednášku o autorovi J. Cimrmanovi, která se následně stala pevnou součástí všech představení a setkala se s značným úspěchem. Herci se tak stylizovali do odborníků (vědců), kteří interpretují dílo "mistra" jako součást své vědecké práce. Veřejnosti jsou nejznámější autoři her Ladislav Smoljak a Zdeněk Svěrák. Nezávisle na nich se Cimrmanem zabýval i Salón Cimrman Jiřího Šebánka. V roce 1969 byl natočen pseudodokument Stopa vede do Liptákova, na něm se ještě podíleli Jiří Šebánek a Karel Velebný. V roce 1983 natočili Ladislav Smoljak a Zdeněk Svěrák divácky úspěšný film Jára Cimrman ležící, spící, který pojednává o Mistrově životě a díle v historických souvislostech. V roce 1984 pak natočili film Rozpuštěný a vypuštěný, který sice Cimrmana přímo nezmiňuje, ale vychází z jeho fiktivních děl (zejména ze hry Vražda v salonním coupé) a postav (inspektor Trachta, továrník Bierhanzl a další). Nejistá sezóna z roku 1987 je pohledem do zákulisí divadelního souboru, který připravuje premiéru nové hry a zároveň se musí vypořádat se zásahy komunistických orgánů.

Question: Jak se jmenuje film pojednávající o Járovi Cimrmanovi?

Answer: Jára Cimrman ležící, spící


Guariento di Arpo

Context: Guariento di Arpo, nesprávně někdy uváděn jako Guerriero (přibližně 1310–1370), byl italský gotický malíř. Jeho příjmení di Arpo se vztahuje k otci, nikoli k místu narození. == Život == Jako místo narození se uvádí Piove di Sacco. Umělec pracoval mezi lety 1338–1367 v Padově pro pány z Carrary a také v Benátkách a Bolzanu. Roku 1338 namaloval fresky v Kostele poustevníků v Padově (Chiesa degli Eremitani) a mezi lety 1340–45 je potvrzena jeho práce pro padovský kostel sv. Františka. Roku 1951 zhotovil fresku v kostele sv. Augustina (hrobka Ubertino a Jacopo I. Da Carrara). Kolem roku 1357 vyzdobil freskami soukromou kapli a lodžii Královského paláce pánů z Carrary v Padově (Palazzo Carrara).Od roku 1361 pracoval v Benátkách, nejprve v apsidě baziliky svatých Jana a Pavla (hrob dóžete Dolfina). Roku 1365 u něj dóže Marco Corner objednal fresku pro sněmovní místnosti Velké rady v Dóžecím paláci. V první polovině 70. let 14. století vytvořil fresky v kněžišti a apsidě kostela Poustevníků v Padově. Je pohřben v kostele San Bernardino v Padově. Žákem a spolupracovníkem Guarienta di Arpo byl benátský malíř Niccolò Semitecolo, autor návrhu mozaiky Posledního soudu na Zlaté bráně katedrály sv. Víta. == Dílo == V díle Guarienta di Arpo, podobně jako u Paola Veneziana, který byl zhruba o 10 let starší, je přítomná benátská byzantská tradice, patrná v bohatství dekorací, hieratickém uspořádání figur, kaligrafické kresbě vlasů a typologii tváří. Zároveň se u něj objevují realistické prvky v prostorové struktuře trůnu a snaha o individualizaci portrétů. Jeho figury, vycházející z obvyklých gotických vzorů a středověké angelologie, jsou protáhlé ve tvaru písmene "s", s bohatě řasenými oděvy, ale jejich plasticita již odráží vliv Giottovy školy. Na Guarientových freskách ze 70. let 14. století v padovském Kostele poustevníků jsou v narativních scénách s životy svatých realisticky zachycené výhledy do krajiny. Nevzdaluje se sice tradičním gotickým schématům, ale ve vedení kresby a barevnosti jsou zdůrazněny dramatické aspekty děje. Stylizací mužských hlav navazuje na Guarienta di Arpo a jeho žáka Niccolò Semitecola autor fresek v ambitu kláštera Na Slovanech, označovaný jako Mistr emauzského cyklu. === Známá díla === 1332 Krucifix pro kostel sv. Františka, nyní v Museo Civico de Bassano del Grappa

Question: Jaký malíř byl Guariento di Arpo?

Answer: italský gotický


Tři oříšky pro Popelku

Context: Tři oříšky pro Popelku (německy Drei Haselnüsse für Aschenbrödel) je česko-německá filmová pohádka z roku 1973 režiséra Václava Vorlíčka. Scénář napsal podle předlohy Boženy Němcové František Pavlíček, v titulcích je však uvedena Bohumila Zelenková, která jej zaštítila, protože Pavlíčkovi komunisté zakázali činnost v kultuře. Hudbu složil Karel Svoboda, hlavní píseň Kdepak ty ptáčku hnízdo máš zpívá Karel Gott a text napsal Jiří Štaidl. V hlavních rolích se představili Libuše Šafránková jako Popelka a jako princ Pavel Trávníček, kterého daboval Petr Svojtka. Natáčelo se na Klatovsku, v lesích kolem Javorné u Čachrova, u vodního hradu Švihov, v barrandovském studiu a ve východním Německu (ve Studiu Babelsberg a u zámku Moritzburg). Odehrává se podle klasického schématu pohádky o Popelce, která doma musí snášet ústrky macechy a nevlastní sestry, v kouzelných oříšcích dostane plesové šaty, ve kterých na plese okouzlí prince. Při útěku ztratí střevíček, který princ zkouší všem dívkám v okolí, ale jen Popelce padne jako ulitý. Nakonec Popelku ze statku odvede. Oproti ostatním filmovým zpracováním Popelky jsou v této verzi hlavní hrdinové obohaceni o nové vlastnosti: Popelka je v podání Libuše Šafránkové živější - ovládá jízdu na koni, střílí z kuše jako obratný lovec. Princ Pavel Trávníček představuje svéhlavého mladíka, oddávajícího se raději lovu a zábavě s kamarády nežli pilování dvorní etikety a přípravám na ples, při němž si má najít nevěstu. Film je oblíbený v České republice, ale i v Německu, Norsku a dalších zemích. Na zámku Moritzburg se od roku 2009 každoročně koná výstava o filmu. Popelce v útlém dětství zemřela maminka a její otec, bohatý statkář se rozhodl znovu oženit, aby děvče nevyrůstalo samo. Macecha si přivedla dceru Doru, která byla podobně stará jako Popelka. Tatínek měl Popelku rád, trávil s ní spoustu času, naučil ji jezdit na koni, střílet z kuše a další dovednosti, které by se spíš hodily pro chlapce. Po statkářově smrti majetek zdědila jeho druhá žena. Společně s dcerou tyranizují čeledíny, Popelce se vysmívají a vymýšlejí pro ni ty nejpodřadnější práce. Popelka vše s pokorou snáší a věří, že se jednou vše obrátí v dobré. Volný čas tráví s oblíbenými zvířaty, která jí její lásku oplácejí. Před třemi lety dostala od tatínka bílého koně Juráška, na statku jí dělá společnost pes Tajtrlík.

Question: Kdo napsal hudbu k pohádce Tři oříšky pro Popelku z roku 1973?

Answer: Karel Svoboda


Sněžka

Context: Ze Slezského sedla od Špindlerovky vede červeně značené cesta Česko-polského přátelství víceméně po hlavním krkonošském hřebeni většinou na polském území na Obří sedlo ke Slezskému domu a dále na vrchol po severozápadním hřebeni zajištěném řetězovým zábradlím. // Z Karpacze na Obří sedlo vedou tři varianty tras údolím říčky Plasawa po modré značce, údolím říčky Lomnica po žluté značce a údolím Zlatého potoka po černé značce. Všechny tři se spojují na Obřím sedle. Cesta podél Zlatého potoka je v zimě ohrožována obrovskými lavinami z kotle Bialy Jar nad ní. ; Z Wilcza Poreba strmě stoupá žlutá turistická značka podél potoka Lomnička, u turistické chaty Nad Lomniczka se spojuje s červenou značkou z Karpacze a vede na Obří sedlo. V zimě je cesta uzavřena kvůli nebezpečí lavin. Z Malé Úpy vede červeně značená cesta Česko-polského přátelství od Pomezních bud přes Soví sedlo a Svorovou horu až na vrchol Sněžky. Na Soví sedlo se lze z Pomezních bud dostat také po modré značce po Lesním hřebeni, nebo z Karpacze po černé značce. Na Svorovou horu lze dorazit také po žluté značce přes turistickou boudu Jelenka. V úbočí Sněžky vedou dvě promenádní vyhlídkové cesty. Na české straně traverzuje jihovýchodní úbočí zeleně značená pěší cesta dlážděná velkými kameny mezi Jelenkou a rozcestím Nad Růžovohorským sedlem. Na polské straně protíná severní stěnu stará Slezská silnice vydlážděná kočičími hlavami, po které dodnes ve výjimečných případech vyjede terénní auto. Slezská silnice je v zimě uzavřena kvůli lavinovému nebezpečí. Sněžka je tradičním místem pro turistické i extrémní lyžování. V současné době je většina sjezdových tras uzavřena z důvodu ochrany přírody. Na běžkách se dá sjet dlouhým bezpečným sjezdem na Pomezní Boudy. Zpočátku s lyžemi v rukou a potom na běžkách se jezdí na Růžovou horu a Portášky. V současnosti jsou skialpinistické sjezdy možné jen po výše uvedených značených cestách a to z důvodu, že vrchol Sněžky leží v 1. zóně KRNAP, což nedovoluje pohyb mimo značené stezky. Historické (dnes zakázané) sjezdové trasy vedou skalnatou jižní stěnou do Obřího dolu a dál do Pece pod Sněžkou. Sutí zasypanou severní stěnou se sjíždí do Karpacze. Další varianty jsou možné z Obřího sedla na sever i na jih a z Růžovohorského sedla na západ. Průměrná celoroční teplota na povrchu hory se pohybuje pouze okolo 0,2 °C. Na Sněžce byla naměřena rychlost větru 216 km/h (český rekord).

Question: Kde se nachází nejvyšší bod ČR?

Answer: Sněžka


Svazijsko

Context: Král Mswati III. má údajně osobní majetek v hodnotě kolem 200 milionů dolarů (asi čtyři miliardy korun), zatímco 70 procent obyvatel země žije podle odhadů OSN pod hranicí bídy.Vzhledem k vysoké rozšířenosti infekce HIV mezi lidmi činí průměrná délka života v zemi pouhých 49,42 let a je čtvrtou nejnižší na světě. == Historie == Začátkem 19. století vznikl svazijský stát spojením několika bantuských kmenů. Ve 40. letech 19. století začali pronikat do oblasti Búrové. V roce 1894 bylo území anektováno Transvaalem. Mnoho farem, lesů a dolů vlastní zahraniční společnosti. Tento stav vznikal od 19. století, kdy britští a nizozemští osadníci donutili podvodem Svazijce, aby se vzdali svých těžebních práv. Následkem toho zabrali zemi bílí prospektoři. V 19. století spojil Svazijské království král Sobhuza I. V roce 1890 zaútočila na zemi Jihoafrická republika, ale nezvítězila. Po jihoafrické válce (1899–1902) se Svazijsko stalo britským protektorátem. Spojené království ovládlo Svazijsko až do získání jeho nezávislosti. V dubnu 1967 získala země omezenou samosprávu a 6. září 1968 bylo vyhlášeno nezávislé království v rámci britského Commonwealthu. V roce 2018, král Mswati III. změnil koloniální název Svazijska na původní název eSwatini (v překladu: "země Swazi" nebo "země Svazijců"); učinil tak během 50. oslav nezávislosti od britského protektorátu. == Geografie == Povrch tvoří náhorní plošina s nejvyšší horou státu Emlembe (1862 m) svažující se od západu k východu a příkře spadající k Mosambické nížině. Největšími řekami jsou Komati a Usutu. Podnebí je subtropické, poměrně vlhké a teplé. Srážky přicházejí především v létě. Ročně jich spadne mezi 500 až 1 400 mm. Hlavním a zároveň největším městem v zemi je Mbabane s více než 100 000 obyvateli. Dalšími velkými městy jsou Manzini, Lobamba a Siteki. U hranic s Mozambikem jsou pohoří a na severozápadě země je deštný prales. Zbytek země pokrývají savany. == Hospodářství == Hlavní článek: Ekonomika SvazijskaSvazijsko je rozvojový stát s převahou zemědělství. Z nerostných surovin se těží černé uhlí, následují diamanty, železná ruda, zlato, cín a azbest. Význam má výroba cukru a produkce dřeva. Pěstuje se cukrová třtina, tabák, kukuřice, rýže, bavlna a citrusy. Chová se skot, kozy a drůbež.

Question: Jak se nazývá největší město Svazijska?

Answer: Mbabane


Mlýn

Context: Mlýn je budova a technologické zařízení, sloužící k mletí obilí na mouku a ostatní produkty nebo k mletí rudy (kulový mlýn), popřípadě jiných potravinářských či průmyslových surovin. Uvnitř této budovy je umístěn mlecí stroj, který tuto činnost vykonává, zpravidla válcové stolice nebo mlýnské kameny, používané v minulosti. Ve mlýně, pro dosažení požadované kvality a typu výsledných produktů musí být kromě pohonného zařízení a rozvodů také ostatní mlýnské stroje. Jedná se o stroje na čištění zrna (aspiratér, tarár, žejbro, koukolník - trieur ad.) na loupání zrna - loupačky, třídění rozemletých produktů - vysévače, dále pak čištění a třídění krupice - reforma. K dopravě slouží kapsové a šnekové dopravníky nebo pneumatické - vzduchové zařízení. Mlecí proces ve mlýně lze velmi zjednodušeně zařadit do těchto okruhů: čištění zrna, loupání zrna, mletí (rozemílání, šrotování, vymílání, domílka), třídění (vysévání), čištění krupice a popřípadě ještě dodatečné úpravy např. míchání. Rozeznáváme několik základních druhů mlýnů, které jsou členěny zejména podle druhu energie, jež je pohání: vodní mlýn - tento druh mlýna je poháněn vodním tokem a může být dále rozlišován podle druhu náhonu, který žene mlýnské kolo. Od poslední čtvrtiny 19. století byly rozšířeným pohonem vodních mlýnů turbíny. horní náhon (vrchní voda) - voda dopadá na lopatky mlýnského kola shora. dolní náhon (spodní voda) - voda teče pod kolem, kde působí na lopatky. střední voda - vodní kola se středním nátokem větrný mlýn - tento druh je poháněn větrem, který se opírá do lopatek větrného mlýna. Typickým krajem větrných mlýnů je Nizozemsko (což je ale poněkud zavádějící, protože značná část těchto mlýnů jsou ve skutečnosti větrem hnaná vodní čerpadla). Hamr Sovovy mlýny Winternitzovy mlýny Molinologie Obrázky, zvuky či videa k tématu mlýn ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo mlýn ve Wikislovníku Vodní mlýny Těšitelová, M. (1963): Slovník starých českých mlýnů. Naše řeč, 46, s. 185-193.

Question: Jak se jmenuje budova, kde se mele obilí na mouku?

Answer: mlýn


Rakouská škola

Context: Lidé jednají v podmínkách nejistoty, neví přesně, jaká bude budoucnost, musí tedy odhadovat, očekávat. Trh je vnímán jako proces objevování příležitostí k uspokojování lidských potřeb. Ten, kdo správně odhadne vývoj preferencí jiných lidí, bude odměněn. V rakouské teorii trhu je tak z principu zabudován element času a z toho plynoucí nejistota. Klíčovým prvkem v teorii trhu je podnikatelské objevování, což je širší definice toho, co dělá každý z nás. Sledujeme vývoj cen, vývoj výroby, poptávky, příjmy. A na základě toho si můžeme odvodit, kde je na trhu mezera, kterou bychom mohli aktivně vyplnit. Je to klíč k vysvětlení, proč trhy fungují, tedy proč dochází ke koordinaci lidských činností bez jakýchkoli zásahů vlády. Tuto problematiku výrazným způsobem obohatilo dílo Israela Kirznera. Rakouská teorie trhu a tržního procesu je protipólem ekonomie hlavního proudu, který vytváří modely všemožných stupňů konkurence, které pak aplikuje na realitu. Věnuje se zejména zkoumání předpokladů dosažení rovnováhy na trhu. Rakouská škola se naproti tomu zaměřuje více na samotný tržní proces.[1] Nevidí důvod, proč bylo nutné o rovnováhu usilovat. Rovnováha znamená stav klidu, proces znamená naopak nerovnováhu, která je pro lidské jednání typická.[14] Hlavní představitelé rakouské školy Významní představitelé rakouské školy Carl Menger Eugen von Böhm-Bawerk Friedrich von Wieser František Čuhel Ludwig von Mises Friedrich August von Hayek Ludwig Lachmann Murray Rothbard Israel Kirzner Současní hlavní představitelé rakouské školy Hans-Hermann Hoppe Walter Block Roger Garrison Peter Boettke Jörg Guido Hülsmann Ralph Raico Llewellyn Rockwell Mark Thornton David Gordon Joseph Salerno Roderick T. Long Pascal Salin Robert Higgs Sanford Ikeda Josef Šíma Jesús Hueta de Soto Odkazy Reference 1 2 3 4 5 6 FUCHS, Kamil; LISÝ, Ján. Dějiny ekonomického myšlení [online]. Ekonomicko-správní fakulta, Masarykova univerzita, 2009 [cit. 2013-12-30]. Kapitola 12. Rakouská škola. Dostupné online. ↑ http://www.econlib.org/library/Enc/AustrianSchoolofEconomics.html↑ E-knihy - Liberální institut. Liberální institut. Dostupné online [cit. 2018-06-13]. (česky) ↑ Produkty Archív - Liberální institut. Liberální institut [online]. [cit. 2018-06-13]. Dostupné online. (česky) ↑ O nás - Liberální institut. Liberální institut. Dostupné online [cit. 2018-06-13]. (česky) ↑ LVMI, kolektiv. O nás – Mises.cz. Mises.cz [online]. [cit. 2018-06-13]. Dostupné online. (česky) 1 2 3 Ludwig von Mises – Lidské jednání: Pojednání o ekonomii↑ RYAN. Do Austrians Really Reject Empirical Evidence? | C.Jay Engel. Mises Institute. 2018-03-20. Dostupné online [cit. 2018-06-18]. (anglicky) ↑ KANOPIADMIN. The Philosophical Origins of Austrian Economics | David Gordon. Mises Institute. 2006-05-30. Dostupné online [cit. 2018-06-18]. (anglicky) ↑ FUCHS, Kamil; LISÝ, Ján. Dějiny ekonomického myšlení [online].

Question: Kdo je čelným představitelem rakouské školy v České republice?

Answer: Josef Šíma


Ozon

Context: Ozon (z řeckého ο, ozó, voním) racionální chemický název trikyslík je alotropní modifikace kyslíku. Kromě obvyklých dvouatomových molekul O2 se kyslík vyskytuje i ve formě tříatomové molekuly jako ozon O3. Za normálních podmínek je to vysoce reaktivní plyn modré barvy a charakteristického zápachu s mimořádně silnými oxidačními účinky. Při teplotě -112 °C kondenzuje na kapalný tmavě modrý ozon a při -193 °C se tvoří červenofialový pevný ozon. Molekuly ozonu sestávají ze tří atomů kyslíku namísto dvou, které tvoří molekuly stabilního běžného kyslíku. Molekula ozonu je lomená a úhel, který svírají vazby mezi atomy kyslíku, je 116,8°. Jak naznačují mesomerní strukturní vzorce (viz infobox), představující mezní elektronové konfigurace této molekuly, je na prostředním atomu kladný náboj, zatímco na obou krajních je záporný náboj poloviční velikosti. Díky tomu a svému lomenému tvaru má molekula značný dipólový moment. Přítomnost dipólového momentu přispívá k zesílení van der Waalsových mezimolekulových přitažlivých sil a spolu s vyšší hmotností molekuly ke snížení těkavosti ozonu ve srovnání s kyslíkem. Ozon vzniká působením elektrických výbojů nebo krátkovlnného ultrafialového záření (například UV-C) na molekuly obyčejného kyslíku, přičemž tato reakce probíhá ve dvou stupních. V prvním dodaná energie rozštěpí dvouatomovou molekulu dikyslíku na dva atomy, tedy na dva vysoce reaktivní jednoatomové radikály, které se okamžitě spojí s další molekulou dikyslíku za vzniku ozonu: O2 + hν → 2 O, O2 + O → O3. Při normální teplotě a tlaku je ozon namodralý plyn s intenzivním pachem, který člověk registruje při koncentraci menší než 0,1 ppm (citlivost se liší podle jedince). Při ochlazování se nejprve přeměňuje na tmavě modrou kapalinu, a posléze v tmavě modrou pevnou látku. Ozon je silné oxidační činidlo. Je nestabilní a reakcí 2O3 → 3O2 se rozkládá na obyčejný kyslík. Průběh reakce se zrychluje se stoupající teplotou a stoupajícím tlakem. Přeměnu ozonu na kyslík urychlují také některé chemické sloučeniny a radikály, například atomy fluoru a chloru (viz heslo ozonová vrstva). Ve vysokých koncentracích je jedovatý. Protože v lidském těle způsobuje tvorbu volných radikálů, je pro člověka a některé živočichy karcinogenní.[zdroj? ] U řady druhů bakterií byla pozorována při nízkých koncentracích i mutagenicita ozonu, ve vyšších koncentracích ozon mikroorganismy zabíjí.[zdroj? ] Opakem životu prospěšného ozonu ve stratosféře je tzv. přízemní neboli troposférický ozon, vyskytující se těsně nad zemským povrchem. Tento plyn je lidskému zdraví nebezpečný, působí dráždění a nemoci dýchacích cest, zvyšuje riziko astmatických záchvatů, podráždění očí a bolest hlavy. Tento ozon je minoritní složkou nízké atmosféry, zejména fotochemického smogu.

Question: Z jakého prvku je tvořen ozon?

Answer: kyslíku


Karel Svolinský

Context: Karel Svolinský (14. ledna 1896 Svatý Kopeček u Olomouce – 16. září 1986 Praha) byl český malíř, grafik, ilustrátor, typograf a tvůrce písma, scénograf a vysokoškolský pedagog. V letech 1910–1916 se v Praze vyučil řezbářem. Ve studiu pokračoval od roku 1919 na UPŠ v Praze. U Štěpána Zálešáka studoval malbu a grafiku (1919–1921), u Bohumila Kafky sochu (1921). Po úrazu se zaměřil především na grafiku a nástěnnou malbu, kterou mezi lety 1922–1927 studoval u Františka Kysely. Od roku 1945 působil na téže škole jako vedoucí pedagog Speciálního ateliéru užité grafiky. 1910–1916: vyučil se řezbářství v Praze 1919–1921: studium na Uměleckoprůmyslové škole u profesora Štěpána Zalešáka 1921: studium sochařství na Uměleckoprůmyslové. škole u profesora Bohumila Kafky 1922–1927: studium grafiky a nástěnné malby na Uměleckoprůmyslové škole u profesora Františka Kysely 1924: Národní cena za výtvarné umění 1945–1970: působil jako pedagog na Vysoké škole uměleckoprůmyslové v Praze 1952: Laureát státní ceny 1956: zasloužilý umělec 1961: národní umělec 1976: Řád práce 1977: podepisuje tzv. Antichartu 2001: velká retrospektivní výstava v Národní galerii v Praze. Těžištěm jeho tvorby je kresba inspirovaná lidovými tradicemi, folklórem a přírodou. Kromě kresby se věnoval především volné, drobné (Ex libris) a užité grafice (plakáty, bankovky, známková tvorba), při jejíž tvorbě experimentoval s grafickými technikami. Typickou grafickou technikou je pro něj dřevoryt a dřevořez (související s jeho vyučením řezbářem). Vynikal také v knižní grafice a ilustraci. Navrhoval gobelíny, byl úspěšným scénografem a především autorem návrhů několika monumentálních realizací: 1930–1931: návrh vitráže pro rodovou kapli Schwarzenberků v Chrámu sv. Víta v Praze 1949–1954: návrh nové podoby Olomouckého orloje ve stylu socialistického. realismu (ve spolupráci se svou manželkou, sochařkou Marií Svolinskou{}; na realizaci se podílel také sochař Olbram Zoubek) Scénografické výpravě se věnoval od roku 1940, kdy jej pozval do Národního divadla v Praze dirigent Václav Talich k realizaci Dvořákova Jakobína. Později pohostinsky realizoval výpravy převážně pro český operní repertoár jak v Praze, tak ve Státním divadle v Brně, v Olomouci, Plzni a dalších městech.

Question: Kdo byl Karel Svolinský?

Answer: český malíř, grafik, ilustrátor, typograf a tvůrce písma, scénograf a vysokoškolský pedagog


Sociologie

Context: symbolický interakcionismus (George Herbert Mead, Charles H. Cooley, Herbert Blumer) strukturalismus (Claude Lévi-Strauss) strukturální funkcionalismus (Talcott Parsons, Robert K. Merton) sociální konstruktivismus (Peter Berger, Thomas Luckmann) teorie sociální směny (George Caspar Homans, Peter Blau) sociobiologie (Edward Osborne Wilson) etnometodologie (Harold Garfinkel) poststrukturalismus (Jacques Derrida, Jean-François Lyotard, Michel Foucault) organicismus (Herbert Spencer) == Metody sociologie == Sociologický výzkum se snaží popsat, vysvětlit či předpovědět sociální život jedinců, skupin a společností. K tomu je užívána celá řada metod, které můžeme zjednodušeně rozdělit na kvantitativní a kvalitativní. Kvantitativní výzkum se zaměřuje na populaci. Snaží se o reprezentativnost, mají vypovídat o tom, jak je nějaký znak zastoupen v populaci, nebo jaký postoj je možné u populace najít. Nejčastěji, ne však nutně, užívá metody dotazníkového šetření či rozhovorů a kvantitativní analýzy textů. Kvalitativní výzkum se zaměřuje na objekt. Nepopisuje zákonitosti, ale snaží se nacházet vztahy mezi kategoriemi. Nejčastěji, ale ne nutně, užívá metod focus groups, hloubkových rozhovorů a analýzy textů. == Vybrané konkrétní sociologické disciplíny == Zkoumání biosociálních a geografických podmínek společenského života Sociologie obyvatelstva Sociální ekologie (sociologie města, sociologie venkova) Sociální geografie Sociologie etnických a rasových skupin

Question: Který typ sociologického výzkumu se zaměřuje na populaci?

Answer: Kvantitativní


Geta

Context: Publius Septimius Geta (7. března či 27. května 189 Mediolanum - 19. či 26. prosince 211 Řím) byl římský císař vládnoucí od září / října 209 do prosince 211, nejprve se svým otcem Septimiem Severem a bratrem Caracallou, od února 211 pak pouze s Caracallou. Geta se narodil roku 189 jako druhorozený syn senátora Septimia Severa, který byl tehdy správcem Sicílie (v letech 189-190) a měl již za sebou úspěšnou kariéru ve státních službách. Jeho matkou byla Iulia Domna, původem z kněžského rodu ze syrské Emesy. Své příjmení obdržel Geta po dědovi či strýci z otcovy strany, kteří se oba jmenovali shodně a nesli také praenomen Publius. V roce 193, když byly Getovi čtyři roky, byl Septimius Severus provolán císařem, o vládu však musel ještě čtyři roky bojovat s třemi dalšími pretendenty trůnu. V osmi letech doprovázel Geta otce na tažení proti Parthům a patrně po vítězství u Ktésifóntu byl jmenován caesarem (jeho titul zněl P. SEPTIMIUS GETA NOBILISSIMUS CAESAR, PRINCEPS IUVENTUTIS). Roku 205 se mladý princ stal konzulem, o čtyři roky později správcem Británie a roku 209 nakonec plnoprávným císařem - augustem. Již od útlého dětství panovala mezi ním a starším bratrem Caracallou silná řevnivost. Cassius Dio se zmiňuje o tom, že při vozatajských závodech poníků řídili oba své spřežení tak zběsile, až závod skončil zlomenou Caracallovou nohou. Severus si všímal rivality mezi svými syny a snažil se ji všemožně tlumit a přivést je ke smíru a shodě; roku 208 se stali na znamení svornosti konzuly oba dva. Když však v roce 211 císař zemřel, již nebylo nic, co by brzdilo jejich vzájemnou nenávist. Caracalla se údajně snažil Getu odstranit již za Severova života a těsně po jeho smrti, v obou případech však byly jeho pokusy zmařeny. Jakmile Severus zemřel, snažili se oba bratři dostat co nejrychleji do Říma, aby si zajistili vládu. Kvůli vzájemné podezíravosti však cestovali každý sám a i v Římě si oba rozdělili císařský palác každý na svou část a utěsnili všechny průchody, aby se chránili před intrikami druhého. Každý si hleděl získat na svou stranu vlivné občany a vzájemně si činili všemožné úklady. Matka Iulia Domna se neustále snažila dosáhnout toho, čeho se nepodařilo jejich otci, avšak se stejným výsledkem. Jejich vzájemná nesnášenlivost zrodila vůbec poprvé v dějinách říše myšlenku na její rozdělení. Západní část, Evropa a Afrika, měly připadnout Caracallovi a východ, Asie a Egypt, Getovi. Tento návrh byl však nakonec zamítnut.

Question: Do kdy vládl císař Publius Septimius Geta?

Answer: do prosince 211


Lučavka královská

Context: Lučavka královská (latinsky aqua regia neboli královská voda, také acidum chloronitrosum) je dýmavá žlutohnědá kapalina používaná pro rozpouštění obtížně rozpustných prvků, vzácných (královských) kovů. Jde o směs koncentrované kyseliny dusičné (HNO3) a kyseliny chlorovodíkové (HCl) v objemovém poměru 1:3. Nevydrží dlouho, je potřeba ji namíchat bezprostředně před použitím. Lučavka Leffortova, někdy též obrácená lučavka, je směs stejných kyselin v opačném poměru – 3 díly HNO3 na 1 díl HCl. Samotné slovo lučavka (aqua fortis) je výraz pro kyselinu dusičnou. == Princip rozpouštění == Lučavka královská rozpouští velmi odolné kovové prvky, jako je zlato a platina. Lučavce královské odolávají titan, iridium, ruthenium, rhenium, tantal, niob, hafnium, osmium a rhodium. Samotná kyselina dusičná ani chlorovodíková se zlatem a platinou prakticky nereagují. Kyselina dusičná má velmi silné oxidační vlastnosti, které způsobí rozpuštění nepatrného množství kovu. Au + 3NO3- + 6 H+ → Au3+ + 3 NO2 + 3 H2OChloridové ionty vytvoří s kovovými ionty z roztoku velmi stabilní komplexní ionty [AuCl4]- či [PtCl6]2-. Au3+ + 4 Cl- → [AuCl4]-Tím se koncentrace kovových iontů v roztoku sníží a rozpouštění pokračuje dále. Zlato se dá zpět vyloučit za pomoci rtuti, která tvoří se zlatem amalgám. == Historie == Lučavku královskou popsal poprvé Pseudo-Geber ve 14. století. == Zajímavost == Za druhé světové války během německé invaze do Dánska použil lučavku královskou nebývalým způsobem maďarský chemik George de Hevesy. Rozpustil v ní dvě zlaté medaile Nobelových cen pro Maxe von Laue a Jamese Francka, aby je nacisté neukradli. Roztok položil na polici ve své laboratoři v Institutu Nielse Bohra. Po válce se vrátil, našel roztok neporušený a vysrážel z něj zlato zpět. Nobelova společnost pak znovu odlila medaile z původního zlata. == Reference ==

Question: Jakou barvu má lučavka královská?

Answer: žlutohnědá


Marie Curie-Skłodowská

Context: Marie Curie-Skłodowská, rozená Maria Salomea Skłodowska, v polštině Maria Skłodowska-Curie (7. listopadu 1867 Varšava, Polsko - 4. července 1934 Passy, Haute-Savoie, Francie) byla významná francouzská vědkyně polského původu. Většinu svého života strávila ve Francii, kde se zabývala výzkumy v oblasti fyziky a chemie. K jejím největším úspěchům patří: teorie radioaktivity technika dělení radioaktivních izotopů objev dvou nových chemických prvků: radia a polonia. Pod jejím osobním vedením byly též prováděny první výzkumy léčby rakoviny pomocí radioaktivity. Curie-Skłodowská byla dvakrát vyznamenána Nobelovou cenou. Poprvé v roce 1903 obdržela cenu za fyziku za výzkumy radioaktivity spolu se svým manželem Pierrem Curie a objevitelem radioaktivity Henri Becquerelem. Podruhé jí byla udělena v roce 1911 cena za chemii za izolaci čistého radia. Maria Salomea Skłodowska byla nejmladší z pěti dětí učitelského páru Władysława a Bronisławy Skłodowských. Oba rodiče pocházeli z nižší polské šlechty (polsky szlachta). Otec studoval na univerzitě v Petrohradě a poté byl učitelem matematiky a fyziky. Matka byla žákyní jediné soukromé dívčí školy ve Varšavě. Posléze se stala učitelkou a ředitelkou té dívčí školy, na které studovala. Marie Skłodowska složila (pod tímto jménem) v roce 1891 jako první žena v historii přijímací zkoušky na fakultu fyziky a chemie pařížské Sorbonny. Přes den studovala a po večerech doučovala a vydělávala si tak na živobytí. V roce 1893 získala licenciát a začala pracovat jako laborantka v průmyslové laboratoři Lippmanových závodů. Současně dále studovala na Sorbonně a druhý licenciát z matematiky získala v roce 1894. Rovněž v roce 1894 poznala svého budoucího manžela Pierra Curie, který byl v té době doktorandem v laboratoři Henri Becquerela. Po Pierrově doktorátu se v roce 1895 vzali. Pierre byl bez vyznání a Maria byla nábožensky vlažná, proto měli občanský sňatek, což na nějaký čas vedlo k roztržce Marie s její polskou katolickou rodinou. Roku 1897 se jim narodila dcera Irè (taktéž pozdější nositelka Nobelovy ceny).

Question: Kde se narodila Maria Curie-Skłodowska?

Answer: Varšava


Sluneční soustava

Context: Dráhy nejsou dokonale eliptické, protože tělesa sluneční soustavy se vzájemně ovlivňují, navíc je potřeba počítat s relativistickými efekty, především blízko Slunce. Sluneční soustava je součástí Galaxie nepřesně nazývané Mléčná dráha. Ta je dále součástí tzv. Místní skupiny galaxií, kam patří galaxie M 31 v Andromedě a přes 30 dalších menších vesmírných objektů. Místní skupina galaxií pak patří do Místní nadkupy galaxií (Supergalaxie). Zhruba 99,866 % celkové hmotnosti sluneční soustavy tvoří samo Slunce, které svou gravitační silou udržuje soustavu pohromadě. Zbylých 0,133 % připadá na planety a jiná tělesa. Soustava se rozkládá do vzdálenosti přibližně 2 světelných let, pásmo komet do vzdálenosti přibližně 1 000 astronomických jednotek AU, planetární soustava 50 AU. Soustava vznikla asi před 5 miliardami let (různé zdroje uvádějí rozmezí 4,55–5 miliard let). Planety jsou v pořadí od Slunce Merkur (☿), Venuše (♀), Země (♁), Mars (♂), Jupiter (), Saturn (♄), Uran (♅/) a Neptun (♆). Prvních pět planet bylo rozlišeno už ve starověku. Po svém objevení byly mezi planety na čas zařazeny i Ceres (do 1850) a Pluto (do 2006). Ty však nejsou ve svých zónách dominantními objekty, a tak jsou od roku 2006 označovány jako trpasličí planety. K nim se přidal v roce 2005 objekt s provizorním názvem 2003 UB313, od roku 2006 nazývaný Eris, který je pouze nepatrně menší, ale hmotnější než Pluto. Čas od času se objevují úvahy o existenci dalších planet, jako např. v roce 2016 byla předpovězena Devátá planeta. Důležitými složkami sluneční soustavy jsou také planetky tzv. hlavního pásu na drahách mezi Marsem a Jupiterem. V hlavním pásu planetek se také nachází trpasličí planeta Ceres. Překvapivě mnoho poměrně velkých těles je především v posledním desetiletí nacházeno v oblasti tzv. Kuiperova pásu za drahou Neptunu (Quaoar, Orcus aj.), případně i dále (Sedna).

Question: Která je čtvrtá planeta sluneční soustavy?

Answer: Mars


Alfa Centauri

Context: Převládá nad tradičním jménem Rigil Kentaurus, což je polatinštěný arabský název Rijl Qanṭ ج ر ا[7] ze slovního spojení Rijl al-Qanṭ, tj. „Noha Kentaura.[8] K dalším jménům hvězdy patří Rigil Kent, Rigel Kent (obě to jsou zkrácené verze Rigil Kentaurus), případně historické názvy Toliman a Bungula. Alfu Centauri C objevil v roce 1915 skotský astronom Robert Innes, ředitel observatoře v jihoafrickém Johannesburgu,[9] který navrhl označení Proxima Centauri[10] (přesněji Proxima Centaurus).[11] Název pochází z latiny a znamená „nejbližší [hvězda] z Kentaura“.[12] V roce 2016 ustanovila Mezinárodní astronomická unie (IAU) pracovní skupinu pro jména hvězd (Working Group on Star Names, zkratkou WGSN),[13] která má zkatalogizovat a standardizovat vlastní jména hvězd. WGSN uvedla, že v případě vícenásobných hvězd by se jméno mělo vztahovat k nejjasnější složce při vizuálním pozorování.[14] Dne 21. srpna 2016 schválila jméno Proxima Centauri pro hvězdu Alfa Centauri C, dne 6. listopadu 2016 jméno Rigil Kentaurus pro hvězdu Alfa Centauri A[15] a 10. srpna 2018 také jméno Toliman pro Alfu Centauri B, které se tak v katalogu IAU nacházejí pod těmito názvy.[2] Popis Alfa Centauri je nejbližší hvězdný systém od Slunce, vzdálený 4,35 světelných let nebo 1,34 pc. Pozice Alfy Centauri Systém se skládá ze tří hvězd: Alfa Centauri A, Alfa Centauri B a Alfa Centauri C (také nazývaná Proxima Centauri). První dvě jmenované tvoří těsnou dvojhvězdu s oběžnou dobou 80 let. Oběžná doba kolem společného těžiště je v průměrné vzdálenosti 23 AU, což je o trošku více, než je vzdálenost Uranu od Slunce, a jsou tak blízko sebe, že je pouhým okem nelze rozlišit. Rozlišit je lze ale už s dalekohledem s 5cm objektivem. Alfa Centauri C, známější pod jménem Proxima Centauri, je červený trpaslík, který je od obou jmenovaných hvězd vzdálen 13 000 AU. Pokud by obíhal kolem společného těžiště, byla by odhadovaná doba oběhu více než 500 000 let; v roce 2016 prokázali astronomové z Pařížské observatoře, že je tato hvězda skutečně součástí systému Alfa Centauri.[16]Proxima latinsky znamená nejbližší (v ženském rodu), Centauri název souhvězdí v genitivu (název tedy znamená Nejbližší [rozuměj „hvězda“] v Kentauru (doslova Kentaura)). Její vzdálenost od Země je jen 4,24 světelných let, a tím je zároveň druhou nejbližší hvězdou, hned po Slunci. Pouhým okem však není viditelná.

Question: Jak se jmenuje nejbližší hvězdný systém od sluneční soustavy?

Answer: Alfa Centauri


Ocet

Context: Ocet je potravinářská přísada a konzervační činidlo, jehož hlavní složkou je kyselina octová v koncentraci podle druhu octa od asi 4 do 18 % (nejčastější koncentrace je 8 %). Potravinářský ocet se vyrábí oxidací tekutin obsahujících ethanol, například vinný ocet z vína. Během oxidace bakterie rodu Acetobacter oxidují za přítomnosti kyslíku ethanol na kyselinu octovou. Ocet se v potravinářství užívá jednak ke konzervaci zeleniny, jednak jako okyselující součást pokrmů v řadě kuchyní světa. Byl takto používán již v antice. Pro své chuťové, konzervační, deodorační a čisticí vlastnosti je často nazýván pokladem domácnosti.[zdroj? ] == Druhy octa == === Vinný ocet === Vyrábí se z červeného nebo bílého vína a je to nejobvyklejší druh octa ve Střední Evropě a Středozemí. Stejně jako víno se i vinné octy vyznačují velkými rozdíly v kvalitě. Lepší vinné octy zrají v dřevěných sudech až dva roky. === Jablečný ocet === Vyrábí se z jablečného moštu a má žlutohnědou barvu. === Balzámový ocet === Balzámový ocet (aceto balsamico) je zvláštní druh octa vyráběný tradičně v italské Modeně, který se připravuje přímo z vylisovaných hroznů odrůdy trebbiano. Tradiční balzámový ocet pak zraje nejméně dvanáct let v dřevěných sudech a dosahuje cen srovnatelných s nejlepšími víny. === Rýžový ocet === Je oblíbený v kuchyních východní a jihovýchodní Asie. Existuje světlý, červený a tmavý. V Japonsku je nejoblíbenější světlý rýžový ocet, který se používá na suši rýži a do salátových zálivek. Tmavý rýžový ocet je nejpopulárnější v Číně a běžně se používá v dalších jihoasijských kuchyních. === Sladový ocet === Vyrábí se sladováním ječmene, díky čemuž se škrob v zrnu přemění na maltózu. Z ní se pak uvaří ale, které se nechá zoctovatět. Výsledný ocet posléze zraje. Obvykle má světle hnědou barvu. Je oblíbený zejména ve Velké Británii.

Question: Jakou barvu má jablečný ocet?

Answer: žlutohnědou


Parník

Context: Parník byla původně loď poháněná parním strojem, později i parní turbínou. V současné době je tímto slovem neodborně označována i motorová loď pro hromadnou dopravu osob. Nejznámější podobou parníku z minulosti je kolesový parník. Šroubové parníky byly pak ve velkém stavěny od 19. až do poloviny 20. století. První parník sestrojil Robert Fulton roku 1803. Související informace naleznete také v článku Vodní doprava v Česku. Parníky brázdily od 19. století i vody Vltavy a Labe, z Prahy po Vltavě na Slapskou přehradu nebo po Labi od saských Drážďan přes Děčín, Litoměřice a Mělník a po Vltavě až po Prahu. V některých úsecích (například jižně od Prahy) měly původně i nemalý dopravní význam, protože podél řek vedlo méně silnic a železnic. Jedním z prvních, kdo experimentoval s paroplavebními pokusy byl Josef Božek, který předvedl skutečnou paroloď v Praze ve Stromovce 1. června 1817. K praktickému využití parníků ale došlo až o dvě desetiletí později. Nemalou měrou k tomu přispělo odstranění četných cel, které do té doby značně komplikovala a zdržovala plavbu po Labi. Toto uvolnění plavby na lodi posléze využila skupina pražských podnikatelů a v květnu 1822 byla založena Pražská plavební společnost, později přejmenovanou na Pražskou společnost pro plavbu parní a plachetní. V roce 1865 byla založena Pražská společnost pro paroplavbu na řece Vltavě, důležitou roli v tomto sehrál pozdější primátor František Dittrich. Prvním parníkem, který byl po udělení koncese císařem Františkem spuštěn na vodu, byl parník Praha - Prag. I přes ekonomické problémy v roce 1866 v době prusko-rakouské války se společnosti dařilo velmi dobře a koncem století se flotila parníků značně rozrostla. V roce 1921 už čítala 8 velkých a 2 menší kolesové parníky, 13 vrtulových parníků a 23 lodí s vlastním pohonem. Pražské parníky vstoupily i do české humoristické literatury knihou Vzpoura na parníku Primátor Dittrich, tentýž parník pak vystupoval ve filmu Vlasty Buriana Hrdinný kapitán Korkorán. Scénami na parníku končí i český film Jak utopit dr. Mráčka aneb Konec vodníků v Čechách. Parní stroj Kolesový parník Zaoceánský parník Říční parník Saská paroplavba Obrázky, zvuky či videa k tématu parník ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo parník ve Wikislovníku

Question: Kdo sestrojil první parník?

Answer: Robert Fulton


Juan Rulfo

Context: Juan Rulfo Juan Nepomuceno Carlos Pérez Rulfo Vizcaíno Rodné jméno Juan Nepomuceno Carlos Pérez Rulfo Vizcaíno Narození 16. května 1917 San Gabriel Municipality Úmrtí 7. ledna 1986 (ve věku 68 let) Ciudad de México Příčina úmrtí karcinom plic Povolání spisovatel, scenárista, fotograf a romanopisec Významná díla El Llano en llamasPedro Páramo Ocenění Premio Xavier Villaurrutia (1955)Premio Nacional de Ciencias y Artes (1970)Literární cena prince asturského (1983)Premio Alfaguara de Novela Vlivy William Faulkner oficiální stránka multimediální obsah na Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR Některá data mohou pocházet z datové položky. Juan Rulfo (16. května 1917, Sayula, Jalisco, Mexiko – 7. ledna 1986, Ciudad de México)[1] byl mexický spisovatel a fotograf. Bývá označován za opravdového tvůrce magického realismu, jeho román Pedro Páramo velmi ovlivnil tvorbu Gabriela Garcíi Márqueze. Juan Rulfo je kromě románu Pedro Páramo (1955) autorem sbírky povídek El Llano en llamas (1953[2], česky Llano v plamenech,1964). Odkazy Reference ↑ Juan Rulfo - Página oficial [online]. juan-rulfo.com [cit. 2016-01-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-05-19. ↑ Juan Rulfo a 30 añ de su muerte [online].

Question: Jaký román napsal Juan Rulfo?

Answer: Pedro Páramo


Benitoit

Context: Benitoit je vzácný Ba a Ti cyklosilikát modré barvy. Byl objeven v roce 1907 na lokalitě San Benito River, podle které byl také pojmenován. Jeho jednoznačně určujícím znakem je schopnost fluorescence pod krátkými vlnami UV světla, kdy září silně modrou barvou. Má také menší tepelnou odolnost v porovnání s ostatními drahokamy, tudíž ho nelze tepelně upravovat pro zvýšení kontrastu modré barvy. Jedná se o oficiální drahokam státu Kalifornie a nachází se zde i jediný komerční důl zabývající se jeho těžbou. Jedná se o vůdčí minerál benitoitové skupiny a také titanem obohacený analog minerálu pabstitu. == Vznik == Benitoit je hydrotermálního původu a vyskytuje se v asociaci s natrolitem, neptunitem a albitem (kterým je často obalen a musí se louhovat v HCl), na kontaktech serpentinitových těles a zelených břidlic. == Vlastnosti == Fyzikální vlastnosti: Tvrdost 6 – 6,5, hustota 3,61 - 3,68 g/cm3, štěpnost nezřetelná podle {1011}, lom lastrunatý. Září sytě modře pod krátkými vlnami UV světla. Optické vlastnosti: Barva je světle a tmavě modrá, lesk skelný, průhlednost: průhledný i průsvitný, vryp bílý. Chemické vlastnosti: Složení: Ba 33,21 %, Ti 11,58 %, Si 20,38 %, O 34,83 %. Je rozpustný v HF a slabě v koncentrované HCl. == Využití == Brousí se jako drahý kámen a na trhu s drahokamy je velmi ceněn. Zřídka se vyskytne šperk, který obsahuje benitoit větší velikosti než 1 karát. Největší raritou je pak 7,5 karátový vzorek, který je vystaven pro veřejnost ve Smithsonian museum. Cena již vybroušeného vzorku se pohybuje okolo 3000 $ až 4000 $ za karát. == Výskyt == San Benito County, stát Kalifornie, USA (jediný důl, kde se nacházejí vzorky drahokamové kvality) Ohmi, Japonsko (vzorky menší kvality) Šebkovice, Kraj Vysočina, Česká republika (peralkalická žíla vyskytující se podél jihovýchodní hranice Moldanubika, bohatá na Ba–Ti–Zr prvky)

Question: Jakou barvou září benitoit pod UV světlem?

Answer: modrou


Microsoft Windows

Context: Nejednalo se o operační systém v pravém slova smyslu, ale o nadstavbu nad 16bitový systém DOS (DOS měl pouze textové uživatelské rozhraní s příkazovým řádkem, systém nezajišťoval plnou kontrolu nad počítačem). Tyto Windows pro DOS se spouštěly jako běžný program až poté, co nastartoval systém DOS. Windows pro DOS používaly DOS pro své I/O operace (zejména pro přístup k souborovému systému). Tvorba grafického uživatelského rozhraní byla naopak hlavním úkolem Windows pro DOS, čímž bylo programátorům nabídnuto jednotné aplikační rozhraní, jednotný subsystém pro tisk a podobně. K tomu byly využívány ovladače zařízení dodávané výrobci hardwaru. První verze Windows 1.0 byla na trh uvedena 20.11.1985. Windows 1.0 poskytovaly jednoduché grafické rozhraní, ve kterém bylo možné spouštět většinu jednoduchých programů určených původně pro DOS. Okna se nemohla překrývat, některé složitější programy se v tomto prostředí používat nedaly. Naopak bylo výhodnější používat grafické aplikace určené přímo pro tento systém, které postupně vytlačily programy určené pro DOS (například textový editor Text602 byl nahrazen programy Microsoft Word, Ami Pro a podobně). Verze Windows 2.0 byla vypuštěna v listopadu 1987 a obsahovala několik vylepšení uživatelského rozhraní a správy paměti. Ve Windows 2.0 se mohla okna programů překrývat přes druhé a byly změněny a rozšířeny klávesové zkratky. Verze 2.1 byla uvedena v květnu 1988 a byla dostupná ve dvou provedeních: Windows/286 2.10 a Windows/386 2.10. Označení verzí korespondovalo se schopností využít rozšířený režim procesoru Intel 80286 a chráněný režim procesoru Intel 80386, které poskytovaly snadnější přístup k většímu množství paměti nad hranici 1 MiB operační paměti RAM. První systém, který zaznamenal komerční úspěch, byly Windows 3.0 (22.5.1990) a Windows 3.1 (18.3.1992).

Question: Kdy byl vypuštěn Windows 2.0?

Answer: listopadu 1987


Willis Tower

Context: Byl postaven v letech 1970 až 1973 podle návrhu firmy Skidmore, Owings and Merrill. Je druhým nejvyšším mrakodrapem Spojených států amerických, hned po One World Trade Center. Od svého dokončení, kdy výškou překonal věže World Trade Center, až do roku 1998 byl nejvyšší budovou světa; v roce 1998 jej předčil mrakodrap Petronas Twin Towers. Hlavním architektem stavby byl Bruce Graham. Budova má 108 poschodí, 108 fungujících výtahů a vlastní směrovací číslo. Pracuje v ní přibližně 10 000 lidí a dalších 50 000 ji denně navštíví. Willis Tower váží celkem 225 500 tun a je celý pokryt sklem. Na vyhlídkovém 103. patře (Skydeck) ve výšce 412 metrů byly 2. června 2009 otevřeny tři prosklené kukaně (Skyledge), vysunuté zhruba 1,3 metru ven z fasády a poskytující nevšední zážitek z výšky. Seznam nejvyšších budov v Chicagu Seznam nejvyšších budov USA Obrázky, zvuky či videa k tématu Willis Tower ve Wikimedia Commons Zpráva Chicagská Sears Tower přejmenována ve Wikizprávách (anglicky) Willis Tower

Question: Kolik tun váží Willis Tower?

Answer: 225 500


Golfský proud

Context: Golfský proud a jeho severní větve - Irmingerův, Norský a Severoatlantický proud - je silný, teplý a poměrně rychlý mořský proud Atlantského oceánu. Vzniká v Mexickém zálivu, díky čemuž má i své jméno (gulf = anglicky záliv). Pokračuje Floridským průlivem, sleduje pobřeží Severní Ameriky k ostrovu Newfoundland, kde se odchyluje od pevniny a pak přechází přes Atlantský oceán. Přibližně na 40° s. š. a 30° z. d. se rozděluje na dvě větve: severní proud míří k severní Evropě a jižní se obrací k západnímu pobřeží Afriky. Golfský proud je zhruba 100 kilometrů široký a 800 až 1200 metrů hluboký. Golfský proud ovlivňuje podnebí východního pobřeží Severní Ameriky od Floridy po Newfoundland a západního pobřeží Evropy. Severní větev Golfského proudu, nazývaná Severoatlantický proud, zmírňuje v západní Evropě zimy, zejména na severu. Ty jsou tak teplejší než na jiných místech Země se stejnou zeměpisnou šířku. Například v lednu činí rozdíl průměrných teplot mezi pobřežím Norska a severními částmi Kanady přibližně 30 °C. Na Golfský proud má vliv stav atmosféry a proudění v ní. Tato tzv. severoatlantická oscilace mění rychlost proudu a je s ním v přímé i nepřímé interakci. Golfský proud je také součástí termohalinní cirkulace probíhající v oceánském bazénu. Slovníkové heslo Golfský proud ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Golfský proud ve Wikimedia Commons Surface Currents in the Atlantic Ocean

Question: Který oceánský proud je zhruba 100 kilometrů široký a 800 až 1200 metrů hluboký?

Answer: Golfský


Leonhard Euler

Context: Leonhard Paul Euler (15. dubna 1707 Basilej, Švýcarsko – 18. září 1783 Petrohrad, Rusko) byl průkopnický švýcarský matematik a fyzik. Je po něm pojmenován měsíční kráter Euler.Euler je považován za nejlepšího matematika 18. století a za jednoho z nejlepších matematiků vůbec. Byl také velmi plodným autorem knih: jeho sebrané spisy čítají 60–80 svazků. Eulerův vliv na matematiku vyjadřuje výrok připisovaný Pierru Simonu de Laplaceovi : "Čtěte Eulera, čtěte Eulera, je to učitel nás všech." Euler provedl mnoho objevů na poli diferenciálního počtu a teorie grafů. Zavedl také spoustu nových moderních matematických pojmů a symbolů, obzvlášť v matematické analýze. Je také proslulý svými pracemi v mechanice, optice a astronomii. Eulerův portrét se objevil na desetifranku šesté série švýcarské bankovky a na švýcarských, ruských a německých poštovních známkách. Na jeho počest byl po něm pojmenován asteroid 2002 Euler. 24. května je připomínán v luteránském kalendáři svatých. == Životopis == === Mládí === Euler se narodil v roce 1707 ve švýcarské Basileji Paulu Eulerovi, pastorovi reformované církve a Margueritě Bruckerové. Měl dvě mladší sestry, Annu Marii a Marii Magdalenu. Krátce po Leonhardově narození se rodina přestěhovala z Basileje do Riehenu. Již od dětství vynikal v matematice. Mladého Eulera významně ovlivnil přítel jeho otce, Johann Bernoulli, který byl považován za předního evropského matematika. V roce 1720 vstoupil Euler na Basilejskou univerzitu. V té době dostával od Bernoulliho, který velice rychle objevil talent svého žáka, sobotní lekce. Euler si nejprve zapsal teologické předměty, řečtinu, latinu a hebrejštinu, ale díky své fenomenální paměti dokázal navíc studovat i fyziku, astronomii, medicínu a matematiku. V roce 1726 složil Euler doktorské zkoušky prací na téma rychlosti zvuku. Roku 1727 se poprvé účastnil každoroční soutěže francouzské akademie věd; ten rok měl za úkol najít nejlepší způsob umístění stěžně na loď. Vyhrál druhé místo hned za Pierrem Bouguerem, který je znám jako otec moderní architektury lodí. Ve své pozdější kariéře vyhrál Euler tuto každoroční soutěž dvanáctkrát. === Petrohrad === V té době pracovali dva Bernoulliho synové, Daniel a Nicolas, na ruské akademii věd v Petrohradě. V červenci 1726, po roce stráveném v Rusku Nicolas zemřel na zánět slepého střeva, a když Daniel převzal jeho pozici na matematicko-fyzikální katedře, doporučil Eulera na post fyziologa.

Question: Kde se narodil Leonhard Euler?

Answer: Basileji


Říjnová revoluce

Context: Vláda měla ve městě jen několik tisíc ozbrojenců – hlavně důstojníků, kozáků, kadetů a batalion žen – a byla v jasné početní nevýhodě. Asi dvě stovky se jich v poledne shromáždily v paláci a o dvě hodiny později se k nim připojilo 68 kadetů z Michailovského dělostřelecké akademie. Pokusy udržet kontrolu nad městskou posádkou byly neúspěšné. I když většina jejích vojáků neměla chuť se účastnit bojů, ti, kteří byli ochotni, obvykle chtěli bojovat na straně sovětu. Většina jednotek tak zůstala v kasárnách, ale ty nejvíce radikalizované přišly na pokyn sovětu, a totéž udělala většina rudých gard. Bylo to dost bojovníků na to, aby zajistili početní převahu Petrohradského sovětu nad vládou. === Ochromení vlády === V poledne začalo nové zasedání předparlamentu, jež řídil Nikolaj Avksenťjev. Kerenskij dorazil krátce poté a vyžádal si mimořádný projev před shromážděním. V hodinové řeči pronesené charakteristickým stylem popsal události posledních hodin a požádal o bezpodmínečnou podporu. Ta byla shromážděním zamítnuta i přes nepřítomnost radikální levicel a přes ovace, které zazněly po projevu. Umírněná levice se pak sešla v Všeruském ústředním výkonném výboru mezi půlnocí a čtyřmi hodinami ráno následujícího dne na krizovém zasedání. Po čtyřech hodinách jednání se podařilo pouze těsnou většinou schválit podporu vlády za podmínky zahájení radikálních reforem, aby se uspokojili příznivci bolševiků a uklidnili ti, kteří reformy žádali již od počátku ruské revoluce. Kerenskij však návrh odmítl v naději, že situaci zvládne sám, a tak zůstalo jen u dalšího neužitečného apelu ke klidu a varování před možnou kontrarevolucí v případě povstání.

Question: Kdo zařídil nové zasedání parlamentu?

Answer: Nikolaj Avksenťjev.


Skupenství

Context: Při vysokých hustotách látky jsou všechny energetické hladiny elektronů obsazeny až do určité maximální energie, které odpovídá určitá maximální hybnost; tomuto stavu se říká degenerace, jedná se o degenerovaný elektronový plyn. Každý další elektron musí zaujmou novou vyšší energetickou hladinu a mít tím i vyšší hybnost. Toto skupenství hmoty je pozorovatelné v bílých trpaslících. Degenerovaný neutronový plyn vzniká při obrovských hustotách, kdy jsou elektrony "vmáčknuty" gravitací do jádra, kde se společně s protony přemění na neutrony. Látky v tomto skupenství se vyskytuje na povrchu neutronových hvězd. Související informace naleznete také v článku Fázový přechod. Přechodu od pevné látky ke kapalině se říká tání. Opačný jev se nazývá tuhnutí. Aby těleso přešlo z pevné fáze do kapalné, musíme mu dodat skupenské teplo tání . Na mikroskopické úrovni se to rovná dodání energie částici, která bude větší než energie vazby, která částici v pevné látce drží. Není potřeba, aby pevné těleso mělo nějakou konkrétní teplotu, aby se některé částice z něj uvolňovaly do kapalné fáze. V případě ale, že teplota dosáhne bodu tání, přechod do kapalné fáze nastane spontánně v celém jeho objemu. Přechodu od kapaliny k plynu se říká vypařování. Opačný jev se nazývá zkapalnění. Aby těleso přešlo z kapalné fáze do plynné, musíme mu dodat skupenské teplo varu. Na mikroskopické úrovni se to rovná dodání energie částici, která bude větší než energie vazby, která částici v kapalině drží. Není potřeba, aby kapalné těleso mělo nějakou konkrétní teplotu, aby se některé částice z něj uvolňovaly do plynné fáze. V případě ale, že teplota dosáhne bodu varu, přechod do plynné fáze nastane spontánně v celém jeho objemu. Tehdy mluvíme o varu. Pokud částici na mikroskopické úrovni dodáme tolik energie, že se přetrhne nejen vazba, která ji držela na pevném místě, ale také vazba, která by ji udržela v kapalině, částice se uvolní jako plyn. V některých vhodných případech lze tento přechod pozorovat i na makroskopické úrovni a říká se mu sublimace.

Question: Jaký pojem se používá pro označení skupenství?

Answer: fáze


Madonna

Context: Album obsahuje hitové singly 4 Minutes, Give It 2 Me a Miles Away. Celé album je ve stylu Hip Hop, Dance, Pop, Funky a R'n'B. Dne 7. dubna měl v televizi premiéru videoklip k písni 4 Minutes, kde se objevil i Justin Timberlake a Timbaland. Video se natáčelo 30. - 31. ledna a 2. února. Druhý singl Give It 2 Me měl spolu s videoklipem premiéru koncem června 2008.V březnu 2009 natáčela 2 nové songy pro desku Celebration (tehdy Greatest Hits 3), která vyšla 21. září 2009. 28. září 2009 vyšlo DVD Celebration se 47 videoklipy. Hard Candy vyšlo v květnu 2008 i v limitované edici (s odlišným obalem, do černa zbarveným) s dvěma remixy 4 Minutes, pestrým bookletem a přibalenými bonusy. Madonna začala pracovat na nové kolekci hitů "Celebration". Podle končícího kontraktu s Warner Bros. je blížící se výběr největších hitů popové královny s názvem "Celebration" skutečně posledním albem u hudebního vydavatelství, se kterým před sedmadvaceti lety začínala. Nekorunovaná královna popu vydala v březnu 2012 nové album s názvem MDNA. Dvanácté album americká zpěvačka natočila především s evropskými producenty elektronické taneční hudby. Předchozí album Hard Candy vydala v dubnu 2008. Píseň "Give Me All Your Luvin'", je první singl nového alba, v písní se přestavily hosté, zpěvačky Nicki Minaj a MIA, zahrály si také ve videoklipu jako roztleskávačky. Album se díky 359 tisícům prodaných kusů stává osmým debutující albem zpěvačky na 1.místě v hitparádě Billboard Top 200. Ve Velké Británii překonala Elvise Presleyho, Zpěvačce se to podařilo s dvanácti alby na prvním místě a stala se tak nejúspěšnějším sólovým interpretem v dějinách UK Album Chart.

Question: Kdo je podle Guinnesovy knihy rekordů z roku 2007 zpěvačkou s nějvětším příjmem?

Answer: Madonna


Béatrice Martinová

Context: Béatrice Martinová, uměleckým jménem Cœ de pirate, je kanadská indie popová zpěvačka. Narodila se 22. záři 1989. Tato quebecká zpěvačka hraje na piano již od svých tří let. V 15 letech hrála na klávesy ve skupině December Strikes First a později také na krátkou dobu v indie-popové skupině Bonjour Brumaire z Montrealu. V prosinci 2009 se Béatrice Martin přiznala, že pózovala nahá, když byla ještě nezletilá. Asi 600 jejích fotek bylo zveřejněno nějakou dobu na alt-porn webové stránce GodsGirls, pro kterou pózovala jako nahá modelka. Zpěvačka vysvětlila tuto událost tím, že byla ještě mladá. Coeur de pirate (album - 2008) (hudba a text - Béatrice Martin) "Le long du large" "Comme des enfants" "Fondu au noir" "Corbeau" "Berceuse. " "Intermission" "Printemps" "Ensemble" "La vie est ailleurs" "Pour un infidè" (duet s Jimmy Hunt, kanadská verze, a Julien Doré, francouzská. verze) "Francis" "C'était salement romantique" Blonde (album - 2011) Trauma (album - 2014) http://www.coeurdepirate.com/ - Oficiální webová stránka http://blogdepirate.artistes.universalmusic.fr/site/#/actus - Universal Music http://www.myspace.com/coeurdepirate - MySpace - poslech http://www.myspace.com/pearlsrules - MySpace - poslech

Question: Kdy se narodila zpěvačka Cœ de pirate?

Answer: 22. záři 1989


Chameleoni

Context: Chameleoni (Chamaeleoninae) je skupina ještěrů z čeledi chameleonovitých. Zahrnuje 4 rody, kterým všem přísluší české označení chameleon. Zásadní fámou týkající se chameleonů je, že dokáží měnit barvu podle prostředí. To ale není pravda, svou barvu totiž mění podle emocí. Dále se dívají každým okem zvlášť (monokulární vidění) a jejich vymrštitelný jazyk je stejně dlouhý jako jejich tělo. Chameleoni se vyvinuli patrně koncem křídy z čeledi Agamidae. Jejich fosilie jsou známé z konce mongolské křídy a z miocénu. Tehdy žili i na území dnešního Česka - jeden z nejstarších miocéních nálezů čelisti chameleona (jednalo se o druh Chameleo caroliquarti) byl učiněn v chebské místní části Dolnice. Chameleoni žijí ve více jak 150 druzích ve 190 poddruzích (a stále jich přibývá), které se řadí do šesti rodů ve dvou podčeledích. Rod Chameleo, který je z nich, se dále dělí na dva podrody: Chameleo a Trioceros. Chameleoni žijí v Africe mimo oblasti, kde se nacházejí extrémně suché pouště. Zřídka se mohou vyskytnout i v jižní Evropě (např. Španělsko) a na Blízkém východě. Hlavní výskyt chameleonů je však na Madagaskaru, kde žije nadpoloviční většina všech druhů chameleonů, dále pak také Indii a na Srí Lance. V současné době žije v Evropě pouze jediný druh, chameleon obecný, který je rozšířený kolem celého Středozemního moře v jižním Španělsku. Domovem pro chameleony jsou nejrůznější oblasti: pouště a polopouště, savany, nížinné i horské deštné lesy, alpínské louky až do nadmořských výšek 4500 m. Většina druhů žije na stromech a vysokých keřích, ale některé druhy jsou restrické. Oči chameleona jsou svou stavbou považovány za nejdokonalejší v téměř celé živočišné říši. Oči samotné jsou na bocích hlavy ukryty ve dvojitých víčkách, která jsou tmavě modrá. Oko a víčko jsou srostlé, to spolu se silnými očními svaly způsobuje enormní pohyblivost oka. Chameleon může své okolí sledovat ve velmi širokém rozsahu, vertikálně může otáčet očima o 120° a horizontálně o 190°. Za hřbetem se však nachází mrtvý bod, kam chameleon nedohlédne. Pohybuje každým okem nezávisle na sobě a obrazy se neslučují (nesyntetizují) dohromady v jeden, ale mozek je vyhodnocuje každý zvlášť. Při hledání potravy chameleon kouká každým okem zvlášť a teprve když chce na objekt vystřelit jazykem, zamíří na něj oběma očima. Pro některé druhy není problém vidět potravu vzdálenou až 1000 m. Zajímavá vlastnost oka je, že aniž by chameleon pohnul tělem, dokáže se na daný objekt dívat z několika různých úhlů. Dá se to vysvětlit tak, že vidí dva cvrčky v zákrytu za sebou a malým pohybem oka je najednou vidí z pohledu, kdy cvrčci jsou vedle sebe.

Question: Podle čeho mění chameleoni barvu?

Answer: emocí


Rezistence (zahradnictví)

Context: Rezistence (zahradnictví) Rezistence je schopnost hostitele překonat nebo významně ovlivnit aktivitu patogenního organismu. Rezistence může účinkovat různými způsoby, různé míře, různou dobu proti různě rozsáhlým skupinám patogenů. Konstitutivní a indukované prvky ochrany Na ochraně rostliny vůči patogenům se podílí mnoho různých mechanismů. Bariéry omezující průnik patogenu do hostitele nebo jeho další šíření jsou nazývány strukturní mechanizmy. Pokryv nebo povrch pokožky listů a stonků, velikost a struktura stomat a lenticel, tloušťka a struktura buněčných stěn.[1] Tyto obranné mechanismy jsou přirozenými prvky kterými se rostliny brání proti patogenům a jsou stálými rostlinnými strukturami. Konstitutivní ochranné prvky:[2] vosky a povrchové struktury (např. trichomy) kutikula buněčné stěny lignifikace chemické sloučeniny s negativním účinkem pro patogenní organismy Indukované bariéry nebo mechanismy jsou prvky, které jsou vytvářeny jako reakce po napadení hostitele patogenem. Takovým opatřením je opad listů, tvorba nekróz, ztlustlých stěn a podobně.[1] Významným mechanismem na ochranu hostitele po napadení je hypersenzitivní reakce. Napadené tkáně hostitele rychle hynou, takže dochází k zastavení šíření patogenu. Hypersenzitivní rostliny vytváří látky, které hubí jak patogen, tak i vlastní, napadené buňky. Hypersenzitivní reakce se projevuje vznikem nekróz. Hypersenzitivní reakce je projevem vertikální rezistence. Biochemické mechanizmy jsou založeny na vytváření sloučenin s fungicidním, baktericidním nebo insekticidním účinkem. Účinné sloučeniny mohou být běžně přítomny v rostlině, nebo jsou vytvářeny pouze při napadením patogenem. Množství látek ovlivňuje intenzitu rezistence, tak je tomu například u fytoalexinů, obranných antibakteriálních a antimykotických sloučenin. Rezistence vůči patogennímu organismu je často dědičná schopnost. Při systémové rezistenci dochází k aktivaci transkripce genů kódujících různé komponenty buněčné stěny rostlin (polysacharidy, lignin, suberin, saponin), které mohou být bariérou pro infekci patogenu. Infekci mohou zabránit i rostlinné enzymy, které rozkládají komponenty buněčné stěny hmyzích škůdců, houbových nebo bakteriálních patogenů.[2] Obrana rostliny tak může být aktivní nebo pasivní, podle toho, zda jsou účinné obranné prvky hostitele již přítomny nebo jsou vytvářeny až po signalizaci a během napadení hostitele patogenem. Synergie Stejně jako obrana rostlin může více mechanismy působit na patogenní organismy a společný účinek je silnější než účinek jednotlivých prvků, tak i rostliny oslabené například abiotických stresem, hůře odolávají napadení patogeny nebo mohou být dokonce poškozovány i organismy, které nejsou primárně patogenní, destruenty (chřadnutí a prosychání borovic). V některých případech jsou také popisována napadení hostitelů několika méně významnými patogeny současně s významnými účinky (sypavka smrku). V takovém případě může být tvorba rezistence rostlinou komplikovanější.

Question: Jak se říká ochranným prvkům, které jsou vytvářeny až jako reakce po napadení hostitelské rostliny patogenem?

Answer: Indukované


Nobelium

Context: Nobelium, chemická značka No (lat. Nobelium), je čtrnáctým členem z řady aktinoidů, desátým transuranem, silně radioaktivní kovový prvek, připravovaný uměle ozařováním jader curia. Svůj název získal na počest Alfreda Nobela. Nobelium je radioaktivní kovový prvek, který doposud nebyl izolován v dostatečně velkém množství, aby bylo možno určit všechny jeho fyzikální konstanty. Vyzařuje α a γ záření a je silným zdrojem neutronů, proto je nutno s ním manipulovat za dodržování bezpečnostních opatření pro práci s radioaktivními materiály. O jeho sloučeninách a jejich chemickém chování je známo velmi málo. Nobelium se v přírodě nevyskytuje. Je to uměle připravený kovový prvek z řady transuranů. Nobelium bylo poprvé připraveno v dubnu roku 1958 v laboratořích kalifornské university v Berkeley za pomoci nového lineárního urychlovače částic. Při uvedeném experimentu byl bombardován terč složený z izotopů curia (95 % 244Cm + 4,5 % 246Cm) jádry uhlíku 12C a bylo získáno nobelium 252No s poločasem rozpadu 2,4 sekund. 244 96 Cm + 12 6 C → 256 102 No → 252 102 No + 4 1 0 n Za jeho objevitele jsou pokládáni Albert Ghiorso, Glenn T. Seaborg, John R. Walton a Torbjø Sikkeland. Prvek byl pojmenován na počest švédského chemika a vynálezce dynamitu Alfreda Nobela. Další umělá příprava nobelia byla oznámena roku 1966, kdy byl bombardován terčík z uranu 238U jádry neonu 22Ne 238 92 U + 22 10 Ne → 260 102 No → 254 102 No + 6 1 0 n Je známo celkem 17 izotopů nobelia, z nichž je nejstabilnější jsou 259No s poločasem rozpadu 58 minut, 255No s poločasem rozpadu 3,1 minuty a 253No s poločasem 1,62 minuty. Zbývající izotopy mají poločas rozpadu menší než jednu minutu. N. N. Greenwood - A. Earnshaw, Chemie prvků II. 1. díl, 1. vydání 1993 ISBN 80-85427-38-9 VOHLÍDAL, Jiří; ŠTULÍK, Karel; JULÁK, Alois. Chemické a analytické tabulky. 1. vyd. Praha : Grada Publishing, 1999. ISBN 80-7169-855-5. Aktinoidy Jaderná fyzika Obrázky, zvuky či videa k tématu nobelium ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo nobelium ve Wikislovníku

Question: Jakou má chemickou značku nobelium?

Answer: No


Abraham Lincoln

Context: Abraham Lincoln [čti: eibrhem linkoln] (12. února 1809 - 15. dubna 1865) byl 16. prezident USA (v letech 1861 - 1865) a první prezident z řad Republikánské strany. Za americké občanské války vedl severní státy. Narodil se jako syn farmáře a dělníka Thomase Lincolna a Nancy Hanksové. Matka byla negramotná. Navzdory velkému majetku a různým vedlejším příjmům svého otce vyrůstal v chudých poměrech. Několikrát se stěhovali, až se nakonec usadili v okrese Macon v Illinois. Malárie připravila Abrahama Lincolna o matku v době kdy mu nebylo ještě ani deset let. Jeho otec se po čase usadil v Indianě a mladý Abraham se brzy vydal vlastní cestou. Už od svých čtrnácti let si sám vydělával na živobytí. Číst a psát se naučil sám doma. V roce 1828 se seznámil s obchodníkem Jamesem Gentrym, který jej zaměstnal na přepravu zboží po vodě. Díky této nové práci v New Orleans poznal hrůzy otroctví. Abraham Lincoln během svého života vystřídal mnoho povolání - byl dřevorubcem, lodivodem, lovcem, zeměměřičem, vojákem, poštmistrem a pomocníkem v obchodě. Sám se vzdělával, studoval i zákony a zapojoval se do veřejných debat, kde se projevil jeho řečnický talent. V New Salemu si pronajal obchod. Díky své velké zálibě - knihám - si získal pověst vzdělaného člověka a jeho popularita začala růst. Lidé se na Abrahama Lincolna začali stále více obracet se svými spory, které jim pomáhal řešit. V roce 1832 poprvé kandidoval do zákonodárného sboru státu Illinois, avšak neuspěl. Ve svém volebním programu vyzdvihoval zřízení centrální banky, zavedení cla, také zlepšení veřejných institucí, čímž jasně prokazoval, že svým smýšlením tíhne k Whigům.

Question: Kdy zemřel Abraham Lincoln?

Answer: 15. dubna 1865


Pluto (trpasličí planeta)

Context: Pluto, oficiální označení (134340) Pluto, je největší a po Eris druhou nejhmotnější známou trpasličí planetou sluneční soustavy. Zároveň se jedná o deváté největší a desáté nejhmotnější známé těleso, které obíhá přímo okolo Slunce. Roku 1930 ho objevil americký astronom Clyde Tombaugh. Toto kosmické těleso astronomové původně řadili mezi planety, ovšem po změně definice pojmu "planeta", ke kterému došlo během 26. valného shromáždění Mezinárodní astronomické unie v Praze v roce 2006 byl zařazen mezi trpasličí planety a plutoidy. Pluto se, podobně jako i další objekty Kuiperova pásu, skládá především z kamenných materiálů a ledu. Jde o poměrně malé těleso, které má přibližně pětinu hmotnosti Měsíce a třetinu jeho objemu. Obíhá po vysoce výstřední a nakloněné dráze. Jeho vzdálenost od Slunce se pohybuje mezi 30 a 49 astronomickými jednotkami (AU) (tj. 4,4-7,4 miliard km). V pravidelných intervalech se tak ocitá blíže Slunci než poslední planeta sluneční soustavy - Neptun. V současné době (roku 2012) se nachází asi 32 AU od Slunce. Pluto bylo klasifikováno jako planeta sluneční soustavy od svého objevu až do roku 2006. Jeho status však byl zpochybňován již od konce 70. let 20. století, kdy byla objevena vzdálená planetka (2060) Chiron a kdy také astronomové přesněji poznali jeho malou hmotnost. Na přelomu tisíciletí bylo objeveno mnoho transneptunických objektů, zejména pak roku 2005 těleso rozptýleného disku Eris, které je asi o 27 % hmotnější než Pluto. Dne 24. srpna 2006 pak Mezinárodní astronomická unie (IAU) na svém astronomickém kongresu v Praze přijala novou definici planety, která Pluto z této společnosti vyloučila, a ustanovila nový typ těles, trpasličí planety, kam vedle Pluta zařadila též Eris a těleso hlavního pásu Ceres.

Question: Kdo objevil trpaslicí planetu Pluto?

Answer: Clyde Tombaugh


Itálie

Context: Hlavním městem je od roku 1870 Řím. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny Itálie. Sjednocená Itálie vznikla až roku 1861 jako království spojením mnoha menších států. V první světové válce byla nejprve členem Trojspolku, ale přidala se na stranu Dohody. Po válce se v Itálii chopili moci fašisté v čele s Benitem Mussolinim. Během druhé světové války byla na straně hitlerovského Německa, což nakonec vedlo k porážce Itálie. Království bylo v roce 1946 nahrazeno republikou. Itálie je zakládajícím členem EU a NATO. Již ve starověku zde existovalo mnoho městských států, částečně založených v rámci řecké kolonizace, a také, hlavně v severní části, pak města Etrusků. V 8. století př. n. l. se pak z několika osad konsolidovalo nové město Řím, které neustálým růstem určovalo dění na Apeninském poloostrově (a nejen na něm) po více než tisíc let. Římská říše se rozpadla a definitivně zanikla roku 476 n. l. Sám Řím zůstal centrem křesťanství i po tomto zhroucení, kdy byl Apeninský poloostrov ovládnut barbary. Na Apeninském poloostrově existovalo více států. Některé tyto státy byly sjednoceny králem Viktorem Emanuelem II. do Italského království. Další státy (například Benátsko nebo Papežský stát) byly připojovány postupně v následujících letech. V první světové válce bojovala Itálie na straně Dohody od roku 1915, po válce připojila území Jižního Tyrolska, přístav Terst a mohla si ponechat Dodekaneské ostrovy. Přesto byla italská veřejnost nespokojena s výsledky války. V roce 1922 se po pochodu na Řím stal předsedou vlády Benito Mussolini. Mussolini vytvořil fašistickou diktaturu. Postupně ovládl zemi. Roku 1929 se mu podařilo dojednat vyrovnání s papežem ohledně rozsahu papežského státu.

Question: Na kterém poloostrově leží stát Itálie?

Answer: Apeninském


Dračí doupě

Context: Dračí doupě je česká fantasy hra na hrdiny, kterou v roce 1990 vytvořilo nakladatelství Altar, ale většina lidí si ji přizpůsobilo dle vlastních požadavků. Hra z části vychází z americké hry na hrdiny Dungeons & Dragons (členění příruček; některé položky v bestiáři; rasy až na krolla a kudůka; povolání – chybí kněz). V roce 2004 vyšla nová hra Dračí doupě Plus (tzv. "Pluska") s komplikovaným jednotným systémem založeným na převodových logaritmických tabulkách, určená spíše pokročilejším hráčům. V roce 2011 vyšlo nové Dračí doupě II, jehož cílem je nahradit staré Dračí doupě jednodušším a ucelenějším systémem, snadným pro začátečníky. Tyto dva herní systémy nemají přímou návaznost na Dračí doupě 1.0 – 1.6, pouze v obecné rovině sdílí zaměření na fantasy (meč&magie, elfové, hobiti, trpaslíci ...). Dračí doupě patří mezi klasické papírové (nepočítačové) hry na hrdiny. Jeden z hráčů, tzv. Pán jeskyně (PJ), před hrou připraví úvodní příběh, mapy apod. Ostatní hráči se poté tohoto příběhu zúčastní – každý z hráčů představuje jednu postavu fantasy světa (trpasličího bojovníka, elfího kouzelníka apod.), celá družina pak dohromady putuje světem vytvořeným PJ s cílem splnit přijaté úkoly, získat peníze a slávu. Obecně neexistují limity, co hráči mohou a nemohou, o následcích jejich činů rozhoduje PJ, některé běžné herní situace (boj, sesílání kouzel, využívání zvláštních schopností apod.) se řeší na základě číselných tabulek uvedených v pravidlech a prvku náhody – hodů kostkami. Používají se kostky klasické šestistěnné (k6) a o něco netradičnější desetistěnné (k10) a občas i osmi- či čtyřstěnné.

Question: Co je Dračí doupě?

Answer: česká fantasy hra na hrdiny


Otrokářství

Context: V širším slova smyslu se hovoří o otroctví i v případech, kdy je jedna osoba na druhé natolik závislá, že je nucena pro ni proti své vůli pracovat a je tím zbavena osobní svobody, byť se teoreticky nejedná o stav protiprávní nebo právem přímo definovaný. Neolitická revoluce je spjata se vznikem otrokářství. Historicky bylo legálně využívané ve většině zemí světa a bylo považováno za normální (pozitivní) součást života (společenský žebříček a služba bohům). Starověké Řecko či starověký Řím na něm byli existenčně závislé a velkou roli hrálo ještě při produkci americké bavlny v 19. století (práce otroků značně zlevňovala její produkci a zvýhodňovala ji tak na evropských trzích). Dnes je prakticky ve všech zemích světa (včetně České republiky) zakázané a zakazuje je a stíhá i mezinárodní právo (viz Úmluva o otroctví z roku 1926, Všeobecná deklarace lidských práv z roku 1950). Ve slovanských zemích navíc slovo "otrok" mělo (a někde i dnes má) význam jiný než "sluha" – nedospělé děti (dítě – "otroče") jako mladík/syn ("otrok") či dívka/dcerka ("otroczyca"). Existují náznaky, že se ve Velkomoravské říši vybírala daň z potomků. Navzdory zákazům je možné se setkat s otroctvím i dnes. I v civilizovaném světě se objevují různé nezákonné případy naplňující širší definici otroctví. Ve faktickém otroctví jsou často drženy ženy, které se staly obětí obchodu s bílým masem a jsou nuceny k prostituci (prakticky všude po světě, včetně České republiky), ve Španělsku byla v roce 2005 zatčena skupina lidí, která organizovala otrockou práci mentálně postižených v zemědělství. S otroctvím se lze setkat i na státní úrovni, definici otroctví jako nesvobodné práce odpovídá práce vězňů v nápravných institucích států. Nucená práce vězňů se v Evropě využívala od začátku 16. století. Nacistické Německo nutilo obyvatelstvo okupovaných zemí vykonávat nucené práce ve svém válečném průmyslu. Obrovského rozsahu dosáhl systém pracovních táborů v SSSR.

Question: Je možné setkat se dnes s otroctvím?

Answer: Navzdory zákazům je možné se setkat s otroctvím i dnes.


Měsíc

Context: Během nacistického období v Německu prosazovali nacističtí vůdci teorii Welteislehre, která prohlašovala, že Měsíc je tvořen pevným ledem. První člověkem vyrobený předmět, který dosáhl Měsíce, byla automatická sovětská sonda Luna 2, která na něj dopadla 4. září 1959 ve 21:02:24 Z. Odvrácená strana Měsíce byla zcela neznámá až do průletu sovětské sondy Luna 3 v roce 1959. Její rozsáhlé zmapování bylo provedeno v rámci amerického programu Lunar Orbiter v 60. letech 20. století. Luna 9 byla první sondou, která měkce přistála na Měsíci a 3. února 1966 přenesla obrázky měsíčního povrchu. Prvním umělým satelitem Měsíce byla sovětská sonda Luna 10 (odstartovala 31. března 1966). Členové posádky Apolla 8, Frank Borman, James Lovell a William Anders, se 24. prosince 1968 stali prvními lidmi, kteří na vlastní oči viděli odvrácenou stranu Měsíce. Lidé poprvé přistáli na Měsíci 20. července 1969, čímž vyvrcholil studenou válkou inspirovaný vesmírný závod mezi Sovětským svazem a Spojenými státy americkými.

Question: Jak se jmenovala sonda, která provedla první měkké přistání na Měsíci?

Answer: Luna 9


Program Ranger

Context: Ranger bylo označení americké série devíti bezpilotních kosmických sond, určených pro výzkum Měsíce v letech 1961 až 1965. == Cíl programu == Program byl projektem Národního úřadu pro letectví a kosmonautiku, který navazoval na nepříliš úspěšný průzkum Měsíce v rámci Programu Pioneer. Měl přinést poznatky potřebné k chystanému přistání člověka na Měsíci. Projekt řídila organizace NASA Jet Propulsion Laboratory (JPL), Pasadena, CA (USA). Jednalo se o sondy, které měly dopadnout na měsíční povrch a krátce předtím poslat snímky pořízené šesti kamerami. Předpokládalo se, že dopadem se sonda zničí. U Rangerů 3 až 5 mělo dojít k měkkému přistání přístrojového pouzdra. Celkové náklady na projekt dosáhly hodnoty 170 mil. USD == Stručně k sondám == K dopravě sond byla použita dvoustupňová raketa Atlas - Agena B. Všechny mise startovaly z kosmodromu Eastern Test Range na Floridě. Ranger 1, start v srpnu 1961, sonda zůstala na orbitě Země, neúspěch Ranger 2, start v listopadu 1961, stejný osud jako předchozí mise Ranger 3, start v lednu 1962, příliš rychle Měsíc přeletěla na orbitu Slunce, neúspěch Ranger 4, start v dubnu 1962, první zásah Měsíce sondou USA, bez fotografií, úspěch částečný Ranger 5, start v říjnu 1962, jako Ranger 3, neúspěch Ranger 6, start v lednu 1964, zasáhla Měsíc, ale televizní přenos nefungoval, neúspěch Ranger 7, start v červenci 1964, úspěšný přenos televizních snímků Ranger 8, start v únoru 1965, stejně úspěšná jako předchozí sonda, 17. února 1965 pořídila tato bezpilotní sonda na Měsíci fotografie Moře Klidu. Akce se konala v rámci přípravy na mise programu Apollo, v tomto místě měla v budoucnu přistát posádka Apolla 11. Ranger 9, start v březnu 1965, i ta poslala velice kvalitní snímky, tedy úspěšná

Question: Jak se jmenuje americké série devíti bezpilotních kosmických sond, určených pro výzkum Měsíce v letech 1961 až 1965?

Answer: Ranger


Jan Kotík

Context: Pravoslav Kotík otec Děti Martin Kotík synPetr Kotík syn Příbuzní Jan Jakub Kotík vnukTomas Kotík vnukOndřej Kotík vnukTereza Kotíková vnučkaBenjamine Kotík vnuk Ocenění bronzová medaile multimediální obsah na Commons Seznam děl v databázi Národní knihovny Některá data mohou pocházet z datové položky. Jan Kotík (4. ledna 1916 Turnov – 23. března 2002 Berlín) byl český malíř, průmyslový výtvarník, grafik a pedagog. Život Jan Kotík byl synem malíře a profesora kreslení na reálce v Mladé Boleslavi Pravoslava Kotíka. Vyučil se typografem. V letech 1935–1941 studoval na Uměleckoprůmyslové škole v Praze (prof. Jaroslav Benda). Podnikl studijní cesty do Drážďan (1936) a do Paříže (1937). Během války v letech 1941–1943 vyučoval na soukromé umělecké škole v Praze. Člen Skupiny 42 (1942–1948), Umělecké besedy (1946) a SČUG Hollar (1945–1950). Byl členem redakčního kruhu časopisu Tvar (1948–1951). V letech 1947–1953 pracoval v ÚLUV v Praze, od roku 1951 vedl návrhářské ateliéry a vzorové dílny a spolupracoval se sklárnou ve Škrdlovicích, v letech 1957–1968 byl členem skupiny průmyslových výtvarníků Bilance při UB. Zúčastnil se Světových výstav Expo 58 v Bruselu a Expo 67 v Montrealu, a jako člen předsednictva SČVU také 32. Benátského bienále roku 1964. Roku 1965 byl na pozvání British Art Council na studijním pobytu ve Velké Británii. Články přispíval do časopisů Tvar, Výtvarná práce, Umění a řemesla, Ateliér, aj. Roku 1969 byl na jednoročním pobytu v Západním Berlíně v rámci Deutscher Akademischer Austausch Dienst a do Československa se už nevrátil. Roku 1976 byl v nepřítomnosti odsouzen ke třem letům vězení za nepovolený pobyt v zahraničí a roku 1979 zbaven čs. státního občanství.

Question: Vyučoval Jan Kotík na soukromé umělecké škole v Praze v roce 1942?

Answer: Během války v letech 1941–1943 vyučoval na soukromé umělecké škole v Praze.


Rob Grant

Context: Robert Grant (zkráceně Rob Grant, narozen v Salfordu, Anglie) je britský komediální autor a televizní producent. Spolu s Dougem Naylorem vytvořil scénář kultovního sci-fi seriálu Červený trpaslík. Grant a Naylor spolupracovali také během rozhlasových programů "Cliché" a jeho pokračování "Son of Cliché", dále při televizních pořadech "Spitting Image", "The 10 Percenters" a při různých projektech pro britského komika Jaspera Carrotta. Seriál Červený trpaslík vznikl ze sketche Dave Hollins: Space Cadet z pořadu "Son of Cliché". Rob Grant se krátce mihl v epizodě "Pozpátku" v roli muže, jenž kouří přibývající cigaretu. V polovině devadesátých let po šesti sériích Rob Grant opouští seriál. Poté napsal dvě televizní série "The Strangerers" a "Dark Ages" a 4 romány. Červený trpaslík 4: Pozpátku - v závěrečném čtvrtém dílu knižní série Červený trpaslík Dave Lister konečně nalezl, po čem dlouhou dobu pátral - Zemi. Ale má to jeden háček, čas zde plyne pozpátku. Zdá se, že jej tady čeká velmi bizarní konec, pokud se neobjeví kamarádi, aby jej zachránili. Kolonie (2000), angl. Colony Neschopnost: Zlo je nové dobro (2003), angl. Incompetence - humorný román z blízké budoucnosti, v níž se Evropa sloučila do Spojených států evropských a kde je neschopnost vyžadována. Po stopách naopak velmi schopného vraha se vydává jistý detektiv... Špeky (2006), angl. Fat - satirický román popisuje, jak společnost a média pohlíží na obezitu Červený trpaslík 1: Nekonečno vítá ohleduplné řidiče Červený trpaslík 2: Lepší než život Primordial Soup (1993) - knižní kolekce scénářů TV Show Červený trpaslík Son Of Soup (1996) - další kolekce scénářů Scenes From The Dwarf (1996)

Question: V jaké epizodě seriálu Červený trpaslík se objevil Rob Grant?

Answer: Pozpátku


Bělorusko

Context: Z dalších historicky či kulturně zajímavějších měst lze jmenovat Grodno (zachovaná část historické zástavby), Vitebsk, který je rodištěm Marka Chagalla, či Polock bohatý na sakrální památky. Zajímavou a přitažlivou krajinou je Polesí na jihu Běloruska. Jde o zalesněnou nížinu podél řeky Pripjať, jejíž jižní část leží již na Ukrajině. Řeka se zde pohybuje s téměř nulovým spádem, což způsobilo vytváření obrovských mokřin podél Pripjati a jejich přítoků. Také Národní park Bělověžský prales na hranici s Polskem láká stále více turistů. == Kultura == Nejslavnějším běloruským spisovatelem je patrně Janka Kupala. Světlana Alexijevičová získala roku 2015 Nobelovu cenu za literaturu. Za hranice své vlasti pronikli rovněž autoři jako Jakub Kolas, Maksim Bahdanovič, Vasil Bykav, Uladzimir Karatkevič, Alěs Adamovič či Ryhor Baradulin. K zakladatelům běloruského písemnictví patří Cyril Turovský. František Skoryna přeložil do běloruštiny Bibli. Vyšla roku 1517 v Praze, jako vůbec první tištěná kniha východní Evropy (Skoryna v Praze působil jako císařský zahradník). Skoryna též kodifikoval staroběloruštinu. Pro rozvoj moderní běloruštiny a literatury měl velký význam časopis Naša niva založený roku 1906 (vychází dodnes). První generace jeho autorů byla nazývána našanivská.V populární hudbě dokázal získat mezinárodní úspěch houslista Alexander Rybak, který má dnes ovšem norské občanství. Největším hudebním festivalem je Slavjanski bazar, který se každoročně koná ve Vitebsku a zaměřuje se primárně na populární hudbu ze slovanských zemí, ale často soutěží i umělci z neslovanských států, vítězem hlavní soutěže se stal již i zástupce Izraele či Mexika.Vysokou prestiž má baletní soubor Národního akademického divadla v Minsku (Н а В т о і б), jeho choreograf Valentin Elizarev získal roku 1996 prestižní Cenu Benois de la danse.

Question: Kdo získal Nobelovu cenu za literaturu v roce 2015?

Answer: Světlana Alexijevičová