Kiss

Context: Skupina je známa bizarně líčenými tvářemi svých členů, kostýmy a vizuálním ztvárněním vystoupení. Na koncertech plivali oheň, krev, kouřilo se jim z kytar a používali pyrotechniku. Jejich oblečení a make-up má charakter strašidelně laděných komiksových postav. Jejich atraktivní prezentace přitvrzené glam rockové hudby zapůsobila na široké masy publika natolik, že se stali jednou z celosvětově nejznámějších a komerčně nejúspěšnějších amerických rockových skupin hlavně v 70. a 80. letech. Kiss doposud získali od RIAA 22 zlatých alb a mají potvrzený prodej více než 100 milionů alb, z toho 19 milionů nahrávek v USA. Kiss má své kořeny ve skupině Wicked Lester. Tuto skupinu z New Yorku vedli Gene Simmons a Paul Stanley. Wicked Lester svou tvorbou ale nedosáhli výraznějšího úspěchu. Koncem roku 1972 mezi sebe Simmons se Stanleyem přijali veterána hudební klubové scény z New Yorku Petera Crisse a na jejich zkouškách začaly vznikat první písničky jako Strutter či Deuce. Oproti začátkům Wicked Lester v této době skupina začala muziku přitvrzovat a po vzoru kapely New York Dolls zkoušela experimentovat se svým vzhledem. Skupina začala používat make-up, vlasy měla upravené trvalou. V lednu 1973 se k trojici kapely připojil sólový kytarista, excentrik Paul "Ace" Frehley. V této době také Gene přišel s nápadem pojmenovat nově vzniklou kapelu KISS. Ace pak dostal nápad, že by písmena "SS" na konci názvu mohla být vytvořena ze dvou blesků: KI⚡ (německé edice alb skupiny však musely mít tento text upravený jako dvě obrácená "ZZ", protože blesky silně připomínaly nacistický znak SS). První album skupina začala nahrávat 10. října 1973 v Bell Sound Studios v New Yorku. První oficiální vystoupení skupiny bylo na Academy of Music (NY), kde předskakovali kapele Blue Öyster Cult. Na tomto koncertu se stalo, že při plivání plamenů vzplanuly nalakované vlasy Geneho Simmonse. Dne 5. února 1974 v kanadském Edmontonu na Northern Alberta Jubilee Auditorium skupina nastartovala své koncertní turné.

Question: Ve kterém roce vznikla rocková skupina Kiss?

Answer: 1973


Dějiny Brna

Context: Z roku 1091 je první zaručená písemná zmínka v Kosmově kronice, věrohodné jsou však i údaje v tzv. listinných falzech hlásících se rovněž do 11. století. Ve 12. století se raně středověká aglomerace, která zahrnula kromě hradu a osídlení v areálu pozdějšího starobrněnského kláštera ještě hospodářské podhradí na pravobřeží Svratky, rozšířila na svahy jižně od Pekařské ulice a zejména do jižní části pozdějšího města. Tehdy byl také vybudován jednolodní kostelík sv. Petra s kryptou; kolem bylo doloženo soudobé osídlení, nikoliv však opevnění na přístupné straně. Palisádový žlab v místě domu Petrov 8 (biskupství) však nevylučuje existenci hrazeného dvorce. Existence přemyslovského správního hradu v 11. a 12. století na Petrově není ve světle archeologických výzkumů pravděpodobná. Osídlení z 8.–12. století, na které navázalo ve 13. století předměstí, bylo archeologicky prokázáno také v areálu ulic Dornych a Spálená. Kolem roku 1200 přišli němečtí (rakouští) a valonští osídlenci, výrazně se rozrostlo osídlení zahrnující do 30. let 13. století celé pozdější historické jádro v hradbách. Tento vývoj vrcholil vznikem institucionálního města asi ve 30., možná již ve 20. letech 13. století. Jeho právní řád byl odvozen od rakouských měst Enže a Vídně. Roku 1243 Brnu král Václav I. udělil městská privilegia. Hrad Špilberk patrně založil v 70. letech 13. století Přemysl Otakar II. Již před polovinou 13. století byla vystavěna kamenná hradba. Roku 1292 obdrželo město právo volit rychtáře. V roce 1349 se Brno stalo trvalým sídlem moravských markrabat. Vedle Olomouce bylo Brno nejvýznamnějším moravským městem, zasedal zde i zemský soud a od doby Karla IV. se zde vedla jedna řada zemských desk. Obvod sevřený hradbami dosahoval necelých 37 ha, počet obyvatel se v lucemburské době pohyboval kolem 8 000. Husitské války zasáhly Brno v letech 1428 a 1430. Brno zůstalo po celou dobu pevnou baštou katolictví, k čemuž přispěl jeho převážně německý charakter. Husité město nedobyli, těžce však utrpělo Staré Brno a další blízké vsi a předměstí. JIž v 1.polovině 13. století vznikají v Brně první zděné měšťanské domy, i když ještě o řadu desetiletí později bylo město převážně dřevěné. Proces přechodu ke zděné architektuře se v prostředí měšťanské zástavby výrazně urychlil od 2. poloviny 13. století, takže ve 14. a 15. století mělo Brno v zásadě zděný charakter. Ač cihly se používaly již ve 13. století, velký rozmach cihlových staveb lze zaznamenat v 15. století. V roce 1641 po dobytí Olomouce švédskými vojsky se Brno stalo faktickým hlavním městem Moravy mj. proto, že sem byly z Olomouce narychlo přemístěny zemské desky.

Question: Kdo zřejmě založil hrad Špilberk?

Answer: Přemysl Otakar II.


Folk

Context: Folk (česká výslovnost [folk], anglická [fə]) je hudební žánr, který má své kořeny v anglosaských zemích. Samotné slovo folk znamená v angličtině lid, v tomto případě tedy vyjadřuje anglosaskou lidovou píseň. V přeneseném významu slova do oblasti současné populární hudby toto slovo přesně vyjadřuje amatérskou hudební tvorbu a její amatérské hudební provozování, respektive amatérské písničkářství (viz Akademický slovník cizích slov, vydala Akademia v roce 2000). Slovní spojení folk music [ˈ ˌ] pak znamená lidová hudba (etnická) anebo – stylizovanou nápodobou – folková hudba. Pro odlišení moderní folkové hudby od etnické se v angloamerických zemích užívají názvy contemporary [kə] (současný) folk či modern [ˈ] (moderní) folk. V češtině se pro lidovou hudbu etnickou užívá spíše termín folklór (laicky také "česká lidovka") a pojmem folk se označuje lidová hudba moderní. == Český folk == === Trampská tradice === Žánr české folkové hudby na rozdíl od té anglosaské nevznikl až koncem šedesátých let 20. století, neboť lidová tvorba umělých písní měla v této době již mnohaletou tradici v klasické či moderní trampské hudbě. Ta je bezesporu velmi zvláštní, osobitou i zcela svébytnou odrůdou českého folku a to v širším kontextu celé české populární a lidové hudby (viz skupiny Brontosauři, Settleři, Hop Trop nebo Wabi Daněk či Jarka Mottl). Tradiční trampská hudba tedy v českých zemích existovala již více jak 30 let před nástupem anglosaského folku. I ona však měla své inspirační kořeny v předchozí tradici kramářských písní, obrozeneckého zpívání 19. století, kabaretních kupletů jakož i v tradici dělnických zpěváckých spolků. Tradice původní trampské písničky v nejrůznějších podobách přežila celé 20. století a to prakticky až dodnes. === Tradice "české lidovky" === Jak již bylo uvedeno, je velmi obtížné přijímat jakékoliv klišovitě schematické tvrzení, že folk vznikl někdy na přelomu 50. a 60. let 20. století kdesi v Americe. Takové tvrzení by nám vlastně říkalo, že před tímto obdobím neexistovala na celém světě žádná amatérská hudební tvorba vytvářená především pro radost a potěchu autora samého, či jemu blízkých osob.

Question: V jakých zemích má kořeny folk?

Answer: anglosaských


Salem (Oregon)

Context: Salem je hlavní město amerického státu Oregon. Město leží na řece Willamette. V Salemu žije podle sčítání z roku 2010 více než 154 637 lidí, což z něj po Portlandu a Eugene dělá třetí nejlidnatější město státu. Název "Salem" je odvozen z hebrejského a arabského slova, které znamenají v překladu "mír". Salem byl přezdívaný Třešňové město (Cherry City), protože průmysl založený na pěstování třešní hrál důležitou roli. Město bylo založeno v roce 1842 a hlavním městem Oregonu se stalo v roce 1853. Leží v blízkosti údolí Willamette Valley, jedné z nejúrodnějších oblastí Spojených států. Podle sčítání lidu z roku 2010 zde žilo 154 637 obyvatel. 79,0% Bílí Američané 1,5% Afroameričané 1,5% Američtí indiáni 2,7% Asijští Američané 0,9% Pacifičtí ostrované 10,1% Jiná rasa 4,3% Dvě nebo více ras Obyvatelé hispánského nebo latinskoamerického původu, bez ohledu na rasu, tvořili 20,3% populace. Kawagoe, Japonsko Kimhe, Jižní Korea Salem, Indie Obrázky, zvuky či videa k tématu Salem ve Wikimedia Commons

Question: Jak se jmenuje hlavní město amerického státu Oregon?

Answer: Salem


Context: Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (zkráceně OECD z angl. Organisation for Economic Co-operation and Development) je mezivládní organizace 36 velmi ekonomicky rozvinutých států světa, které přijaly principy demokracie a tržní ekonomiky. OECD vznikla v roce 1961 (zakládací dokument byl podepsán 14. prosince 1960) transformací Organizace pro evropskou hospodářskou spolupráci (OEEC), která byla původně zřízena roku 1948 k administraci poválečného Marshallova plánu. OECD koordinuje ekonomickou a sociálně-politickou spolupráci členských zemí, zprostředkovává nové investice, prosazuje liberalizaci mezinárodního obchodu. Cílem OECD je napomáhat k dalšímu ekonomickému rozvoji, potlačení nezaměstnanosti, stabilizaci a rozvoji mezinárodních finančních trhů. Mezi hlavní orgány OECD patří rada, složená z ministrů, coby zástupců členských zemí, dále výkonný výbor, sekretariát v čele s generálním tajemníkem a několik odborných komisí. Sídlem sekretariátu OECD je Château de la Muette v Paříži. == Historie == Předchůdcem OECD byla Organizace pro Evropskou hospodářskou spolupráci (Organisation for European Economic Cooperation, OEEC), založená 17. dubna 1948, jejímž účelem bylo zejména rozdělování prostředků Marshallova plánu, ale také hospodářská a měnová spolupráce a odstraňování obchodních překážek. Organizaci založilo 17 západoevropských států a tři německé okupační zóny, tedy státy přijímající pomoc z Marshallova plánu (kromě nich Marshallův plán přijala také Jugoslávie a Svobodné území Terst). Později se připojilo Španělsko. == Cíle a činnost == OECD poskytuje prostředí, ve kterém mohou jednotlivé vlády vzájemně porovnávat svoje zkušenosti s různými typy politik, hledat odpovědi na běžné problémy, poznat dobře fungující praxi a koordinovat domácí a zahraniční politiku. Mandát OECD je velmi široký, protože pokrývá řadu záležitostí vztahujících se k ekonomice, životnímu prostředí a sociální politice. Je to fórum, ve kterém vzájemný tlak může působit jako silný motivační prostředek k zavádění tzv. měkkého práva – nesvazujících nástrojů, které však mohou někdy vést i k závazným dohodám. Spolupráce mezi jednotlivými vládami pramení z informací a analýz, poskytovaných sekretariátem v Paříži. Ten shromažďuje data, monitoruje trendy a analyzuje a předpovídá další ekonomický vývoj. Snaží se také zachytit sociální změny nebo rozvoj v obchodu, ochraně životního prostředí, zemědělství, technologiích, zdanění a dalších oblastech. OECD je také známá jako jedna z nejlepších statistických agentur, jelikož publikuje velmi zajímavé průzkumy s množstvím informací a širokým zaměřením. V uplynulém desetiletí OECD vyřešilo řadu ekonomických, sociálních a environmentálních záležitostí, zatímco dále prohlubovalo svoje spojení s podniky, obchodními uniemi a dalšími zástupci civilní společnosti.

Question: Jaká je zkratka pro Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj?

Answer: OECD


Letní olympijské hry 1964

Context: XVIII. letní olympijské hry se konaly v japonském hlavním městě, Tokiu. To bylo vybráno v roce 1958 z kandidátských měst, ke kterým patřily ještě Detroit, Buenos Aires a Vídeň. Tokio mělo pořádat již olympijské hry v roce 1940, ale poté co Japonsko napadlo Čínu, bylo pořadatelství přiřknuto finským Helsinkám. Podrobnější informace naleznete v článku Československo na Letních olympijských hrách 1964. Obrázky, zvuky či videa k tématu Letní olympijské hry 1964 ve Wikimedia Commons www.olympic.org

Question: Jaké město bylo dějištěm XVIII. letních olympijských her?

Answer: Tokiu


Brno

Context: Kromě vzniku Velkého Brna v roce 1919 se jednalo o roky 1944 (připojen městys Líšeň), 1957 (okolí Brněnské přehrady), 1960 (čtyři obce), 1971 (osm obcí) a naposledy 1980, kdy se součástí města stal Útěchov. === 21. století === V roce 2017 vytvořilo město strategii zvanou Brno 2050, v níž popsalo vize do budoucnosti ve třech oblastech: kvalita života, městská správa a zdroje. Podle ní má v Brně v roce 2050 žít 600 tisíc obyvatel, má zde růst moderní architektura, fungovat spolupráce v rámci metropolitní oblasti, plánuje se zavedení politiky otevřených dat či participativní správy občany. V oblasti dopravní má jít o napojení města na vysokorychlostní tratě a zvýšení provozu na tuřanském letišti, vize dále počítá např. s využíváním obnovitelných zdrojů. == Geografie == Brno leží na jihovýchodě České republiky na soutoku řek Svratky a Svitavy a protékají jím potoky Veverka, Ponávka, Říčka a několik dalších menších toků. Tok Svratky je v Brně dlouhý přibližně 29 km, u Svitavy délka činí asi 13 km. V katastru města se nachází Brněnská přehrada a několik malých rybníků a jiných vodních ploch, například Žebětínský rybník nebo nádrže v Mariánském údolí. Brno je ze tří stran chráněno zalesněnými kopci Brněnské vrchoviny, na jihozápadě pak začínají nížiny Dyjsko-svrateckého úvalu, nadmořská výška města se pohybuje mezi 190–497 m n. m., značná část území Brna (6379 ha, 28 %) je pokryta lesy.

Question: Kolik žije lidí v metropolitní oblasti Brna?

Answer: 600 tisíc


Ganga

Context: Ganga Gangaगंगाগ্গা Řeka ve VáránasíZákladní informace Délka toku 2 510 km Plocha povodí 1 120 000 km² Průměrný průtok 14 270 m³/s Světadíl Asie Zdrojnice Bhagírathí a Alakanandá v Himálaji 30°8′42,39″ s. š., 78°35′50,85″ v. d. 7756 m n. m. Ústí Bengálský záliv 23°48′0″ s. š., 89°46′0″ v. d. 0 m n. m. Protéká Indie Indie (Uttarákhand, Uttarpradéš, Bihár, Džhárkhand, Západní Bengálsko), Bangladéš Bangladéš Úmoří, povodí Indický oceán, Bengálský záliv, Povodí Gangy (Indie 58,01 %, ČLR 19,65 %, Nepál 9,01 %, Bangladéš 6,55 %, součást Indie nárokovaná ČLR 4,11 %, Bhútán 2,44 %, území pod kontrolou Indie nárokované ČLR 0,07 %, Myanmar <0,01 %)[1] Geodata OpenStreetMap OSM, WMF Některá data mohou pocházet z datové položky. Ganga (někdy užíván též tvar Ganges[2], hindsky गंगा, bengálsky গ্গা, v sanskrtu ग्गा, anglicky Ganges River) je největší řeka Indie. Protéká státy Uttarákhand, Uttarpradéš, Bihár, Džhárkhand a Západní Bengálsko v Indii a Bangladéšem. Co se týká průtoku, tak dohromady s Brahmaputrou zaujímá 3. místo na světě po Amazonce a Kongu. Je 2510 km dlouhá. Povodí má rozlohu 1 120 000 km². Včetně Brahmaputry má povodí rozlohu 2 055 000 km². Průběh toku Tok řeky můžeme rozdělit na čtyři části. Horní tok Horní tok začíná v Himálaji dvěma zdrojnicemi. Zprava to je Bhagírathí a zleva Alakanandá. Bhagírathí začíná poblíž ledovce Gangotri a Alakanandá začíná u ledovců Satopanth a Bhagirath Kharak a protéká poutním místem Badrináth. Údolí Alakanandy je asi 229 km dlouhé. Soutok Bhagírathí a Alakanandy je znám jako Dévprajág (v sanskrtu Devaprayā). Odtud řeka nese název Ganga. Střední tok Střední tok začíná v místech kde řeka opouští hory a vstupuje do naplaveninové Ganžské roviny (východní část Indoganžské roviny). Nejprve zde řeka protíná vlnitou a značně zalesněnou krajinu, která je hustě rozčleněná koryty řek stékajících s Himálají.

Question: Jak dlouhá je řeka Ganga?

Answer: 2510 km


Hasištejn

Context: Hrad Hasištejn (německy Hassenstein) leží na české straně Krušných hor nad obcí Místo v nadmořské výšce 627 metrů. Je jedním z nejstarších hradů severozápadních Čech, též rodištěm a sídlem významného aristokrata a humanisty Bohuslava Hasištejnského z Lobkovic. Od roku 1963 je chráněn jako kulturní památka ČR. == Historie == Původ Hasištejna není znám. Na hradišti byly nalezeny stopy pohanského pohřebiště, což svědčí o velmi dávném osídlení. První písemná zmínka o královském hradu se nachází v zákoníku Majestas Carolina ze 14. století, přestože na tomto místě je zmiňováno opevněné místo už ve století dvanáctém. Poskytovalo ochranu obchodní cestě mezi Kadaní a německým městem Zwickau. Je možné, že gotický hrad nechal postavit král Václav II. Od roku 1348 byl hrad v držení rodu pánů ze Šumburka. Císař a král Karel IV. jim jeho držbu roku 1351 prodloužil i s panstvími Přísečnice a Schlettau. V jím vydaném zákoníku Majestas Carolina jej uvádí mezi královskými hrady, které panovníci nesmí prodat a zastavit jej směli nanejvýš na devět let. Šumburkům hrad patřil až do roku 1412, kdy ho přenechali Jindřichu mladšímu Reussovi z Plavna. Ten se dostal do sporů s Václavem IV. a spolčoval se s loupeživými rytíři, se kterými přepadávali královské statky. Královské vojsko proto pod velením Mikuláše Chudého z Lobkovic hrad po dvouměsíčním obléhání dobylo a král Hasištejn ihned Mikuláši zastavil. Od roku 1421 ho Mikuláš získal jako dědičné korunní léno. Jeho vnuk, vzdělaný humanista Bohuslav Hasištejnský z Lobkovic, zde žil trvale od roku 1490 a nechal hrad výrazně rozšířit. Pak v něm založil jednu z největších knihoven českého království. Knihovna byla později přestěhována do Chomutova, kde roku 1598 shořela. Hrad dále vlastnili různí příslušníci Lobkoviců a jeden čas i Šliků. Po konfiskaci majetku Jiřího Popela z Lobkovic vlastnil sedm osmin hradu císař Rudolf II. Roku 1606 je od něj koupil Linhart starší Štampach ze Štampachu. Po bitvě na Bílé hoře a během třicetileté války se majitelé měnili a stavba začala chátrat. V záznamech z roku 1622 byl hrad uváděn jako opuštěný. Na počátku 18. století zříceninu hradu nechal upravit Emanuel Karsch, postavil zde hostinec. Ten v roce 1976 vyhořel. Obě budovy hostince před požárem jsou zachyceny ve čtvrtém dílu seriálu 30 případů majora Zemana Hon na lišku jako Čadkova chata ("Liščí doupě"). Nový, menší hostinec byl postaven v roce 1995. Je na něm pamětní deska připomínající návštěvu J. W. Goetha v roce 1810. == Stavební podoba ==

Question: Je hrad Hasištejn chráněn jako kulturní památka ČR?

Answer: Od roku 1963 je chráněn jako kulturní památka ČR.


Inteligenční kvocient

Context: Testování inteligence se používá zejména u dětí a studentů k predikci možných studijních problémů nebo naopak ke zjištění studijního potenciálu. U matematických schopností je ale magnetická rezonance k predikci lepší než IQ testy či testy z matematiky. Určitá hodnota IQ nemusí hrát v životě člověka podstatnou roli a nesvědčí o jeho charakteru. Ukazuje se také, že schopnost odolat pokušení je pro studijní výsledky lepší než IQ. Mentální retardace označuje výrazně sníženou inteligenci oproti průměru populace daného věku, která má většinou vliv na schopnost vést běžný život. Původní rozdělení mentální retardace v termínech debil (50–69), imbecil (IQ 35–49) a idiot (IQ pod 35) se dnes z důvodu velmi pejorativního významu nepoužívá. Mentální retardace se proto rozlišuje na lehkou (IQ 50–69), střední (35–49), těžkou (IQ 20–34) a hlubokou (IQ pod 20), ale například nejnovější klasifikace Americké psychiatrické společnosti DSM-V používá označení "intelektuální neschopnost" (intellectual disability). Zvláště u výrazných odchylek je však nemožné a pro pomoc konkrétní osobě neefektivní stanovovat přesnou hodnotu, a dnes se tak používá spíše klinický popis konkrétních potíží, které daný člověk má. Průměrné hodnoty IQ ve společnosti neustále stoupají, přibližně o tři body za deset let. Tento fenomén se nazývá Flynnův efekt. Není dosud jasné, zda jeho příčiny leží ve skutečně se zvyšující inteligenci lidské společnosti (ať již díky intenzivnějšímu vzdělávání, nebo díky lepší výživě či dědičnosti), či jinde. Další možné důvody tohoto navyšování mohou být metodologické změny v testování IQ a větší obeznámenost lidí s druhem úkolů, jaké se vyskytují v IQ testech. Nicméně jiní badatelé, vycházející ze vztahu mezi inteligencí a reakční dobou, tvrdí, že inteligence v posledních přibližně 100 letech klesá.

Question: Jaké IQ určuje střední mentální retardaci?

Answer: 35–49


Sodík

Context: Sodík (chemická značka Na, latinsky Natrium) je nejběžnějším prvkem z řady alkalických kovů, hojně zastoupený v zemské kůře, mořské vodě i živých organismech. Sodík je měkký, lehký a stříbrolesklý kov, který lze krájet nožem. V Mohsově stupnici tvrdosti má sodík hodnotu menší než 1 (je měkčí než mastek i lithium). Sodík dobře vede elektrický proud i teplo, je lehčí než voda a plave na ní. V parách sodíku se kromě jednoatomových částic můžeme setkat i s dvouatomovými molekulami, páry mají purpurovou barvu. V kapalném amoniaku se rozpouští za vzniku temně modrého roztoku. Sodík vytváří v přírodě pouze jeden stabilní izotop, ale v laboratoři se podařilo připravit několik dalších, silně nestabilních izotopů. Elementární kovový sodík lze dlouhodobě uchovávat např. překrytý vrstvou alifatických uhlovodíků jako petrolej nebo nafta, s nimiž nereaguje. Sodík vytváří v přírodě pouze sloučeniny v mocenství Na+ - sodné sloučeniny. V laboratoři lze však také připravit sloučeniny (tzv. superbáze), ve kterých může mít sodík sodidový anion Na-. K tomu může dojít, protože sodík tak zaplní s-orbital a vytvoří stabilní elektronovou konfiguraci. Takovéto sloučeniny jsou však velmi nestabilní, protože sodík má nízkou ionizační energii, ale velmi vysokou elektronovou afinitu, proto dojde velmi snadno k oxidaci, a tak tyto sloučeniny patří mezi nejsilnější redukční činidla. Sodík rychle a silně reaguje s kyslíkem i vodou a v přírodě se s ním proto setkáváme pouze ve formě sloučenin. Reakce sodíku s vodou je natolik exotermní, že unikající vodík reakčním teplem obvykle samovolně explozivně vzplane. Sodík se s kyslíkem na vzduchu slučuje na peroxid sodný Na2O2. S vodíkem reaguje za mírného zahřátí na hydrid sodný NaH. S dusíkem se sodík slučuje při elektrickém výboji, při této reakci může vzniknou nitrid sodný Na3N nebo azid sodný NaN3. Sodné soli barví plamen intenzivně žlutě. O sodných sloučeninách se zmiňuje již Starý zákon. Označují v něm látku neter vhodnou jako prostředek praní. Ta samá látka byla dobře známa i Egypťanům, Řekům a Římanům (Římané ji nazývali nitrum). Tato sloučenina je nám dnes známa jako soda - uhličitan sodný Na2CO3. V té době v sodě byl přimíchán i potaš - uhličitan draselný K2CO3, který od sebe nedokázali odlišit. V 15. století dal alchymista Geber této sloučenině název alkali. Oddělit od sebe sodu a potaš se poprvé povedlo v roce 1702 Georg Stahlovi a experimentálně to dokázal roku 1736 Duhamel de Monceau.

Question: Jaká je barva sodíka?

Answer: stříbrolesklý


Lenka

Context: Lenka je ženské křestní jméno. Podle českého kalendáře má svátek 21. února, podle slovenského 4. června. Původ jména může být dvojí. Buď se jedná o domáckou variantu jména Helena, které má řecký původ ve slově světlo nebo pochodeň (srovnejte s Helios), nebo o zkrácenou verzi jména Magdalena – jména odvozeného od biblického místa Magdala. Jako zkrácenina se používá i u jmen Apolena či Eleonor. Domácí podoba jména je Lena, Léňa, Lenča, Lenička apod. Miloslava Knappová řadí mezi domácké podoby jména Léňa, Lenča, Lenči, Leni, Lenny, Eleonora, Lenička, Lenuš, Lenuška, Lenďa. , Láďa, Leník, Lendula, Lendulka, Lenulka, Lendule, Levandule, Leňule, Lenice, Lenuša, Lenin, Leninka, Lenora, Leňoušek, Lenušák, Leňour, Leňourek, Lenčička, Lenčinka, Lendeš či Leňásek. Následující tabulka uvádí četnost jména v ČR a pořadí mezi ženskými jmény ve srovnání dvou roků, pro které jsou dostupné údaje MV ČR – lze z ní tedy vysledovat trend v užívání tohoto jména: Změna procentního zastoupení tohoto jména mezi žijícími ženami v ČR (tj. procentní změna se započítáním celkového úbytku žen v ČR za sledované tři roky) je +1,5%. Lenka Bradáčová – vrchní státní zástupkyně Lenka Dusilová – česká zpěvačka Lenka Filipová – česká zpěvačka Lenka Filipová – česká zpěvačka vystupující pod jménem Lenny, dcera Lenky Filipové Lenka – australská zpěvačka a herečka, rodným jménem Lenka Kripac Lenka Hanáková – česká topmodelka Lenka Hašková – česká novinářka, spisovatelka a autorka televizních her Lenka Klicperová – česká novinářka, cestovatelka, dokumentaristka, šéfredaktorka časopisu Lidé a Země Lenka Kotková roz. Šarounová – česká astronomka Lenka Kořínková – česká herečka a zpěvačka Lenka Krobotová – česká herečka Lenka Lanczová – česká spisovatelka Lenka Ouhrabková – česká herečka Lenka Procházková – česká spisovatelka, signatářka Charty 77 Lenka Reinerová – česká spisovatelka píšící německy Lenka Šmídová – česká sportovkyně, jachtařka Lenka Termerová – česká herečka Lenka Vlasáková – česká herečka Lenka Zbranková – česká herečka

Question: Kterého dne se slaví podle českého kalendáře svátek ženského jména Lenka?

Answer: 21. února


Jahoda

Context: Mimo tyto období je u těchto odrůd plodnost spíše žádná. "měsíční" jahody jsou řazeny do druhu Fragaria vesca, nejde o jahodník velkoplodý. Pěstované kultivary plodí opakovaně, až dvakrát ročně menší plody nebo velmi malé plody v nevelkém množství. Jde o velmi dekorativní ovoce (a rostliny). "Day neutral" - jahodníky plodící celý rok. Tyto jahodníky ovšem dávají velkou úrodu také pouze v pozdním jaře a počátkem léta. Jahody se sklízejí ručním sběrem, kdy jsou trhány z jahodníku. Hlavní období sklizně je nejčastěji v červnu a červenci. Sklízené jahody mají svěže červenou barvu, která naznačuje, že jsou již dozrálé. Nezralé plody jsou zelené, či nažloutlé a přezrále pak tmavě rudé a na dotek již měkké. Doporučuje se sklízet jahody dopoledne, jelikož jsou již oschlé, ale současně stále lehce podchlazené, což udržuje jejich stav déle čerstvý. Natrhané jahody by se měly umístit do ledničky, či chladné místnosti, aby déle vydržely. Většina jahod je dnes pěstována na obrovských jahodových plantážích, které jsou rozesety po celém světě. Mezi největší pěstitele se řadí USA, Španělsko, Francie, Itálie, Japonsko, Polsko, Rusko, či severské státy. Roční produkce přesahuje 2 milióny tun a jedná se o výraznou vývozní komoditu. Tabulka udává dlouhodobě průměrný obsah živin, prvků, vitamínů a dalších nutričních parametrů zjištěných v zahradních jahodách. Jahody jsou často uváděny jako příčina alergických reakcí. Ve většině případů se však nejedná o alergickou, ale tzv. pseudoalergickou reakci. Tato se vyznačuje podobnými příznaky, nejčastěji kopřivka, které jsou však vyvolávány jiným mechanismem. Jahody se konzumují jak za syrova po utržení z keříku, tak i po tepelné úpravě, přidávají se jako náplň například do ovocných (jahodových) knedlíků, do pečiva (jahodový koláč, jahodová bublanina atd.). Často se také zavařují do kompotů, využívají se pro výrobu moštů. Vyhlášená je konzumace jahod se šlehačkou. Jahody se používají i jako dekorační doplněk pro míchané nápoje a značné obliby v celosvětovém zastoupení má konzumace jahod spolu se sektem. Jahody mají výrazné aromatické vlastnosti, čehož se využívá u celé škály výrobků. Jahodová příchuť je tak známá u žvýkaček, bonbónů, čokolády, sušenek, vůní, ale také například u kondomů. Jahody se využívají také v kosmetice, jelikož obsahují velké množství manganu, který je prospěšný pro pevnost a růst vlasů a pokožky. Dříve se jahody využívaly i pro bělení zubů.

Question: Používaly se dříve jahody na bělení zubů?

Answer: Dříve se jahody využívaly i pro bělení zubů.


Tom Gehrels

Context: Tom Gehrels Tom Gehrels Narození 21. února 1925Haarlemmermeer Úmrtí 11. července 2011 (ve věku 86 let)Tucson Alma mater Univerzita v LeidenuChicagská univerzita Povolání astronom a odbojář Zaměstnavatel University of Arizona multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Tom Gehrels (21. únor 1925, Haarlemmermeer – 11. červenec 2011, Tucson) byl nizozemsko-americký astronom. Proslavil se fotometrií asteroidů, kterou rozvinul v 50. letech 20. století. V 60. letech zkoumal vztah vlnové délky a polarizace hvězd a planet. Objevil přes 4000 asteroidů. Život a působení Za druhé světové války a nacistické okupace Holandska ještě jako mladistvý uprchl do Anglie a jako parašutista byl shozen na nizozemské území, kde připravil půdu pro britské speciální jednotky. Roku 1951 vystudoval fyziku a astronomii na univerzitě v Leidenu. Titul Ph.D. získal již v USA, na Chicagské univerzitě roku 1956. V roce 1961 začal pracovat na Arizonské univerzitě v Tucsonu, kde založil projekt Spacewatch, stal se profesorem a kde působil až do smrti.[1] K jeho blízkým spolupracovníkům a přátelům patřili Gerard Kuiper, Cornelis Johannes van Houten a Ingrid van Houten-Groeneveldová, všichni tři nizozemského původu. Odkazy Reference ↑ Archivovaná kopie. www.dutchinamerica.com [online]. [cit. 2015-12-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-12-22. Související články Spacewatch Autoritní data: AUT: stk2009477126 | GND: 118907476 | ISNI: 0000 0001 1032 1981 | LCCN: n79097311 | VIAF: 108488997 | WorldcatID: lccn-n79097311

Question: Jak se proslávil Tom Gehrels?

Answer: Proslavil se fotometrií asteroidů


Fernando Alonso

Context: Španělsko Španělsko Narození 29. července 1981 (39 let) Oviedo, Asturias, Španělsko Současné působení ve Formuli 1 Současný tým Alpine–Renault Číslo vozu 14 Umístění (2021) 12. místo (5 b.) Kariéra ve Formuli 1 Aktivní sezóny 2001, 2003-2018, 2021–dosud Týmy Minardi (2001)Renault (2003-2006, 2008-2009)Ferrari (2010-2014)McLaren (2007, 2015-2018)Alpine (2021–dosud) Závody 317 (314 startů) Mistr světa 2 (2005, 2006) Vyhrané závody 32 Stupně vítězů 97 Pole positions 22 Nejrychlejší kola 23 Body celkem 1 904 Nejlepší umístění v závodě 1. místo První závod Grand Prix Austrálie 2001 První vítězství Grand Prix Maďarska 2003 Poslední vítězství Grand Prix Španělska 2013 Některá data mohou pocházet z datové položky. Fernando Alonso Díaz (* 29. července 1981 Oviedo) je španělský automobilový závodník, pilot Formule 1, dvojnásobný mistr světa z let 2005 a 2006. Žije v rodném Oviedu, kam se vrátil v zimě roku 2010 ze švýcarského Lugana, aby byl blíže rodině a přátelům. Tento přesun ho ovšem přišel na daních na 50 mil. liber.[1] 25. září 2005 se ve 24 letech a 58 dnech stal nejmladším mistrem světa v historii Formule 1, čímž překonal rekord Emersona Fittipaldiho z roku 1972 (v dalších letech byl tento rekord překonán Lewisem Hamiltonem a Sebastianem Vettelem). Jeho přezdívka je El Nano. Kromě rodné španělštiny mluví také anglicky a italsky. Osobní život Fernando Alonso se narodil 29. července 1981 v Oviedu, v provincii Asturie, v severním Španělsku. Jeho matka pracovala v obchodním domě a jeho otec byl zaměstnán jako expert na výbušniny v těžebním průmyslu. Alonso má starší sestru Lorenu. Alonsův otec José Luis byl amatérským motokárovým jezdcem a přál si, aby jeho děti pokračovaly v jeho stopách. Sestrojil jim motokáru, nejprve určenou pro tehdy osmiletou Lorenu, která ale o motokáry příliš zájem nejevila, oproti tříletému Fernandovi. Fernando se 17. listopadu 2006 oženil s Raquel del Rosario Macías, zpěvačkou španělské popové skupiny El Sueňo de Morfeo. Kariéra před formulí 1 Jako dítě objížděl Fernando se svým otcem, který mu byl rovněž mechanikem, motokárové závody po Španělsku. Alonsova rodina neměla příliš peněz, ale Fernandovy výsledky znamenaly, že se o něj zajímali sponzoři a o peníze bylo postaráno. Fernando čtyřikrát vyhrál Španělský šampionát v juniorské kategorii v letech 1993, 1994, 1995 a 1996. Také vyhrál Juniorský světový pohár v roce 1996. Dále vyhrál Španělský a Italský Inter-A titul v roce 1997 a skončil druhý v Evropském šampionátu roku 1998.

Question: Je Fernando Alonso španělský fyzik a matematik?

Answer: Fernando Alonso Díaz (* 29. července 1981 Oviedo) je španělský automobilový závodník, pilot Formule 1, dvojnásobný mistr světa z let 2005 a 2006.


Zelená

Context: Zelená je jedna ze základních barev barevného spektra, je to barva monochromatického světla o vlnové délce zhruba 520 až 570 nm. Zelenou lze při subtraktivním míchání barev získat jako kombinaci žluté a modré barvy. Zelená barva patří mezi základní barvy při aditivním míchání (viz RGB), jejím doplňkem je fialová. (Někteří umělci uznávají tradiční teorii barev, podle které je doplňkem zelené barvy červená.) Některé kultury (převážně v minulosti) nerozlišují mezi zelenou a modrou barvou. Mají na to jen jedno slovo, které se nově v angličtině nazývá grue. Zelená barva je symbolem přírody, neboť většina rostlin má zelenou barvu, což je způsobeno přítomností chlorofylu. Ten silně absorbuje elektromagnetické záření v oblastech odpovídajících modré a červené barvě, což způsobuje, že odražené světlo se jeví zelené. Pro spojitost s přírodou symbolizuje zelená barva ekologická a environmentalistická hnutí, např. Greenpeace (zelený mír), jako Zelení se označují různé strany s ekologickým programem, nebo přímo členové Strany zelených. Ideologii těchto stran se říká zelená politika. V politice označení jako zelený postoj znamená široké spektrum ideologických zásad - mj. zohledňování ekologických nebo trvale udržitelných principů, pozitivní vztah k menšinám (náboženským, národnostním, sexuálním...) a respekt k odlišnostem, maximální zapojení občanů do procesů zasahujících jejich život a decentralizace moci (účastnická demokracie), nenásilí a pacifismus, přirozená skromnost jako základ udržitelného rozvoje. Lidské oko je nejcitlivější právě na zelenou barvu, což je výsledek evoluce, neboť na Zemi je, díky chlorofylu v rostlinách, právě zelená barva nejvíce rozšířená. Zrakový systém člověka a některých vyšších savců (zejména těch živících se rostlinnou stravou) má oproti jiným živočichům třetí typ zrakových čípků, citlivých právě na zelenou barvu.

Question: Jakou barvu lze získat kombinací žluté a modré barvy?

Answer: Zelenou


DC

Context: Koncert v Apollo Theatre v Glasgow byl nahrán a vydán jako album If You Want Blood. Album obsahovalo jak klasické písně jako "Whole Lotta Rosie", "Problem Child", a "Let There Be Rock", ale také méně známé písně, například "Riff Raff". Šlo o poslední album kapely v sestavě se Scottem, které produkovali Harry Vanda a George Young. Šesté album kapely, Highway to Hell, produkoval Mutt Lange a bylo vydáno v roce 1979. Jde o první album AC/DC, které se dostalo mezi 100 nejprodávanějších alb ve Spojených státech amerických, když se umístilo na 17. místě a posunulo AC/DC mezi nejpopulárnější hard rockové kapely. Highway to Hell klade větší důraz na doprovodné vokály, ale stále má zvuk charakteristický pro AC/DC, který tvoří rychlé, jednoduché a úderné riffy. Dne 19. února 1980 zemřel v Londýně Bon Scott po zkonzumování značného množství alkoholu. Jeho známý Alistair Kinnear jej přes noc nechal ve svém autě, kde jej také ráno nalezl a okamžitě odvezl do nemocnice King's College v Camberwellu, kde byl Scott prohlášen za mrtvého. Ačkoliv se často tvrdí, že zemřel na udušení vdechnutými zvratky, jako oficiální důvod úmrtí byla uvedena otrava alkoholem a nešťastná náhoda. Scott byl pohřben ve Fremantle v Západní Austrálii, v oblasti, do které se jeho rodina přestěhovala, když byl dítě. Některé nejasnosti oficiální verze se staly terčem stoupenců konspiračních teorií, kteří tvrdí, že Scott zemřel na předávkování heroinem, byl zabit výfukovými plyny přiváděnými do auta, nebo že Kinnear neexistoval. Scott byl navíc astmatik a teplota byla v den jeho smrti pod bodem mrazu.

Question: Byl příčinou smrti Bona Scotta alkohol?

Answer: Dne 19. února 1980 zemřel v Londýně Bon Scott po zkonzumování značného množství alkoholu.


Loutka

Context: Loutka může být Figurka člověka, zvířete nebo nadpozemské bytosti, určená k animaci čili "oživení"; například woodooo. Loutka slouží buďto jako hračka, kterou si oživuje dítě samo, anebo loutku oživují loutkoherci, například v loutkovém divadle. virtuální - zástupná osoba wikipedisty, který si vytvořil více jmen; pohybuje loutkami a uvádí je do diskuse, v níž s jeho hlasem souhlasí nebo mu odporují. Od roku 2016 je české loutkářství zapsáno organizací UNESCO na seznamu Mistrovských děl ústního a nehmotného dědictví lidstva. Slovo loutka pochází patrně od slova lýko, z něhož se loutky kdysi vyráběly. Tím, že se při hře oživuje, to jest hraje, "pohybuje se" nebo "mluví", se loutka liší od panenky, kterou děti chovají, oblékají a vozí v kočárku jako nemluvně. Loutky se podobně jako masky užívaly už od nejstarších dob, kdy se používaly jako součást náboženských rituálů. Nejstarším známým dokladem použití loutky je plastika vyřezaná z mamutího klu, nalezená v hrobě z období mladého paleolitu na Francouzské ulici v Brně. Celý charakter výbavy zemřelého nasvědčuje tomu, že zde byl pohřben šaman a je tedy pravděpodobné, že i loutka byla rituálním předmětem. Aby byl objekt na divadelním jevišti považován za loutku, musí nést význam bytosti a projevovat živost (např. mluvit, pohybovat se). Nejčastěji loutka představuje člověka (často historickou, literární nebo divadelní postavu - Doktor Faust,Don Juan, nadpozemskou mytologickou bytost sudičky, ďábel či Kašpárek, z nich odvozenou pohádkovou bytost nebo nějaké člověku blízké zvíře, ale může jí být i personifikovaný předmět. Loutka může být vyrobena prakticky z jakéhokoli materiálu, i když nejčastější bývají loutky dřevěné, hadrové, kožešinové nebo papírové. Také pohyblivost loutek je značně variabilní, některé se pouze posouvají po jevišti, u jiných mohou loutkoherci vytvořit celou škálu pohybů. Rovněž velikost loutek se pohybuje v širokém rozmezí, limitována je pouze technickými parametry - loutka nesmí být příliš malá, aby byla na jevišti dostatečně viditelná, ani příliš velká, aby s ní loutkoherec mohl pohybovat. Existují však i loutky v nadživotní velikosti. Zvláštní druh loutek představují loutky pro loutkový animovaný film. Loutky se dělí jednak podle materiálu (sláma, látka, dřevo, plastik), ale zejména podle techniky vedení čili oživování. Podle toho lze loutky rozdělit na: Závěsné - marioneta - loutka zavěšená na drátu, často s niťovým vedením rukou a vahadlem pro pohyb nohou, aby ji loutkoherec mohl ovládat jednou rukou.

Question: Od kterého slova pochází slovo loutka?

Answer: lýko


Toxicita

Context: Toxicita je vlastnost chemických sloučenin spočívající ve vyvolání otravy osob nebo zvířat, které látku požily, vdechly nebo vstřebaly kůží. V zásadě všechny chemické sloučeniny mohou být při užití příliš velkého množství toxické. Například i požití velkého množství vody může rozvrátit homeostázu a způsobit člověku smrt. Rovněž prakticky všechny syntetické léky jsou ve větším množství toxické, přičemž čím jsou účinnější, tím jsou toxičtější.[zdroj? ] == Měření == Aby bylo možno toxicitu měřit a srovnávat, byla zavedena stupnice označovaná zkratkou LD (z anglického lethal dose – smrtná dávka). Nejčastěji se lze setkat s variantou LD50, tzn. označení dávky, po které uhynulo 50 ze 100 laboratorních potkanů, kterým byla látka podána různými způsoby (především orálně). Někdy se používá i varianta LD90 pro úhyn 90 %. Jinou stupnicí, užívanou pro plynné sloučeniny, je smrtná koncentrace ve vdechovaném vzduchu, ve zkratce LC. Toxicita je buď akutní (po jednorázové aplikaci), nebo chronická (po opakované aplikaci). Při udávání hodnot LD je nutno zároveň s dávkou na kg a koncentrací zkoumané sloučeniny uvést i způsob aplikace, např. perorální (ústy), perkutánní (kůží), inhalační (vdechováním), parenterální (mimostřevní, např. nitrožilní, nitrosvalový, podkožní), rektální (konečníkový), dále uvést druh zvířete, jeho pohlaví, stáří a dobu pozorování zvířete po aplikaci. U chronické toxicity je krom uvedených údajů nutné uvádět i intervaly aplikací a dobu celého pokusu. == Rozdělení látek dle toxicity == Zde se využívá několik stupnic dle organizmu, na který má látka působit. Nejčastěji se látky dělí dle působení na člověka a na včely. V případě toxicity pro člověka jsou na obalech používaných látek uváděny značky:

Question: Mohou být všechny chemické sloučeniny toxické?

Answer: V zásadě všechny chemické sloučeniny mohou být při užití příliš velkého množství toxické.


Baruch Spinoza

Context: Ve Spinozově myšlení neexistuje prostor pro osobního Boha a náboženské přesvědčení o nesmrtelnosti duše považoval za iluzi. Na možnost různých interpretací Spinozových názorů upozorňuje profesor Kenny: "Klíčem ke Spinozově filozofii je monismus, tj. myšlenka, že existuje jen jedna jediná substance, nekonečná božská substance, která je identická s přírodou: Deus sive Natura,. "Bůh čili příroda"." Toto ztotožnění Boha s přírodou lze pojímat různě. "Pokud někdo chápe Boha v jeho systému jako prostě kódovaný způsob odkazující k řádu věcí v přirozeném světě, pak se bude Spinoza jevit jako nefalšovaný ateista". Materialistické pojetí Spinozova monismu zastávali marxističtí badatelé. Nábožensky založení myslitelé Spinozův monismus a panteismus většinou odmítali; v českých zemích ke kritikům Spinozovy metafyziky patřili např. katolický učenec Josef Pospíšil a profesor Emanuel Rádl, který vyjádřil i pochybnost o Spinozově víře v nějakého Boha: "Víra mu však naprosto scházela. , víra v lidi i v Boha; že užíval často slova bůh, nic neznamená." Motivem Spinozova filosofování jsou především praktické otázky lidského života, jako jsou štěstí a svoboda mysli a antiutopistické uspořádání společnosti ve státě, v 17. století plném občanských a náboženských válek zvlášť naléhavé. Spinoza navazuje na Hobbese a vychází z konceptu společenské smlouvy, kterou lidé uzavřeli, aby se vymanili z přirozeného stavu pouhé snahy zachovat si vlastní existenci, v kterém je každý svému druhu zákonitě nepřítelem. Jako důsledný racionalista byl Spinoza přesvědčen, že svět se řídí (přírodními) zákony a že mezi zákony hmotného a duchovního či mravního světa nemůže být žádný rozpor.

Question: Co bylo motivem Spinozova filozofování ?

Answer: praktické otázky lidského života, jako jsou štěstí a svoboda mysli a antiutopistické uspořádání společnosti ve státě


Gaziantepspor

Context: Gaziantepspor Gaziantepspor Přezdívka Şahinler (sokoli) Země Turecko Město Gaziantep Založen 7. února 1969 [1] Zánik 2020 [[Soubor:Kit left arm.svg|top|{{#if: _antep1213h|link=|alt=]] Domácí dres [[Soubor:Kit left arm.svg|top|{{#if: |link=|alt=]] Venkovní dres Soutěž Süper Lig 2015/16 14. místo Stadion Kâmil Ocak Stadyumu, C. Dogan Tes. Şehir Gösteren Villaları a 27060 Şehitkamil/Gaziantep Souřadnice 37°4′3″ s. š., 37°22′39″ v. d. Kapacita 16 981 [2][3] Oficiální webová stránka Některá data mohou pocházet z datové položky. Gaziantepspor byl turecký fotbalový klub z města Gaziantep nedaleko hranice se Sýrií, který působil v Süper Lig. Klub byl založen v roce 1969 a svoje domácí utkání hrál na stadionu Kâmil Ocak Stadyumu s kapacitou 16 981 diváků, kde hraje své domácí zápasy i rival Gaziantep Büyükşehir Belediyespor.[2] Klubové barvy byly červená a černá. Prezidenti klubu Beşir Bayram Ömer Köylüoğ Hasan Nehir Selahattin Öztahtacı Halit Güleç Muhittin Göymen Hayri Tütüncüler M. Saip Konukoğ Ata Aksu Halil Kı Ali İ Gögüş Mehmet Batallı Bektaş Göçmen Sadettin Ergün Selahattin Demirat Ömer Arpacı Ali Şahindal Abdulkadir Konukoğ Ahmet Yı Celal Doğ İ Kı Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Gaziantepspor na anglické Wikipedii. ↑ Profil klubu (data and facts) na transfermarkt.co.uk (anglicky)1 2 Kâmil Ocak, tff.org.tr (turecky)↑ Stadien Türkei, stadionwelt.de (německy) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gaziantepspor na Wikimedia Commons Oficiální stránky (turecky) Profil klubu na transfermarkt.co.uk (anglicky) Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Fotbal Autoritní data: VIAF: 156952629

Question: Jaké jsou klubové barvy Gaziantepsporu?

Answer: červená a černá


Hornova klauzule

Context: Hornovu klauzuli tak lze obecně zapsat jako implikaci ve formě : : : ( p ∧ q ∧ ⋯ ∧ t ) : ⟹ : u : : {\displaystyle (p\land q\land \cdots \land t)\implies u} . Jako Hornova formule se pak označuje formule v konjunktivní normální formě, která se skládá z Hornových klauzulí. Jako duální Hornova klauzule se pak označuje klauzule, která obsahuje nejvýše jeden negativní literál (a ostatní pozitivní). Hornovy klauzule mají stěžejní roli v logickém programování (např. v jazyce Prolog) a jsou důležité pro konstruktivní logiku. Hornova klauzule obsahující právě jeden pozitivní literál a několik (nejméně jeden) negativních, vyjadřuje implikaci. Někdy se označuje jako určitá klauzule, v jazyce Prolog odpovídá pravidlu (A :- B1, B2, ..., Bn.). Klauzule obsahující pouze jeden pozitivní literál a žádné negativní odpovídá prostému tvrzení. Někdy se označuje jako cílová klauzule, v jazyce Prolog odpovídá faktu (A :- true., případně prostě A.). Klauzule neobsahující žádný pozitivní literál a obsahující několik negativních odpovídá v jazyce Prolog dotazu (? - B1, B2, ..., Bn.).

Question: Označuje se Hornova klauzule také jako určitá klauzule?

Answer: Někdy se označuje jako určitá klauzule, v jazyce Prolog odpovídá pravidlu (A :- B1, B2, ..., Bn.).


Vlastimil

Context: Vlastimil, lidově Vlasta, je mužské křestní jméno slovanského původu s významem "milující svou zemi". Je překladem jména latinského původu Patrik. Podle českého kalendáře má svátek 17. března. Následující tabulka uvádí četnost jména v ČR a pořadí mezi mužskými jmény ve srovnání dvou roků, pro které jsou dostupné údaje MV ČR – lze z ní tedy vysledovat trend v užívání tohoto jména: Změna procentního zastoupení tohoto jména mezi žijícími muži v ČR (tj. procentní změna se započítáním celkového úbytku mužů v ČR za sledované tři roky 1999–2002) je –1,4%. Vlastimil Tusar Vlastimil Brodský – český herec Vlasta Burian – český herec Vlastimil Kopecký – český fotbalista Vlastimil Harapes – český herec a tanečník Vlastimil Horváth – český zpěvák Vlastimil Třešňák – český folkový zpěvák Vlastimil Tlustý – český politik a poslanec Vlasta Vrána – česko-kanadský herec Seznam článků začínajících na "Vlastimil" Slovníkové heslo Vlastimil ve Wikislovníku

Question: Kdy má svátek Vlastimil?

Answer: 17. března


Albatrosovití

Context: Albatrosovití (Diomedeidae) je čeleď největších mořských ptáků z řádu trubkonosých. Od svých příbuzných čeledí buřňákovitých, buřňáčkovitých a buřníkovitých se zřetelně odlišují tím, že mají trubkovité nozdry umístěné po obou stranách horní čelisti zobáku, kdežto ti druzí mají nozdru jen jedinou uprostřed. Čeleď albatrosovití je tvořena čtyřmi recentními rody, všechny mají stejné české jméno albatros. Albatrosi se vyskytují převážně na jižní polokouli v okolí Antarktidy a jihu Austrálie a Afriky, včetně Jižní Ameriky. Výjimku tvoří jen albatrosi bělohřbetí, albatrosi černonozí a albatrosi laysanští žijící v severním Pacifiku na Havajských ostrovech, v Japonsku, Kalifornii a na Aljašce, dále ještě albatrosi galapážští hnízdící na Galapážských ostrovech a lovící v chladném Peruánském proudu. V severní části Atlantického oceánu žádní albatrosi nežijí, přestože na pobřežích se nacházejí jejich fosilní kosterní pozůstatky. Patří vůbec mezi největší létající ptáky, jsou vysocí až 50 cm, mohou dosáhnout váhy 10 kg a rozpětí jejich křídel je i přes 3 metry. Křídla mají dlouhá, úzká s extrémně dlouhou loketní části. Při letu využívají speciální techniky (dynamic soaring) - rozdílné rychlosti větru těsně nad hladinou a ve větší výšce několika metrů. Získají energii letem po větru ve větší výšce, a vrací se zpět mírnějším protivětrem u hladiny, případně využijí i závětří v brázdě mezi vlnami. S každým takovým cyklem se pak přebytek jejich kinetické energie zvyšuje, což pak využívají k postupnému bočnímu pohybu směrem k cíli, a to i částečně proti větru - a bez potřeby mávání křídly. Člověk tuto techniku nezávisle objevil teprve před necelými 50 lety, a díky analogickému postupu s využitím svahu a rozdílné rychlosti větru nad kopcem a v závětří dnes bezmotorové RC větroně dosahují špičkových rychlostí až 800km/h. U žádného jiného ptáka tato technika zatím nebyla pozorována. Proto nemusí mávat křídly, a překonává dlouhé vzdálenosti i proti větru s minimálním výdejem energie. Spotřebují nejvíce sil při lovu, kdy musí opakovaně vzlétat. Při vznesení se z hladiny nebo z rovné půdy jim dělají problémy dlouhá křídla, musí se dlouze rozběhnout, nejraději proti větru. Barva dospělého albatrosa je podle druhu směsici hnědé v různých odstínech a bílé barvy, od albatros Sanfordova který má černé jen konce křídel až po albatrosa hnědého, který je téměř celý hnědý.

Question: Na které polokouli převážně albatrosi žijí?

Answer: na jižní


Tření

Context: , μ {\displaystyle f,\mu } Jednotka: 1 (bezrozměrová veličina) Zjišťování: experimentálně a výpočtem f = Ft / Fn , kde Ft je třecí síla, Fn je kolmá tlaková síla mezi tělesy === Příklady hodnot činitele smykového tření === == Klidové tření == Klidové tření (statické tření) je tření, vznikající mezi tělesy, která se vzhledem k sobě nepohybují - jsou v klidu. Jedná se o speciální případ smykového tření. Klidová třecí síla Ft má velikost stejnou, jako tečná složka výslednice sil snažících se uvést stýkající se tělesa do vzájemného pohybu, a vzhledem ke své opačné orientaci je udržuje ve vzájemném klidu, pokud nepřesáhne maximální hodnotu, při které ke vzájemnému pohybu dojde. Pro tuto maximální klidovou třecí sílu platí vztah obdobný jako pro sílu kinematického tření: F t 0 = f 0 F n {\displaystyle F_{\mathrm {t} 0}=f_{0}F_{\mathrm {n} }\,} ,kde f0 je činitel klidového tření, Fn je kolmá tlaková síla mezi tělesy (např. tíha tělesa). Klidové tření bývá větší než smykové tření mezi stejnými tělesy. === Činitel klidového tření === Činitel klidového tření je fyzikální veličina, která udává poměr třecí síly a kolmé tlakové síly mezi tělesy při klidovém tření. Jeho hodnoty závisí na konkrétní dvojici látek na povrchu těles, mezi kterými má tření vznikat.

Question: Jak se nazývá vznik tečné síly ve styčné ploše mezi dvěma tělesy?

Answer: tření


Elektrický proud

Context: Je tomu tak proto, že jejich hustotu lze vyjádřit: j M a x + j p o l = ε 0 ∂ E ∂ t + ∂ P ∂ t = ∂ D ∂ t {\displaystyle \mathbf {j} _{\mathrm {Max} }+\mathbf {j} _{\mathrm {pol} }. =\varepsilon _{0}{\frac {\partial \mathbf {E} }{\partial t}}+{\frac {. \partial \mathbf {P} }{\partial t}}={\frac {\partial \mathbf {D} }{\partial t}}} ,tedy jako změnu elektrické indukce D = ε 0 E + P {\displaystyle \mathbf {D} =\varepsilon _{0}\mathbf {E} +\mathbf {P} \,} , dříve zvané elektrické posunutí. Takto nově zobecněný celkový proud již vyhovuje zákonu zachování el. náboje a plyne z něj správné zobecnění Ampérova zákona pro nestacionární elektromagnetické pole: Je-li hustota celkového proudu j = j v o l + j M a x + j p o l + j m a g {\displaystyle \mathbf {j} =\mathbf {j} _{\mathrm {vol} }+\mathbf {j} _{. \mathrm {Max} }+\mathbf {j} _{\mathrm {pol} }+\mathbf {j} _{\mathrm {mag} }} ,dostaneme divergencí Ampérova zákona pro celkový proud: div ( 1 μ 0 rot B ) = div j v o l + div ∂ D ∂ t + div rot M {\displaystyle \operatorname {div} \,\left({\frac {1}{\mu _{0}}}\operatorname {. rot} \,\mathbf {B} \right)=\operatorname {div} \,\mathbf {j} _{\. mathrm {vol} }+\operatorname {div} \,{\frac {\partial \mathbf {D} }{\partial t}}+\operatorname {div} \,\operatorname {rot} \,\mathbf {M} } , tedy díky nulovosti divergence rotace a s uvážením třetí Maxwellovy rovnice pro elektrickou indukci: 0 = div j v o l + ∂ ρ v o l ∂ t {\displaystyle 0=\operatorname {div} \,\mathbf {j} _{\mathrm {vol} }+{\frac {\partial \rho _{\mathrm {vol} }}{\partial t}}} , což je správná rovnice kontinuity.Ampérův zákon celkového proudu lze pak také přepsat: 1 μ 0 rot B = j v o l + ∂ D ∂ t + rot M

Question: Jaká je zkratka pro základní jednotku fyzikální veličiny elektrický proud?

Answer: A


Konstanta

Context: V matematice, fyzice a dalších přírodních a technických vědách se pojmem konstanta označuje nějaké pevně dané číslo (nebo neměnná veličina), jehož hodnota ovšem nemusí být známá. Opakem konstanty je proměnná, která může nabývat (potenciálně) libovolné hodnoty. == Konstanty bez známé hodnoty == Používají se zejména v obecných matematických vzorcích, kde označují člen nezávislý na parametru. Například lineární rovnice se zapisuje ve tvaru y = k ⋅ x + q {\displaystyle y=k\cdot x+q} , což znamená, že k i q jsou nějaká pevně daná čísla nezávislá na proměnné x. == Konstanty se známou hodnotou == Některé konstanty mají svá jména, protože se často vyskytují v různých vzorcích. Mezi ty základní patří: v matematice Ludolfovo číslo (π) Eulerovo číslo (e) zlatý řez (φ) ve fyzice (podrobněji v článku Fyzikální konstanty) rychlost světla (c) Planckova konstanta (h) Gravitační konstanta (G) Elementární náboj (e) Permitivita vakua (ε0) Konstanta jemné struktury (α) Faradayova konstanta (F) v chemii: Avogadrova konstanta (NA) == Externí odkazy == Matematické konstanty na MathWorldu Aktuální hodnoty fyzikálních konstant dle poslední adjustace

Question: Co je konstanta?

Answer: pevně dané číslo


Druhá světová válka

Context: V roce 1920 byla proto vytvořena Společnost národů se sídlem v Ženevě (ve francouzsky mluvící části Švýcarska), jež měla fungovat jako fórum, na němž by národy mírovým způsobem urovnávaly svoje spory. O pět let později byly v rovněž švýcarském Locarnu sjednány dohody, jimiž byla poskytnuta záruka trvalosti německo-francouzské hranice. Také případné územní spory mezi Německem a jeho východními sousedy měly být řešeny rozhodčím řízením (arbitráží). V roce 1928 byl nadto uzavřen Briand-Kelloggův pakt, který všem účastenským státům zakazoval vedení útočné války. Mírové snahy však dostaly povážlivé trhliny jednak obnoveným izolacionismem Spojených států amerických, především však rozmachem různých totalitních režimů. K tomu výraznou měrou přispěla velká hospodářská krize, jež měla po roce 1929 devastující vliv na světové hospodářství. Již předtím vedla Ruská občanská válka k vytvoření komunistického Sovětského svazu, v němž se po Leninově smrti v roce 1924 chopil moci Josif Stalin. Po pochodu na Řím v roce 1922 převzal vládu v Itálii Benito Mussolini, jenž zde vytvořil první fašistickou diktaturu světa. Rostoucí vliv armády na císařskou vládu v Japonsku vedl k nastolení výbojného militaristického režimu. Po mukdenském incidentu obsadilo Japonsko v roce 1931 Mandžusko, které přeměnilo ve svůj loutkový stát. Ekonomický rozvrat země na počátku třicátých let a již se projevující expanzionistické tendence v Německu měly za následek vzestup Adolfa Hitlera, vůdce nacionálních socialistů (NSDAP), který sliboval německému národu zrušení versailleské smlouvy a zajištění "životního prostoru" na Východě (Lebensraum). 30. ledna 1933 byl Hitler jmenován říšským kancléřem, načež během několika málo měsíců realizoval skutečnou nacistickou revoluci. V roce 1935 byla v Německu obnovena branná povinnost, čímž bylo urychleno obnovení německé armády (Wehrmacht), a rovněž bylo připojeno Sársko. V témže roce napadla Itálie za blahovolného přihlížení Společnosti národů Habeš. V rozporu se smlouvami z Versailles a Locarna remilitarizoval Hitler v březnu 1936 Porýní. Francie a Velká Británie se však zdržely jakýchkoli protiakcí. V červenci roku 1936 vypukla španělská občanská válka. Nacionalistické síly fašistického generála Francisca Franca se postavily proti španělské vládě vedené levicovými republikány, která byla podporována Sovětským svazem a tzv. mezinárodními brigádami. Franco v tomto krvavém střetu zvítězil po třech letech válčení za pomoci Hitlerova Německa a Mussoliniho Itálie. V říjnu 1936 vytvořily Německo a Itálie tzv. Osu Berlín-Řím. O měsíc později sjednaly Německo a Japonsko protisovětské spojenectví, nazvané pakt proti Kominterně, čímž vznikla Osa Berlín-Řím-Tokio. V červenci 1937 napadlo Japonsko Čínu, čímž započala druhá čínsko-japonská válka.

Question: Co urychlilo obnovení německé armády?

Answer: 1935 byla v Německu obnovena branná povinnost


Intel

Context: Společnost Intel Corporation je největším světovým výrobcem polovodičových obvodů a dalších zařízení. Hlavní sídlo firmy je v kalifornském městě Santa Clara v USA, v lokalitě nazývané Silicon Valley. Celé sídlo Intelu je složeno z komplexu několika budov, centrála je pak v budově pojmenované po zakladateli společnosti Robertu Noyceovi. V sídle Intelu také naleznete muzeum mikroprocesorů. Po celém světě pracuje pro společnost Intel přes 96 500 zaměstnanců. Jako jedna z největších světových společností s ročním obratem 37,6 miliard $ (2008) a hodnotou 127 miliard $ (k 8. červnu 2006) je společnost kótována na mnoha světových burzách (NASDAQ: INTC; SEHK: 4335) Intel je znám mezi běžnými lidmi především svými procesory. Ročně jich vyrobí přes 100 miliónů, což je zhruba 75 % celosvětové produkce x86 procesorů (r. 2000). Kromě procesorů pro osobní počítače vyrábí procesory pro PDA, čipsety, flash paměti, telekomunikační čipy i multimediální vybavení domácností (dětské elektronické mikroskopy a web kamery). Intel se koncem roku 2005 rozhodl změnit své 37 let staré logo i známý slogan. Slogan Intel inside tak nahradil claim Leap ahead ("skok kupředu"). Společnost byla založena Robertem Noycem, Gordonem Moorem (který se proslavil díky svému Moorově zákonu), Arthurem Rockem a Maxem Palevskym v roce 1968 pod původním názvem Integrated Electronics Corporation. Moore a Noyce přišli z Fairchild Semiconductor a stali se tím prvními zaměstnanci. Rock nebyl zaměstnanec ale investor. Celková počáteční investice činila 2,5 milionu dollarů směnitelných dluhopisů a 10 tisíc dollarů od Arthura Rocka. Pouze 2 roky poté dokončil Intel svou první nabídku akcií (IPO) a získal 6,8 milionu dolarů (23 dolarů za akcii). Třetí zaměstnanec Intelu Andy Grove byl chemický inženýr, který později ve velké části 80. a 90. let řídil společnost. Související informace naleznete také v článku Procesory Intel. V roce 2008 uvedl Intel dvě nové platformy. Procesory Core i7 založené na architektuře Nehalem do Patice 1366. Dále to byl Atom určený pro netbooky, který je v 441-ball μ pouzdře (letování přímo na PCB). Mezi třetím a čtvrtým kvartálem 2009 uvedl Intel na trh Core i5 a pro něj Patici 1156. V lednu roku 2011 intel zahájil prodej Core i5 a i7 2. generace s produktovým označením Sandy Bridge pro patici 1155 do vydaní Sandy Bridge-E jedná z nejvýkonnějších.

Question: V jakém městě je hlavní sídlo firmy Intel Corporation

Answer: Santa Clara


Mahátma Gándhí

Context: Mahátma Gándhí, celým jménem Móhandás Karamčand Gándhí (v dévanágarí मोहास क्द गांधी; 2. října 1869, Pórbandar, Kathiawar Agency, Britská Indie – 30. ledna 1948, Nové Dillí, Indie), byl jeden z největších politických a duchovních vůdců Indie a indického hnutí za nezávislost. Prosazoval filosofii aktivního, ale nenásilného odporu satjágraha, založeného na jogínském principu ahimsá (nenásilnost), který nakonec dovedl Indii k vyhlášení nezávislosti 15. srpna 1947. Gándhí je znám ve světě pod přízviskem mahátma (मात्मा), "Velký duch", které mu dal indický básník Rabíndranáth Thákur a v Indii také pod přízviskem bápú, "otec". V Indii se neformálně nazývá "Otec národa" a 2. říjen, den jeho narozenin, je každoročně vzpomínán jako Gándhí džajanti (Oslava Gándhího). 15. května 2007 přijala Organizace spojených národů rezoluci, která prohlašuje 2. říjen za "Světový den nenásilí". Gándhí se narodil jako občan anglické kolonie a z původně loajálního občana Britského impéria se postupně stal vůdcem indického boje za nezávislost. Narodil se v Pórbandaru, malém přístavu v dnešním Gudžáratu, jako čtvrtý syn obchodníka z poměrně vysoké kasty banijá. Jeho otec, Karamčand Gándhí, stejně jako jeho děd, už nepracoval jako obchodník, nýbrž byl v Pórbandaru dívánem (ministerským předsedou) a pracoval tedy ve státní správě.

Question: Jak zní celé jméno Mahátma Gándhího?

Answer: Móhandás Karamčand Gándhí


Chrám Afaia

Context: Chrám Afaia Chrám Aphaia Jeho model v mnichovské glyptotéce Chrám Afaia (v řečtině Ἀ, Ν Α), zasvěcený bohyni Afaia na ostrově Aigina v Saronském zálivu Egejského moře, se nachází na severovýchodním okraji ostrova na 160m vysokém pahorku přibližně 13km východně po silnici z hlavního města a přístavu Aigina. Jedná se o hlavní svatyni starověké Aiginy. Byl považován také za chrám Dia panhelénios, později za chrám Athény a někdy se mu ještě říká chrám Athena-Afaia. Již v mykénských dobách se zde obětovalo bohyni plodnosti Afaia. Kolem roku 570 před Kristem byl na stejném místě postaven kamenný chrám prostylos, který byl o 70 let později nahrazen pozdně archaickým peripterem, chrámem obklopeným ze všech stran sloupy. Od 1. století před Kristem svatyně chátrala. Jedinečné jsou skulptury ve štítu chrámu (Aigineté), objevené v roce 1811. Postavy ze západního štítu ještě patří do archaického období, zatímco ty z východního štítu již do období rané klasiky. Tvoří tak důležité vodítko pro datování stylů. Nacházejí se v mnichovské glyptotéce. Svatyně Afaia Chrám bohyně Afaia Uctívání bohyně Afaia sahá přibližně až do roku 2000 před Kristem, kdy zde byla bohyně uctívána v hájku s jeskyní, aniž by byl postaven chrám. Postupem času bylo toto území ohraničeno jako temenos.[pozn 1] První vápencový chrám byl na počest bohyně postaven v 6. století před Kristem kolem roku 570. Měl pronaos, cellu a opistodom. Kolem chrámu nebyl žádný sloup. Na severovýchodě chrámu byl postaven 14 m vysoký sloup, který nesl mramorovou sfingu. Kolem roku 520 před Kristem byl tento chrám zničen požárem, takže musel být stržen. Byl však v době od roku 510 před Kristem do roku 490/480 před Kristem již jako peripteros znovu postaven. Oltář byl posunut tak, aby byl vyrovnán s centrální osou chrámu. Sloup s mramorovou sfingou nebyl požárem zničen a tedy ani rekonstrukcí nijak ovlivněn. Model v mnichovské glyptotéce Chrám Athéna-Afaia je peripteros dórského řádu: má 6 x 12 sloupů (podél hlavní a boční fasády), na tříúrovňovém stylobatu je pronaos, opistodom a naos s vnitřní kolonádou.

Question: Na jakém okraji ostrova Aigina se nachází chrám Afaia?

Answer: na severovýchodním


Tejovití

Context: Zástupcem obojživelných druhů je rod Crocodilurus nebo známá dracéna guyanská (Dracaena guianensis), která je zároveň největším druhem čeledi. Dorůstá délky až 130 cm. Zvláštností je i druh Echinosaura horrida z pouští Peru a Ekvádoru. Tento ostnitý pouštní ještěr, živící se mravenci, vzdáleně připomíná australského molocha. Výskyt Tejové se vyskytují v Americe od jižní Kanady (druh Cnemidophorus sexlineatus zasahuje až k Velkým jezerům) do Patagonie. Vyskytují se také na některých ostrovech, například na Antilách. Nejvíce druhů žije v oblasti Amazonie. Obývají různá prostředí od pouští a polopouští přes savany až po deštné pralesy, bažiny a břehy řek. Někteří tejovití ještěři (zvláště zástupci rodu Ameiva) jsou synantropní a adaptovali se na prostředí plantáží, městských parků či zahrad. Potrava Tejové jsou většinou masožraví nebo všežraví. Drobné druhy se živí především hmyzem, který často loví ve spadaném listí. Větší druhy se živí drobnými obratlovci, ptačími vejci a často také ovocem. Zejména velcí tejové rodu Tupinambis jsou známí jako škůdci drůbeže, protože rádi loví domácí kuřata. Dracéna guyanská je potravní specialista, živí se především vodními plži, jejichž ulity drtí silnými čelistmi. Rozmnožování Všichni tejové jsou vejcorodí. Jejich vejce mívají zpravidla kožovitou, méně často vápenitou skořápku. Počet vajec ve snůšce může být různý, od 2 do 80, velké druhy kladou obvykle více vajec. Samice některých druhů kladou vejce do společných líhnišť, kde se jich může nashromáždit i několik stovek. Zajímavý způsob rozmnožování se vyvinul u velkých tejů rodu Tupinambis, dracény a některých dalších druhů. Tito ještěři kladou vejce do termitišť, zpravidla stromových termitů, kde mají optimální vlhkost i teplotu pro vývin. Mláďata se po vylíhnutí nakrmí termity a teprve potom se prohrabou ven. U některých druhů bičochvostů (Cnemidophorus) byla zaznamenána partenogeneze. V lidské kultuře Jihoameričtí indiáni loví větší druhy tejovitých ještěrů pro maso a kůži, podobně jako leguány zelené. V mytologii kmene Guaraní hraje důležitou roli Teju Jagua, božstvo v podobě ještěra teju se sedmi hlavami a ohnivýma očima (podle jiné verze teju s hlavou psa), který střeží podzemní svět a je vládcem pokladů. Je nejstarší ze sedmi bratrů, synů lidské ženy Kerany a zlého dcuha Taú, kteří se následkem kletby bohyně Měsíce Arasy narodili jako monstra.

Question: Proč jsou tejové rodu Tupinambis známí jako škůdci drůbeže?

Answer: protože rádi loví domácí kuřata


Ditch Witch

Context: Ditch Witch je americká značka specializovaných zemních strojů vyráběných firmou Charles Machine Works, Inc., která funguje pod svým současným názvem od roku 1949. Společnost sídlí v Perry v Oklahomě. Značka začala existovat ve 40. letech 20. století, kdy byl vytvořen kompaktní hloubící stroj, aby nahradil ruční práce pro určitý druh zemních prací. Ditch Witch se specializuje na navrhování a výrobu vysoce kvalitních specializovaných zemních strojů. Společnost je výrobcem strojů několika kategorií, jako jsou rýhovače, vibrační pluhy, elektronické lokátory sítí, systémy pro horizontální řízené vrtání, vrtací trubky, vrtací nářadí a hlavy, řetězy, zuby a pastorky, sací bagry, rypadlové nosiče nářadí a kompaktní nosiče nářadí. V roce 1902 se německý přistěhovalec Carl Frederick Malzahn s rodinou přestěhoval z Minnesoty do Perry v Oklahomě, kde se svými syny, Charliem a Gusem, otevřel kovárnu. Obchod prosperoval a o několik let později s příchodem ropného boomu se jeho dílna začala specializovat na opravy nástrojů pro ropná pole v okolí. Charlieho syn Ed Malzahn pochopil, že je důležité přizpůsobovat podnikání měnící se poptávce, a tak na konci 40. let začal uplatňovat své strojírenské ambice, které vedly ke zjednodušení procesu tehdy velmi zdlouhavé instalace inženýrských sítí, elektřiny, vody, plynu a telefonních linek.

Question: Ve kterém americkém státu sídlí společnost Charles Machine Works, Inc.?

Answer: v Oklahomě


Mezinárodní vesmírná stanice

Context: Po plném obnovení letů raketoplánů byly dále připojeny dvě další laboratoře. Japonský komplet Kibó a evropský laboratorní modul Columbus s venkovní plošinou a dalšími součástmi. == Stavba stanice == Stavba stanice ISS byla naplánována na více než 40 montážních letů. Z tohoto počtu obstaraly 35 americké raketoplány. Ostatní starty jsou zabezpečovány klasickými raketami jako Proton a Sojuz. Jako doplněk montážních letů bylo do září 2017 uskutečněno 67 letů bezpilotní nákladní lodě Progress, 6 letů japonské nákladní lodi HTV, 5 letů evropské automatizované bezpilotní lodi ATV, 6 letů americké automatické zásobovací lodi Cygnus a 12 letů zásobovací lodi Dragon. Při stavbě stanice je ověřována nová koncepce tzv. hlavního nosníku. Koncepce je založena na více než 100 m dlouhé příhradové konstrukci tvořící kostru stanice (Integrated Truss Structure). Na obou koncích konstrukce je připojen pár fotovoltaických panelů. K nosníku pak jsou v jeho středu připevněny vlastní hermetizované moduly a další části stanice. K usnadnění výstavby a redukci výstupů do kosmického prostoru je podél hlavního nosníku vybudován mobilní servisní systém, jehož součástí je servisní robotické rameno Canadarm2. Po svém dokončení má ISS celkový vnitřní přetlakový objem téměř 1000 m3 a hmotnost okolo 450 tun. Pro všechny moduly je potřeba mnoho energie, která se získává z fotovoltaických článků o energetickém výkonu 110 kW.

Question: Mezinárodní vesmírná stanice je známá pod kterou zkratkou?

Answer: ISS


Fotoelektrický jev

Context: Fotoelektrický jev či fotoefekt je fyzikální jev, při němž jsou elektrony uvolňovány (vyzařovány, emitovány) z látky (nejčastěji z kovu) v důsledku absorpce elektromagnetického záření (např. rentgenové záření nebo viditelného světla) látkou. Emitované elektrony jsou pak označovány jako fotoelektrony a jejich uvolňování se označuje jako fotoelektrická emise (fotoemise). Pokud jev probíhá na povrchu látky, tzn. působením vnějšího elektromagnetického záření se elektrony uvolňují do okolí látky, hovoří se o vnějším fotoelektrickém jevu. Fotoelektrický jev však může probíhat i uvnitř látky, kdy uvolněné elektrony látku neopouští, ale zůstávají v ní jako vodivostní elektrony. V takovém případě se hovoří o vnitřním fotoelektrickém jevu. Pokud na látku dopadají elektrony, které způsobují vyzařování fotonů, mluví se o inverzním (obráceném) fotoelektrickém jevu. Studium fotoelektrického jevu mělo vliv na pochopení duality vln a částic. Bylo zjištěno, že při osvětlení některých látek (především kovy) se tyto látky nabijí. Např. zinek osvětlený ultrafialovým světlem se nabije kladně. Při ozáření vzorku spektrem elektromagnetického vlnění byly přitom pohlceny krátké vlnové délky a delší vlny ve spektru zůstaly. Pro krátké vlnové délky došlo k emisi vodivostních elektronů z kovu. Počet těchto elektronů rostl s intenzitou vlnění. Jev byl ale pozorován jen pro krátké vlnové délky, pro velké délky vln jev nenastal při libovolné intenzitě. Pro krátké vlnové délky se se zvýšením intenzity dopadajícího záření zvyšoval počet uvolněných elektronů, avšak intenzita neovlivnila energii těchto elektronů. Podle představ klasické fyziky by elektronům měla být předána kinetická energie dopadajícího elektromagnetického vlnění. Energie elektromagnetických vln souvisí s intenzitou záření, tzn. energie vyzařovaných elektronů by měla záviset na intenzitě dopadajícího záření. Experimenty však ukázaly, že kinetická energie vyzařovaných elektronů je závislá na frekvenci a nikoliv na intenzitě dopadajícího záření. Experimentálně bylo zjištěno, že pokud frekvence dopadajícího záření klesne pod tzv. mezní (prahový) kmitočet : : : : ν : 0 : : : : {\displaystyle \nu _{0}} , fotoemise se neobjevuje. Mezní frekvence je charakteristickou vlastností každé látky. Pokud je frekvence : : : ν : : {\displaystyle \nu } dopadajícího záření vyšší než mezní frekvence : : : : ν : 0 : : : : {\displaystyle \nu _{0}} , mají fotoelektrony energii v rozmezí od nuly do určité maximální hodnoty : : : : E : max : : : : {\displaystyle E_{\text{max}}} .

Question: Co se uvolňuje během fotoelektrického jevu?

Answer: elektrony


Veveří (hrad)

Context: Hrad byl poté nakrátko opět zpřístupněn, ale počátkem 50. let byl velmi necitlivě upraven pro potřeby Lesnického učiliště, které zde sídlilo přes 20 let. V letech 1953-1954 přesídlila do objektu Správa lesního hospodářství v Rosicích a její závodní škola práce. Pro jejich potřeby byly opět zcela necitlivě upraveny interiéry na obytné místnosti a učebny. V letech 1972-1999 byl objekt ve správě Vysokého učení technického v Brně, což však nevedlo k zlepšení jeho stavu. Po roce 1972 vznikl projekt přestavby hradu na mezinárodní studentské a kongresové centrum. Z přestavby byly nakonec realizovány pouze první etapy, při nichž byly položeny nový vodovod a kanalizace. Bylo také neodborně provedeno tzv. statické zajištění pomocí betonových injektáží a nástřiků, které vedly k těžkému poškození hradu. Tyto necitlivé úpravy přerušila až Sametová revoluce roku 1989. Poté byl hrad ale téměř ponechán svému osudu. Od roku 1999 je hrad Veveří ve správě Národního památkového ústavu v Brně, který zde od té doby provádí postupnou rekonstrukci celého značně zdevastovaného areálu. Hrad byl po dlouhé době znovu trvale otevřen pro veřejnost v létě 2002. Kastelánem hradu je od roku 2001 Petr Fedor. Veveří na pozvání majitele barona Mořice Arnolda De Forest-Bischoffsheim třikrát navštívil tehdejší britský ministr obchodu Winston Churchill. On a jeho manželka Clementine zde strávili také část své svatební cesty po Evropě v roce 1908. Od první poloviny 18. století je tradována pověst, podle které je hrad Veveří jedním z několika míst, kde by se měl ukrývat poklad 12 stříbrných soch apoštolů, pocházející původně z kořisti přinesené do českých zemí knížetem Břetislavem I. z tažení do Polska (přenos ostatků sv. Vojtěcha) v roce 1039. Podle zmíněné legendy měly být sochy, údajně do té doby ukryté v klášteře Porta Coeli v Předklášteří u Tišnova, podvodně na tamní abatyši vylákány templářskými rytíři a převezeny na jejich hrad Veveří vzápětí po zavraždění posledního z přemyslovských králů Václava III. dne 4. srpna 1306 v Olomouci. Romantická legenda vznikla zjevně jako snaha ozvláštnit panství módní historkou o pokladu a jejím autorem byl nejspíše některý z tehdejších hradních úředníků.

Question: Jak se jmenuje kastelán hradu Veveří?

Answer: Petr Fedor


Píšťala (zbraň)

Context: Píšťala (zbraň) Střelba z ručního kanonu, rukopis Konrada Kyesera, 1405 Píšťala je název pro ruční palnou zbraň, rozšířenou za husitských válek. Píšťala měla poměrně krátkou železnou hlaveň s tulejí. Ta byla vsazena v dosti neohrabaném dřevěném stvolu, jejž držel střelec v podpaží. Ráže se pohybovala okolo 15-25 mm s různými projektily. Používaly se jak celistvé kule, tak kartáčové střely, které působily jako brokovnice a nebo speciálně tvarované kule, které při letu hvízdaly a plašily i ty koně, kteří byli zvyklí na střelbu. Hlaveň neměla vývrt a byla buď ocelová kovaná, či odlévaná z bronzu. Střelný prach se v hlavni zapaloval pomocí doutnáku. Dostřel byl nevelký a značně nepřesný, účinek byl tedy spíše psychologický. Název se rozšířil po celé Evropě a má se za to, že se z něj vyvinulo slovo pistole. Z píšťaly se později vyvinula hákovnice. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu píšťala na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: V jakém rozmezí se pohybovala ráže píšťal?

Answer: 15-25 mm


Deep Purple

Context: Po problematickém turné k uvedení Come Taste the Band, se skupina rozpadla. Tommy Bolin později zemřel v Miami na předávkování heroinem. Později většina bývalých členů Deep Purple měli značný úspěch v mnoha kapelách, například v Rainbow. V roce 1980 jel Rod Evans turné se skupinou mladých hudebníků pod jménem Deep Purple. Protože byl jediný původní člen a byl trochu známý u většiny fanoušků, fanoušci i tisk se této skupině vysmívali a byli označováni za podvod. Skupina měla několik koncertů v Mexiku a USA, než jim úřady zakázaly používání tohoto jména. Ale v roce 1984, osm let po rozpadu Deep Purple, se uskutečnilo opravdové a legální opětovné sjednocení. Bylo to oznámeno v pořadu rádia BBC The Friday Rock Show že klasické složení z počátku sedmdesátých let - Blackmore, Gillan, Glover, Lord, a Paice spolu opět nahrávají. Skupina podepsala smlouvu s vydavatelstvím Polydor a Mercury v Severní Americe. Album Perfect Strangers bylo vydáno v říjnu 1984 a turné následovalo, začínajíc na Novém Zélandu a pokračovalo svoji cestu kolem světa oklikou přes Evropu. Mělo ohromný úspěch. Skupina nahrála The House of Blue Light v roce 1987, a živé album Nobody's Perfect. Ve Spojeném království byla vydána nová verze Hush k dvacátému výročí Deep Purple.

Question: Kdy bylo vydáno album Perfect Strangers?

Answer: v říjnu 1984


Fosfor

Context: K roku 2012 bylo popsáno 12 alotropních modifikací fosforu, mezi které patří např. bílý, červený, fialový nebo černý fosfor. === Bílý fosfor === Bílý fosfor je tvořen z molekul P4, které jsou příčinou jeho vysoké reaktivity. Je to měkká látka nažloutlé barvy (někdy se proto označuje jako žlutý fosfor), kterou lze krájet nožem; je značně jedovatý a na vzduchu samovznětlivý. Ve tmě jeho páry světélkují, protože dochází k jejich oxidaci vzdušným kyslíkem, při které vydávají světlo. Tento jev se nazývá chemiluminiscence. (Fosforescence je jev, který u fosforu neprobíhá, přestože byl podle fosforu nazván). Pro dlouhodobější uchovávání musí být ponořen ve vodě, která brání jeho samovolnému vzplanutí. Je nerozpustný ve vodě, ale dobře se rozpouští v sirouhlíku CS2. Bílý fosfor je velmi reaktivní látka, která se již za pokojové teploty slučuje s mnoha prvky a látkami. V teplém roztoku hydroxidu draselného KOH se rozpouští za vzniku dihydrogenfosforečnanu draselného KH2PO4 a fosforovodíku neboli fosfanu PH3. Kovy, které se snadno redukují (především ušlechtilé kovy), vylučuje fosfor z jejich sloučenin a zčásti s nimi tvoří fosfidy, které jsou rovněž jedovaté. === Červený fosfor === Červený fosfor vzniká zahřátím bílého fosforu v inertním prostředí na 250 °C v uzavřené nádobě. Tato přeměna probíhá i za normálních podmínek působením světla, ale velmi pomalu. Červený fosfor nesvětélkuje, je na vzduchu neomezeně stálý, není rozpustný v polárních ani nepolárních rozpouštědlech (není rozpustný ve vodě ani v sirouhlíku), má teplotu tání 597 °C, není jedovatý a s většinou prvků se slučuje až při vyšších teplotách. Reaktivnější než červený fosfor je světle červený fosfor, který je jemně rozptýlenou formou červeného fosforu.

Question: Jaký fosfor je tvořen z molekul P4, které jsou příčinou jeho vysoké reaktivity?

Answer: Bílý


DNA polymeráza

Context: DNA polymeráza je označení pro takový enzym účastnící se replikace DNA, který katalyzuje polymeraci řetězce DNA. V replikační vidlici vkládá deoxyribonukleotidy (typ nukleotidů obsahující deoxyribózu) a prodlužuje tak řetězec. DNA polymeráza umí přidávat nové nukleotidy pouze na 3' konec nově vznikajícího řetězce DNA. Díky tomu se tento řetězec prodlužuje ve směru 5'-3'. Dále platí, že DNA polymeráza nikdy nesyntetizuje nový řetězec DNA nanovo (de novo), vždy potřebuje zmíněný 3'-OH konec. Z tohoto důvodu se DNA polymeráza musí navázat na primer, který tento 3' konec již obsahuje (tvorby primeru se účastní enzym primáza). Některé DNA polymerázy jsou schopné opravy chyb vzniklých při replikaci. Když tyto polymerázy objeví chybný pár bází, vyjmou ho a nahradí správným. Většina DNA polymeráz potřebuje tzv. templát, tedy nějakou sekvenci nukleové kyseliny, podle jejíhož vzoru provádí polymeraci (řadí nukleotidy podle komplementarity bází). K výjimkám v tomto směru patří např. terminální deoxynukleotidyltransferáza. Rozlišujeme DNA-dependentní DNA polymerázy, které jako templát využívají DNA, a RNA-dependentní DNA polymerázy (tzv. reverzní transkriptázy), které využívají jako templát RNA. U bakterií známe sice pět druhů DNA polymeráz, z E. coli však byly izolovány jen Pol I, II a III: DNA polymeráza I - především opravuje DNA DNA polymeráza II - především opravuje DNA DNA polymeráza III - hlavní DNA polymeráza bakterií, umožňuje replikaci DNA DNA polymeráza IV (méně významná) DNA polymeráza V (méně významná) Příslušné DNA polymerázy jsou podobné spíše eukaryotním DNA polymerázám. U Eukaryotických organizmů, k nimž patří např. člověk, bylo nalezeno nejméně 15 různých DNA polymeráz. Ty se účastní nejen v replikaci chromozomů, ale i v opravě DNA, crossing-overu chromozomových ramen a replikaci mitochondriální DNA. Mezi známé DNA polymerázy eukaryot patří: DNA polymeráza α – vytváří primery DNA polymeráza δ – replikuje DNA DNA polymeráza ε – replikuje DNA V genetickém inženýrství se běžně využívají zejména čtyři druhy DNA polymeráz. DNA polymeráza I, izolovaná obvykle z E. coli, která má 5'-3' polymerizační a obousměrnou exonukleázovou aktivitu. Klenowův fragment je upravená DNA polymeráza I, jenž ztratila část svých exonukleázových aktivit. Třetí hojně využívanou polymerázou je Taq polymeráza, která odolává vysokým teplotám a používá se např. při PCR. Často se používají i různé reverzní transkriptázy, umožňující syntézu DNA podle RNA vzoru.

Question: Co vkládá DNA polymeráza do replikační vidlice?

Answer: deoxyribonukleotidy


Dinosauři

Context: Ornithoscelida – ornitoscelidi Theropoda – teropodi † Ornithischia – ptakopánví † Saurischia – plazopánví † Sauropodomorpha – sauropodomorfové † Herrerasauridae – hererasauridi Některá data mohou pocházet z datové položky. Dinosauři (z řec. δ – deinos + σ – sauros = „strašný ještěr“, někdy překládáno „hrozný plaz“) jsou rozmanitou skupinou obratlovců řazenou mezi plazy (Reptilia), která dominovala fauně na pevninách této planety přes 134 milionů let[1] v období druhohor (zejména v jurské a křídové periodě, asi před 201 až 66 miliony let). Dle současné systematiky patří mezi dinosaury také ptáci, kteří jsou jejich jedinou dosud žijící skupinou.[2] Dinosauři se objevili ve středním nebo na počátku svrchního triasu (po permském vymírání) asi před 250 až 235 miliony let. [3][4][5] a vyhynuli (kromě jedné větve – ptáků) před 66 miliony let v rámci vymírání na konci křídy.[6] Jejich evoluční radiace byla velmi rychlá.[7][8] Evoluce Sesterskou skupinou dinosaurů je čeleď Silesauridae, jejíž zástupci prokazatelně existovali již v období středního triasu (geologický věk anis), asi před 247 až 242 miliony let.[9] Protože s dinosaury měli společného vývojového předka, je. prakticky jisté, že nejstarší dinosauři museli existovat již v této době.[10] Fosilie nejstarších forem diapsidních plazů, kteří by již mohli být dinosaury v pravém smyslu, pocházejí z doby před asi 245 až 235 miliony let. [11] (nejstarší prokazatelné formy pak byly objeveny v sedimentech geologického souvrství Santa Maria na území Brazílie, a to se stářím 233,2 milionu let - jedná se například o rody Buriolestes, Gnathovorax nebo Saturnalia).[. 12] První dinosauři se pravděpodobně vyvinuli na pevninách jižního superkontinentu Gondwany[13] (téměř s jistotou to bylo na jihu dnešní Jižní Ameriky)[14] a k jejich evolučnímu rozkvětu došlo poprvé v době před asi. 234 až 232 miliony let v souvislosti s obdobím výrazného zvýšení vlhkosti klimatu (tzv. Karnská pluviální epizoda).[15][16][17][18] Tato událost zřejmě. způsobila rychlé vystřídání vlhkého a suchého klimatu s vysokými teplotami, kterému se nejlépe přizpůsobili právě tehdejší vývojově primitivní dinosauři.[19] Vznik dinosaurů na území současné Jižní Ameriky je ale některými badateli zpochybňováno.[20] Evoluce dinosaurů byla relativně rychlá a k výrazným morfologickým a anatomickým změnám v rámci jednotlivých vývojových linií docházelo poměrně často.[21] Dinosauři se objevili v prostředí "zaplněného ekoprostoru", kdy dominovaly jiné formy obratlovců. Nejpočetnějšími zástupci dinosaurů v prvních milionech let jejich známého vývoje byli sauropodomorfové a hererasauři.[22] Značný vliv na šíření a vývoj dinosaurů měla v počátcích jejich evoluce úroveň hladiny moří a oceánů, která v období pozdního triasu výrazně kolísala a střídavě zaplavovala a odhalovala pevninské mosty a další spojení s jinými oblastmi potenciálního výskytu.[23]

Question: Jaká je jediná dosud žijící skupina dinosaurů?

Answer: ptáci


Stažená hrdla

Context: Stažená hrdla je komická miniopera českého skladatele Ilji Hurníka na vlastní libreto. Vznikla z podnětu dirigenta a dramaturga brněnské Komorní opery Václava Noska a poprvé ji uvedla 22. listopadu 1997 Komorní opera, scéna Hudební fakulty Janáčkovy akademie múzických umění v Brně na jevišti Bezbariérového divadla Barka, společně s minioperou Varta Jana Franka Fischera a dvěma díly Bohuslava Martinů, baletu Kuchyňská revue a opery Dvakrát Alexandr. == Osoby a první obsazení == == Reference ==

Question: Jakou minioperou je miniopera Stažená hrdla?

Answer: komická


William Shakespeare

Context: William Shakespeare (pokřtěn 26. dubna 1564 – zemřel 23. dubna 1616) byl anglický básník, dramatik a herec, který je široce považován za největšího anglicky píšícího spisovatele a celosvětově nejpřednějšího dramatika. Je často nazýván anglickým národním básníkem a "bardem z Avonu". Dochovalo se jemu připsaných přibližně 38 her (včetně těch, na kterých asi s někým spolupracoval), 154 sonetů, dvě dlouhé epické básně a několik dalších básní, z nichž některé jsou nejistého autorství. Jeho hry byly přeloženy do všech hlavních živých jazyků a jsou uváděny častěji než hry jakéhokoli jiného dramatika. Shakespeare se narodil a vyrůstal ve Stratfordu nad Avonou, v anglickém hrabství Warwickshire. Ve věku 18 let se oženil s Anne Hathawayovou, se kterou měl tři děti: dceru Susannu a dvojčata syna Hamneta a dceru Judith. Někdy mezi lety 1585 a 1592 začal v Londýně úspěšnou kariéru jako herec, spisovatel a částečný vlastník herecké společnosti s názvem Služebníci lorda komořího (Lord Chamberlain's Men), později známé jako Královská společnost (King's Men). Zdá se, že kolem roku 1613 ve věku 49 let odešel na odpočinek do Stratfordu, kde zemřel o tři roky později. Dochovalo se jen velmi málo záznamů ze Shakespearova soukromého života, což podnítilo značné spekulace o takových věcech, jako jsou jeho fyzický vzhled, sexuální zaměření a náboženské přesvědčení, a také zda práce, které jsou jemu přisuzovány, nebyly ve skutečnosti napsány někým jiným. Shakespeare vytvořil většinu ze svých známých prací mezi lety 1589 a 1613.

Question: Kde se narodil William Shakespeare?

Answer: Stratfordu nad Avonou, v anglickém hrabství Warwickshire


Oxid hafničitý

Context: nerozpustný Rozpustnost v polárních rozpouštědlech rozpustný v roztoku fluorovodíku, v koncentrovaném roztoku kyseliny sírové a v koncentrovaných roztocích zásad nerozpustný v roztoku kyseliny. dusičné (ne) Měrná magnetická susceptibilita −×10−6 cm3g−1 Struktura Krystalová struktura jednoklonná (α) krychlová (β) Hrana krystalové mřížky α a= 511,56 pm b= 517,22 pm c= 529,48 pm β= 99°11´ β a= 511,5 pm Termodynamické vlastnosti Standardní slučovací entalpie Δ° − 145 kJ/mol Standardní molární entropie S° 59,35 JK−1mol−1 Standardní slučovací Gibbsova energie Δ° − 089 kJ/mol Izobarické měrné teplo cp 0,286 JK−1g−1 Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). Některá data mohou pocházet z datové položky. Oxid hafničitý (chemický vzorec HfO2) je oxid hafnia, které v něm má oxidační číslo IV. Je to bílý prášek nerozpustný ve vodě a kyselině dusičné HNO3, rozpustný je naopak v kyselině fluorovodíkové HF, koncentrované kyselině sírové H2SO4 a v koncentrovaných roztocích zásad. Jde o jednu z nejběžnějších a nejstabilnějších forem hafnia, která je meziproduktem některých procesů na získání tohoto kovu. Vzhledem ke své vysoké teplotě tání se používá na výrobu tavicích kelímků a termočlánků. V roce 2007 se dále objevily první unipolární tranzistory, jejichž řídicí elektroda je izolována pomocí oxidů hafnia místo typických oxidů křemíku. Výhodou je 4–6× vyšší relativní permitivita HfO2 oproti SiO2. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hafnium dioxide na anglické Wikipedii. Literatura VOHLÍDAL, Jiří; ŠTULÍK, Karel; JULÁK, Alois. Chemické a analytické tabulky. 1. vyd. Praha: Grada Publishing, 1999. ISBN 80-7169-855-5. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Oxidy s prvkem v oxidačním čísle IV. Oxid americičitý (AmO2) • Oxid uhličitý (CO2) • Oxid ceričitý (CeO2) • Oxid chloričitý (ClO2) • Oxid chromičitý (CrO2) • Oxid. dusičitý (NO2) • Oxid germaničitý (GeO2) • Oxid hafničitý (HfO2) • Oxid neptuničitý (NpO2) • Oxid olovičitý (PbO2) • Oxid.

Question: V čem je možné rozpustit oxid hafničitý?

Answer: kyselině fluorovodíkové HF, koncentrované kyselině sírové H2SO4 a v koncentrovaných roztocích zásad


Mrakodrap

Context: Mrakodrap je výraz používaný k označení výškové budovy, která je souvisle obyvatelná a její výška přesahuje minimálně 100 m, nebo 150 m. Za mrakodrap se nepovažuje vyhlídková věž či vysílač. Anglická podoba výrazu (skyscraper) vznikla ve Spojených státech amerických, kde byly také první mrakodrapy postaveny. Později se rozšířily do velkých měst celého světa. Nejvyšším současným mrakodrapem a zároveň nejvyšší stavbou světa je Burdž Chalífa ve Spojených arabských emirátech, který je vysoký 828 m a který byl otevřen dne 4. ledna 2010. Zatímco u starších výškových budov je jejich výška motivována praktickými (např. majáky), nebo ideovými (kostelní věž) důvody, ke stavbě mrakodrapů vedly důvody komerční. S růstem městské populace v druhé polovině 19. století se zvyšovaly nároky na výstavbu, což vedlo k výraznému zvýšení cen stavebních pozemků. V Chicagu byl pak přímým impulzem k výstavbě mrakodrapů velký požár v roce 1871. Důležitou roli sehrál také začátek průmyslové výroby oceli a vývoj výtahů. Výtahy najednou zatraktivnily horní patra, kde nebyl hluk z ulice a byl z nich výhled na okolí. Mrakodrapy jsou však často kritizovány z mnoha důvodů. Snad největší problém je požár, kdy evakuace a záchranné práce jsou velmi složité. Dalšími nežádoucími jevy bylo zemětřesení a extrémní meteorologické zatížení (vítr, prudký a vytrvalý déšť, vysoké nebo nízké venkovní teploty) a další faktory. Nejvyšší stavbou ve starověku byla Chufuova pyramida s výškou 146 m z 26. století před naším letopočtem. Tu překonávala 160 metrů vysoká Lincolnská katedrála od roku 1311, do roku 1549 kdy se centrální věž zhroutila. Překonána byla znovu až v roce 1884 Washingtonovo monumentem s výškou 169 metrů. Ovšem, jelikož nebyly tyto stavby trvale obyvatelné, neodpovídají moderní definici mrakodrapu. První výškové budovy vyrůstaly v klasickém starověku, starověké římské budovy v císařských městech dosahovaly deseti a více pater.

Question: V kterém státě byl postaven první mrakodrap?

Answer: ve Spojených státech amerických


Pí (číslo)

Context: Pí (číslo) K označení konstanty se používá malé π Ludolfovo číslo, značené π (čteme pí) je matematická konstanta, která udává poměr obvodu jakéhokoli kruhu v eukleidovské rovině k jeho průměru; také je to hodnota poměru obsahu kruhu ke čtverci jeho poloměru. Její hodnota v desítkové soustavě je přibližně 3,14159265359 (lze použít praktické racionální aproximace 22/7 pro orientační výpočty vyžadující přesnost hodnoty pouze na setiny resp. 355/113 pro přesnost pouze na miliontiny). Mnoho matematických, vědeckých a inženýrských rovnic obsahuje pí, což z něj dělá jednu z nejdůležitějších matematických konstant.[1] π je iracionální číslo, což znamená, že nemůže být vyjádřeno zlomkem m/n, kde m je celé číslo a n je přirozené číslo. To také znamená, že jej nelze vyjádřit konečným způsobem v desítkové soustavě, a to ani pomocí periody. Navíc je π dokonce transcendentní číslo, z čehož mimo jiné vyplývá, že ho nelze vyjádřit konečně dlouhou řadou algebraických operací s celými čísly; důkaz tohoto tvrzení byl výsledkem německé matematiky 19. století. V dějinách matematiky se objevují snahy o čím dál přesnější vyjádření π a pochopení jeho povahy; fascinace tímto číslem se promítla i mimo sféru matematiky. Nejspíše pro jednoduchost své definice se π promítlo do populární kultury více než téměř všechny jiné matematické konstrukty.[2] Stalo se nejspíše nejběžnějším společným tématem mezi matematiky a nematematiky.[3] Zprávy o nejnovějším, nejpřesnějším odhadu π se běžně objevují v tisku.[4][5][6]. [7] V březnu 2019 byl např. publikován rekord v nejpřesnějším odhadu π v desítkové soustavě, který má 31,4 bilionu číslic.[8] Spočítala jej japonská počítačová specialistka Emma Haruka Iwao s využitím výpočetní síly cloudu Google.[9][10] Konstantě se říká Ludolfovo číslo po Ludolphovi van Ceulenovi. Spíše historické (ale např. v angličtině používané) je označení Archimédova konstanta po Archimédovi ze Syrakus.[11] Základy Malé π označující konstantu. Mozaika před budovou matematiky na Technické univerzitě v Berlíně Písmeno π Podrobnější informace naleznete v článku Pí (písmeno). Řecké písmeno π (pí) pro označení tohoto čísla použil poprvé velšský matematik William Jones v roce 1706 jako zkratku řeckého slova pro obvod, řecky: π (perimetros).[12] Toto označení zpopularizoval Leonhard Euler v roce 1737.[13] Geometrická definice V eukleidovské geometrii je π definováno jako poměr délky o kružnice k jejímu průměru d:[12] π = o d {\displaystyle \pi ={\frac {o}{d}}.} Poměr o/d je konstantní, nezávisí na obvodu kružnice. Pokud má například kružnice dvakrát větší průměr než druhá, má také dvakrát větší obvod. π může být také definováno jako poměr obsahu S kruhu ke čtverci poloměru r kružnice:[12][14]

Question: Jaká je hodnota Ludolfova čísla za použití racionální aproximace pro přesnost na miliontiny?

Answer: 355/113


Vápenný potok (přítok Krížneho potoka)

Context: Vápenný potok (přítok Krížneho potoka) Vápenný potok (přítok Krížneho potoka) Základní informace Délka toku 1,2 km Světadíl Evropa Ústí Krížny potok Protéká Slovensko Slovensko (Prešovský kraj) Některá data mohou pocházet z datové položky. Vápenný potok (starší německý název Kalkgrund) je potok 5. řádu na Spiši, zčásti v katastrálním území města Podolínec (okres Stará Ľubovňa) a zčásti na území obce Toporec (okres Kežmarok). Je to pravostranný přítok Krížného potoka a měří 1,2 km. Pramení pod vrchem Špičiak v nadmořské výšce 815 m, nejprve teče východním směrem dolinou, která je nazývána Regner. Tato dolina je zalesněná. Vápenný potok nemá významnější přítoky. Přibližně 5 km severně od centra města Podolínec se v nadmořské výšce 715 m vlévá do Krížného potoka. Souřadnice jeho ústí jsou 49 ° 17'59, 09 "severní geografické šířky a 20 ° 30'32, 97" východní geografické délky. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vápenný potok (prítok Krížneho potoka) na slovenské Wikipedii.

Question: Jakého potoka je pravostranným přítokem Vápenný potok?

Answer: Krížného potoka


Mahenovo divadlo

Context: Ačkoli bylo nutno během stavby měnit dispozice, byla stavba dokončena velmi rychle - od započetí stavby do otevření divadla za necelých 17 měsíců. V průběhu výstavby se vyskytly nové okolnosti, kdy bylo nutné vyrovnat se neblahými zkušenostmi získanými při požárech tří evropských divadel toho roku - na jaře divadla ve francouzském Nice, v srpnu pak sotva otevřeného Národního divadla v Praze a pak zejména nejhůře postiženého Okružního divadla ve Vídni. Aby se brněnské divadlo vyvarovalo podobných tragických eventualit, musely být mimo plány pořízeny další nové východy a postavena dvě nová postranní schodiště. Další pozdržení způsobilo odvážné a na svou dobu smělé rozhodnutí: nahradit navržené plynové osvětlení zcela novým (pouze tři roky starým! ) vynálezem Thomase Alvy Edisona - elektrickými žárovkami. Projekt elektroinstalace provedli sám legendární Edison a jeho laboratoř v New Jersey, elektroinstalaci pak pařížské a vídeňské firmy. Provoz divadla byl zahájen 14. listopadu 1882 uvedením Beethovenovy předehry a scénické hudby Egmont (na motivy Johanna Wolfganga von Goethe). Po vzniku Československa roku 1918 divadlo přešlo do českých rukou (pod názvem Divadlo na hradbách) a jeho prvním dramaturgem se stal brněnský spisovatel a dramatik Jiří Mahen, jehož jméno dnes divadlo (od roku 1965) nese. Až do postavení nového Janáčkova divadla v roce 1965 sloužilo dnešní Mahenovo divadlo převážně opernímu souboru. V tomto divadle bylo např. poprvé uvedeno šest oper Leoše Janáčka a také světová premiéra baletu Romeo a Julie Sergeje Prokofjeva. Od roku 1965 je Mahenovo divadlo mateřskou scénou činoherního souboru Národního divadla v Brně a svá představení zde hrají i ostatní soubory NDB. Činohra Národního divadla v Brně je jedním z nejstarších divadelních souborů v České republice, profesionálně působí od roku 1884. Uprostřed jeviště visí lustr původně vyrobený pro posledního íránského šáha Muhammada Rezu Pahlavího. 20. května 2016 v dopoledních hodinách zasáhl zadní stranu divadla požár, při kterém bylo zraněno 5 osob a byly poškozeny kulisy a rekvizity k některým představením. Plány dnešního Mahenova divadla dodala proslulá vídeňská firma Fellner a Helmer, vlastněná architekty Ferdinandem Fellnerem a Hermannem Helmerem, podobně jako pro řadu jiných evropských divadel.

Question: Přijel se Edison podívat do Brna na divadlo, pro které dělal projekt elektrického osvětlení?

Answer: Projekt elektroinstalace provedli sám legendární Edison a jeho laboratoř v New Jersey, elektroinstalaci pak pařížské a vídeňské firmy.


Grónsko

Context: Sněžné sovy žijí hlavně v severním a severovýchodním Grónsku, pouze na nejzazším severu hnízdí racek růžový. Zatímco sokol se vyskytuje v mnoha oblastech, je orel mořský zastoupen zejména na jihozápadě Grónska. V zemi sídlí parlament (Landsting/Inatsisartut) volený na 4 roky, který ze svých 31 poslanců volí premiéra a vládu (Selvstyre/Naalakkersuisut). Ty řídí veškeré záležitosti týkající se grónské domácí politiky včetně zákonodárství. Dánsku přísluší jen obrana země a zahraniční politika, přičemž ovšem mnoho různých aspektů zahraniční politiky spravují sami Gróňané (např. vztahy s ostatními Inuity či s nečlenskými státy EU). Hlavou státu je dánský monarcha, v současné době Margrethe II. Premiérem je obvykle předseda nejsilnější strany v grónském parlamentu. Grónsko bylo od roku 1973, jakožto teritorium Dánska, součástí Evropské unie. V roce 1982 ale jeho obyvatelé v referendu rozhodli o vyčlenění se z unijního území a Grónsko tak roku 1985 přestalo být přímou součástí Evropské unie a stalo se zámořským územím. Jeho obyvatelé zůstávají, díky svému dánskému občanství, i nadále občany Evropské unie. V roce 1972 se Grónsko spolu s Dánskem stalo členem Evropského společenství. O sedm let později, 1979, byla v Grónsku ovšem zavedena samospráva a v následném národním referendu (1982) se občané vyslovili pro odchod z ES, který právně vstoupil v platnost roku 1985. Grónská vláda ovšem pro svou zemi vyjednala s Evropskou unií smlouvu o daňových úlevách a právech na lov ryb. Mimo to je Grónsko členem řady mezinárodních institucí.

Question: Jaký je největší ostrov na Zemi ?

Answer: Grónsko


Povídky malostranské

Context: Soubor povídek Povídky malostranské je vrcholné prozaické dílo Jana Nerudy a jedno z nejvýznamnějších literárních děl české literatury vůbec. Třináct povídek a novel, které původně samostatně vycházely v různých časopisech (Květy, Národní listy, Podřipan, Lumír), autor sestavil a prvně společně vydal v roce 1878 v nakladatelství Grégr a Ferd. Dattel. Náměty k povídkám autor čerpal ze vzpomínek na léta svého dětství a dospívání strávená na Malé Straně. Čtenáři se v nich mohou vžít do věrného obrazu každodenního života měšťanů i prostých obyvatel města v polovině 19. století. Jeho postavy jsou vždy pečlivě a podrobně charakterizovány. Velký význam zaujímá i přesný místopis, kde se děje povídek odehrávají. Sbírka je tvořena následujícími povídkami (rok uvedený v závorce je rokem prvního časopiseckého publikování příslušné povídky): == Týden v tichém domě (1867) == Povídka ukazuje krátké obrázky a úryvky života a prolínající se osudy lidí, které spojuje život v jednom malostranském měšťanském domě. V nejrozsáhlejší povídce sbírky autor pečlivě popisuje prostředí, ve kterém se děj odehrává, avšak děj samotný a jednání postav je zachyceno často velmi úryvkovitě a zvláště v přímé řeči místy pouze naznačuje směr vývoje děje a nechává na čtenáři domyslet si svoji obrazotvorností důvody k určitému jednání postav.

Question: Kdo je autorem díla Povídky malostranské?

Answer: Jana Nerudy


Přísloví

Context: Přísloví je ustálený stylizovaný výrok, jenž obsahuje obecně platné zásady nebo zkušenosti mravoučné povahy. Tyto jsou vyjádřeny buď přímo, nebo obrazně. Pro snadnější zapamatování má často podobu rýmovaného dvojverší. Přísloví tvoří součást lidové slovesnosti. Přísloví jsou doložena už ve starověkých literárních památkách (asyrských, staroindických atd.) Zajímavé je, a lze to snadno ověřit například v citátech, že i když jsou přísloví v různých jazycích často úplně odlišná, přesto v rámci dané kultury, jejího sociálního a historického kontextu, vystihují naprosto stejný význam. Představují tak pravdu skrytou za symbolickou formou, která se přenáší z generace na generaci bez pozorovatelné degenerace obsahu. Přísloví na rozdíl od výroků nikdy nemají autora a jsou dědictvím zdravého selského rozumu našich předků. Tvoří tak součást národní tradice, která lidem od malička pomáhá se vstřebáním základních morálních a lidských hodnot. Etnograficko-lingvistická věda zkoumající přísloví se nazývá paremiologie. == Přísloví a rčení == Rčení je útvarem podobným přísloví, avšak liší se od něj v několika ohledech: Přísloví je vyjádřením nějaké životní moudrosti, rčení je produktem lidové fantazie. Smyslem přísloví je tedy morální ponaučení, výstraha či pokárání. Smyslem rčení je pobavení, oživení jazykového projevu. Přísloví tvoří celé formalizované věty, které nelze rozdělit, přeformulovat, skloňovat či časovat.

Question: Tvoří přísloví součást lidové slovesnosti?

Answer: Přísloví tvoří součást lidové slovesnosti.