Pokožka (živočichové)

Context: Pokožka (epidermis) je nejsvrchnější vrstva kůže. Tvoří vodotěsný ochranný obal kolem povrchu těla a je tvořena jednak tenkým vrstevnatým epitelem z dlaždicovitých buněk a jednak pod nimi je bazální membrána. Pokožka neobsahuje žádné cévy a je vyživována pouze difuzí ze škáry (dermis) a kyslík si bere přímo z okolního vzduchu. Čtyři hlavní druhy buněk pokožky jsou keratinocyty - převážná většina buněk pokožky, melanocyty - pigmentové buňky Langerhansovy buňky - signální součást imunitního systému, Merkelovy buňky - čidla hmatu. Přitom keratinocyty představují až 95% z celkového objemu buněk v pokožce. Epidermis je rozdělená do mnoha vrstev. Rozlišují se: Stratum disiunctum – v histologické terminologii se takto označují zrohovatělé buňky oddělené od stratum corneum (artefakt způsobený zpracováním materiálu) Stratum corneum (tloušťka 0,01 až 0,04 mm) – Vrstva odumřelých a plně keratinisovaných buněk, vlastní kožní bariéra. Stratum lucidum – tenká eosinofilní vrstva; dobře zřetelná v tlustém typu kůže (dlaně, chodidla), špatně zřetelná až nezřetelná v tenkém typu kůže (rty, víčka, podpaží). Stratum granulosum – 3–5 vrstev plochých buněk se zrny keratohyalinu; již nejsou mitoticky aktivní. Stratum spinosum – několik vrstev buněk s vysokým stupněm proteosyntézy; buňky jsou stále mitoticky aktivní a mají velmi dobře vyvinuté spojovací komplexy. Stratum basale – 1 vrstva nízkých cylindrických buněk; jedná se o kmenové buňky kůže, jsou mitoticky velmi aktivní. (Stratum basale a spinosum se pro svou mitotickou aktivitu nazývají stratum germinativum) Nové buňky vznikají dělením buněk (mitózou) ve vnitřních vrstvách. Postupně se buňky dostávají do svrchních vrstev, mění tvar a diferencují se. Také se plní proteinem keratinem. Když se buňky dostanou do nejsvrchnější vrstvy, zvané stratum corneum, jsou buď svléknuty (známé svlékání kůže, např. u hadů), nebo se odloupnou (běžné u lidí).

Question: Obsahuje pokožka cévy?

Answer: Pokožka neobsahuje žádné cévy a je vyživována pouze difuzí ze škáry (dermis) a kyslík si bere přímo z okolního vzduchu.


Georg Stumme

Context: V polovině srpna následujícího roku mu byla udělena hodnost poručíka (Leutnant). S vypuknutím první světové války působil jako adjutant praporu a poté, co byl raněn na frontě, byl převelen do týlu a následně absolvoval výcvik generálního štábu. Poté již v hodnosti kapitána (Hauptmann) působil na generálním štábu, než byl jmenován do funkce náčelníka štábu u 33. divize. Za zásluhy během války si vysloužil oba stupně pruského železného kříže, Sasko-Meiningenský čestný kříž za zásluhy a Odznak za zranění v černém. == Meziválečné období == Po skončení války se mladému kapitánovi Stumme dostalo příležitosti zůstat v nově vytvořené, silně zredukované armádě – Reichswehru. Zde byl zařazen ke 10. pruskému jízdnímu pluku (10. [Preuß.] Reiter-Regiment), kde sloužil u plukovního štábu ve městě Züllichau (Sulechów). Na jaře roku 1924 byl převelen do štábu 3. jízdní divize pod velením generálporučíka Paula Haseho. V této funkci byl také k 1. říjnu roku 1926 povýšen do hodnosti majora. Následovalo působení u štábu 2. pruského jízdního pluku (2. [Preuß.] Reiter-Regiment) v Osterode, kde se dočkal k 1. únoru 1931 povýšení do hodnosti podplukovníka (Oberstleutnant) a k 1. říjnu téhož roku nahradil plukovníka Georga Lisacka jako velitele 1. pruského jízdního pluku (1. [Preuß.] Reiter-Regiment). Zanedlouho následovalo povýšení na plukovníka a přesně k 1. říjnu 1934 byl Stumme ve funkci velitele 1. pruského jízdního pluku nahrazen plukovníkem Kurtem Wuthenowem. Jeho novým služebním postem se mu stalo Velitelství kavalerie Štětín (Kavallerie-Kommando Stettin), které bylo o rok později přejmenováno na 1. jízdní brigádu (1. Reiter-Brigade). K 1. dubnu roku 1936 byl poté Stumme převelen do Berlína, aby zde převzal funkci oblastního vyššího velitele jezdectva (Höherer Kavallerieoffizier 1).

Question: Kdy byl Georg Stumme převelen do štábu 3. jízdní divize?

Answer: Na jaře roku 1924


Newtonovy pohybové zákony

Context: Newtonovy pohybové zákony jsou fyzikální zákony formulované Isaacem Newtonem. Popisují vztah mezi pohybem tělesa a silami, které na toto těleso působí. Newton zavedl celkem tři pohybové zákony, které tvoří základ klasické mechaniky a zejména dynamiky, která zkoumá příčiny pohybu. Tyto zákony umožňují určit, jaký bude pohyb tělesa v inerciální vztažné soustavě, jsou-li známy síly působící na těleso. Nazývá se také Zákon setrvačnosti. Corpus omne perseverare in statu suo quiescendi vel movendi uniformiter in directum, nisi quatenus illud a viribus impressis cogitur statum suum mutare. Jestliže na těleso nepůsobí žádné vnější síly nebo výslednice sil je nulová, pak těleso setrvává v klidu nebo v rovnoměrném přímočarém pohybu. Ekvivalentní (srozumitelná) formulace zní: Těleso zůstává v klidu nebo rovnoměrném přímočarém pohybu, není-li nuceno vnějšími silami tento stav změnit. Tento zákon lze experimentálně dokázat jen při vyloučení nebo kompenzaci všech vnějších sil, což je v plné míře nemožné, částečně to však vyřešit lze. Odporové síly, které působí v látkovém prostředí i ve vzduchu, lze odstranit umístěním tělesa do vakua. Gravitační sílu lze kompenzovat odstředivou silou, například v kosmické lodi na oběžné dráze kolem Země. První Newtonův zákon říká, že síla není příčinou pohybu, tělesa se mohou pohybovat i bez působení sil. Ovšem tento pohyb musí být rovnoměrný a přímočarý (nemění se velikost rychlosti ani směr). Těleso si tedy zachovává svůj pohybový stav z okamžiku, kdy na něj přestala působit poslední síla. Tato snaha setrvávat v okamžitém pohybovém stavu se nazývá setrvačností tělesa. Setrvačností se těleso brání proti změně svého pohybového stavu, tzn. proti zrychlení. Zákon platí i v obrácené verzi: Jestliže je těleso v klidu nebo se pohybuje rovnoměrně přímočaře, pak na něj nepůsobí žádná síla nebo je výslednice působících sil nulová. To je užitečné při určování sil, které působí na těleso. Důležité také je, že zákon mluví pouze o vnějších silách. Síly působící mezi částmi tělesa (vnitřní síly) nemají žádný vliv na celkový pohyb tělesa, přesněji řečeno na pohyb jeho těžiště. Například pokud se prostorem volně (bez vnějších sil) pohybuje bomba, která se v určitém okamžiku rozletí na kusy, pak společné těžiště všech těchto kusů bude nadále vykonávat rovnoměrný přímočarý pohyb. Je to také důsledek zákona zachování hybnosti. První pohybový zákon říká, že bez vnějšího působení si těleso zachovává svou hybnost.

Question: Kolik pohybových zákonů zavedl Isaac Newton?

Answer: tři


Fermium

Context: Výchozím materiálem byl spad po výbuchu nukleární bomby testované v rámci „Operace Ivy“ v listopadu 1952. Identifikovaným izotopem bylo 255Fm, které vzniklo z jádra 238U postupným pohlcením 17 neutronů a následnými osmi β přeměnami. Tento objev byl utajován až do roku 1955 vzhledem k probíhající studené válce mezi oběma jadernými velmocemi.[1][2] První umělá syntéza fermia se uskutečnila v roce 1953 v Nobelově fyzikálním institutu ve Stockholmu bombardováním jader 238U jádry izotopu kyslíku 16O.[3] 23892 U + 168 O → 250100 Fm + 4 10 n Je známo celkem 20 izotopů fermia, z nichž nejstabilnější jsou 257Fm s poločasem přeměny 100,5 dne, 253Fm s poločasem 3 dny a 252Fm s poločasem 25,39 hodiny. Odkazy Reference ↑ Ghiorso, A., Thompson, S. G.; Higgins, G. H. ; Seaborg, G. T.; Studier, M. H.; Fields, P. R.; Fried, S. M.; Diamond,. H.; Mech, J. F.; Pyle, G. L.; Huizenga, J. R.; Hirsch, A.; Manning, W. M.; Browne, C. I.; Smith, H. L.; Spence, R. W. New Elements Einsteinium and Fermium, Atomic Numbers 99 and 100. Physical Review. 1955, roč. 99, s. 1048–1049.

Question: Jakou má chemickou značku Fermium?

Answer: Fm


Giosuè Carducci

Context: Giosuè Carducci (27. července 1835, Valdicastello, Toskánsko - 16. února 1907, Bologna) byl italský básník a literární kritik, v letech 1860 až 1904 profesor italské literatury na univerzitě v Bologni, nositel Nobelovy ceny za literaturu z roku 1906. Giosuè Carducci začal psát poezii již v dětství pod vlivem antických vzorů, brzy v ní však začal uplatňovat revoluční tendence (byl synem venkovského lékaře, člena hnutí za svobodu a obnovu národní jednoty Itálie). Studoval ve Florencii a v Pise, vystupoval jako radikální republikán a antiklerikál sympatizující se socialistickým a dělnickým hnutím a odpůrci Rakouska-Uherska v něm viděli vzor svých osvobozovacích tendencí. Sjednocení Itálie roku 1870 mu dalo nové umělecké možnosti a prohloubilo jeho básnickou inspiraci. Po setkání s královnou Margheritou roku 1878 se přiklonil k monarchii a umělecky ke klasickému realismu (stal se odpůrcem nejen křesťanského mysticismu, ale i romantismu Alessandra Manzoniho). Brzy je označován za národního klasika a nejvýznamnějšího básníka jednotné země. Vedle skladeb básnických by Carducci také neúnavným badatelem na poli literární historie a vynikajícím vydavatelem a komentátorem starých klasických děl italské literatury. V letech 1860 až 1904 byl profesorem na univerzitě v Bologni. Vysokého ocenění se dočkal i v aktivní politice, stal se čestným občanem v Bologni a roku 1890 byl zvolen do senátu. Nejvyšší literární ocenění v cizině, Nobelovu cenu za literaturu udělenou mu "... nejen pro bohaté vědecké poznatky a kritické výzkumy, ale především jako hold tvůrčí energii, stylistické svěžesti a působivé lyričnosti, které charakterizují jeho poeticky mistrovská díla" (citace z odůvodnění Švédské akademie), nemohl již pro nemoc v prosinci roku 1906 osobně převzít a o dva měsíce později zemřel. Od roku 1859 byl ženatý s Elvirou Manicuciovou, měl tři dcery a jednoho syna. Rime (1857, Verše), Juvenilia (1857-1880), Rime Nuove (1861-1887, Nové verše), s motivy politickými i intimními, Levia gravia (. 1861-1871), L'Inno a Satana (1865, Hymnus na Satana), tato báseň, v níž Carducci zobrazil Satana jako symbol pokroku, přírody a pozemské radosti, učinila autora slavným, avšak vzbudila též bouřlivé polemiky. Giambi ed epodi (1867, Jamby a epody), Decennalia (1871), Poesie (1871), Nuove poesie (1873), Studii letterarii (1874-1881. , Literární studie) Odi Barbare (1877, Ódy barbarské), Nuovi Odi Barbari (1882, Nové ódy barbarské) a Terzi Odi Barbare (1889, Třetí ódy barbarské), tři sbírky lyrické poezie, ve kterých geniálním způsobem a s velikou erudicí napodobil staré metrické prvky Horaciových ód a zpracoval je v novou ryze moderní poezii, plnou síly, ohně a hlubokých citových akcentů.

Question: Kdy se narodil Giosuè Carducci?

Answer: 27. července 1835


Univerzální kvantifikátor

Context: Do běžného jazyka lze jeho význam přeložit jako "pro každé". Duálním kvantifikátorem k němu je existenční kvantifikátor s významem "existuje". Znak ∀ pro univerzální kvantifikátor vznikl převrácením písmena A z anglického All - všechno, každý. Význam univerzálního kvantifikátoru lze do češtiny přeložit jako "pro každé" - umožňuje vyjádřit skutečnost, že danou vlastnost mají všechny uvažované objekty. Například větu "Každý člověk je smrtelný" můžeme přepsat pomocí univerzálního kvantifikátoru takto: (∀x)(je-li x člověk, pak x je smrtelné), tj. pro každý myslitelný objekt x platí, že je-li člověkem (tzn. ne například kamenem, Bohem či žirafou), pak je smrtelný. V případě konečných souborů je možné nahradit univerzální kvantifikátor konečným počtem konjunkcí. Například místo toho, abychom řekli "Každý člověk narozený ve 20. století je smrtelný", můžeme všechny tyto osoby vyjmenovat a o každé prohlásit, že je smrtelná - "Jaroslav Seifert je smrtelný a zároveň Fidel Castro je smrtelný a zároveň Jaromír Jágr je smrtelný a zároveň ...". V případě nekonečných souborů podobnou záměnu provést nelze, neboť vyjmenováváním jednotlivých objektů bychom se nikdy nedobrali konce. Zápis (∀x)(x ε M) znamená "Každý objekt je prvkem množiny M".

Question: Pomocí které binární logické operace je možné v případe konečných souborů nahradit univerzální kvantifikátor?

Answer: konjunkcí


Xenon

Context: Xenon, chemická značka Xe (latinsky Xenon), je plynný chemický prvek patřící mezi vzácné plyny. Bezbarvý plyn, bez chuti a zápachu, nereaktivní. Chemické sloučeniny tvoří pouze vzácně s fluorem, chlorem a kyslíkem, všechny jsou velmi nestálé a jsou mimořádně silnými oxidačními činidly. Trioxid xenonu (oxid xenonový) je například silně explozivní. Xenon je velmi dobře rozpustný ve vodě a ještě lépe rozpustný v nepolárních organických rozpouštědlech. Xenon se stejně jako ostatní vzácné plyny snadno ionizuje, a v ionizovaném stavu září. Toho se využívá v osvětlovací technice. Xenon září fialovou barvou, ale ředěním xenonu ve výbojové trubici barva ztrácí na plnosti a při velkém zředění vydává xenon pouze bílé světlo. Poté, co William Ramsay objevil helium a spolu s lordem Rayleightem argon a správně oba plyny zařadil do periodické tabulky prvků, zůstalo mu volné místo před a za argonem. Podle těchto volných míst předpověděl William Ramsay v roce 1897 neon a krypton. Xenon byl objeven o rok později (tedy roku 1898) Williamem Ramsayem a Morrisem Traversem, kdy William Ramsay využil nové metody frakční destilace zkapalněného vzduchu a zároveň s xenonem objevil i neon a krypton. Prvek, který zůstal jako zbytek po destilaci argonu, nazval William Ramsay cizí - xenon. Xenon je přítomen v zemské atmosféře v koncentraci přibližně 5×10-6 % (ve 100 litrech vzduchu je obsaženo 0,005 ml xenonu). Xenon byl nalezen i v některých pramenech minerálních vod, kam se dostává jako produkt rozpadu izotopů uranu a plutonia. Je získáván frakční destilací zkapalněného vzduchu. Druhou možností jak jej lze získat, je frakční adsorpce na aktivní uhlí za teplot kapalného vzduchu. Xenon má řadu izotopů, z nich šest je stabilních, tři mají poločas přeměny delší než 1014 let, a přibližně dvacet nestabilních, podléhajících další radioaktivní přeměně. Určení vzájemného poměru různých izotopů xenonu v horninách slouží ke studiu geologických přeměn zemské kůry.

Question: Mezi jaké plyny patří xenon?

Answer: vzácné


Mensa Select

Context: Mensa Select Mensa Select je každoroční ocenění Americké Mensy (národní pobočka Mensy International), které je od roku 1990 udíleno vždy pětici stolních (deskových, případně karetních) her, které „jsou originální, stimulující a mají pěkné provedení“. Ocenění je vyhlašováno během Mensa Mind Games – výročního mensovního turnaje v deskových hrách (místo konání je v závorce za rokem). Seznam oceněných her 1990 (New York) Taboo Scattergories Tribond Abalone Trivial Pursuit: Genus Edition 1991 (New York) Pyramis Lapis Set Master Labyrinth Clue: The Great Museum Caper 1992 (New York) Kinesis Q4 Terrace Traverse Why Not? 1993 (New York) Farook Inklings Overturn Quadrature Quarto 1994 (New York) Char Chung Toi Down Fall Magic: The Gathering Pyraos 1995 (New York) Wordspin Scramble Continuo Duo Quixo The Great Dalmuti 1996 (Atlanta) Rat-a-Tat Cat Pirateer Take 6 Quadwrangle Touche 1997 (Chicago) Hattrick Rush Hour Quoridor Sagarian Stops 1998 (Phoenix) Avalam Cube Checkers Kram Spy Alley Wadjet 1999 (Seattle) Apples to Apples Bollox (jinak též Bō) Doubles Wild Fluxx Quiddler 2000 (Atlanta) 3 Stones Finish Lines Imaginiff... Time's Up! ZÈ (GIPF projekt) 2001 (Medina) Brainstrain Dao Metro Shapes Up! Thepollgame 2002 (Minneapolis) Curses! DVONN (GIPF projekt) Muggins Smart Mouth The Legend of Landlock 2003 (Houston) Blokus Cityscape Fire and Ice Octiles TransAmerica 2004 (Chicago) 10 Days in Africa Basari The Bridges of Shangri-La Rumis YINSH (GIPF projekt) 2005 (Tampa) Da Vinci's Challenge

Question: Kolika stolním hrám je ročně udělováno ocenění Mensa Select?

Answer: pětici


ZVVZ USK Praha

Context: USK Praha 1. úroveň 1. liga 3. místo Česká republika (1993 – ) Sezóna Název v ročníku Úroveň Soutěž ZČ Play-off 1993 USK Praha 1. úroveň 1. liga (ČR) 1. místo Vítěz 1993/94 USK Praha 1. úroveň 1. liga 1. místo Vítěz 1994/95 USK Erpet Praha 1. úroveň 1. liga 1. místo Vítěz 1995/96 USK Erpet Praha 1. úroveň 1. liga . místo Finále 1996/97 USK Erpet Praha 1. úroveň 1. liga . místo Finále 1997/98 USK Erpet Praha 1. úroveň 1. liga . místo Zápas o 3. místo (výhra) 1998/99 USK Praha 1. úroveň 1. liga 7. místo 1999/00 USK Blex Praha 1. úroveň 1. liga 3. místo Zápas o 3. místo (výhra) 2000/01 USK Blex Praha 1. úroveň 1. liga 2. místo Finále 2001/02 USK Blex Praha 1. úroveň 1. liga 2. místo Finále 2002/03 USK Blex Praha 1. úroveň 1. liga 2. místo Finále 2003/04 USK Blex Praha 1. úroveň 1. liga 2. místo Zápas o 3. místo (výhra) 2004/05 USK Blex Praha 1. úroveň 1. liga 2. místo Finále 2005/06 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 2. místo Finále 2006/07 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 2. místo Finále 2007/08 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 2. místo Finále 2008/09 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 2. místo Vítěz 2009/10 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 2. místo Finále 2010/11 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2011/12 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2012/13 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2013/14 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2014/15 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2015/16 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2016/17 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2017/18 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2018/19 ZVVZ USK Praha 1. úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2019/20 ZVVZ USK Praha 1.úroveň ŽBL 1. místo Vítěz 2020/21 ZVVZ USK Praha 1.úroveň ŽBL 1. místo Vítěz Účast v mezinárodních pohárech Zdroj: [9][10][11][12][13] Výkonnostní úrovně superpohár – Superpohár v basketbalu žen 1. výkonnostní úroveň – Pohár mistrů evropských zemí, Euroliga v basketbalu žen 2. výkonnostní úroveň – Pohár Ronchettiové, EuroCup v basketbalu žen Legenda: EL - Euroliga v basketbalu žen, PMEZ - Pohár mistrů evropských zemí, EC - EuroCup v basketbalu žen, SP - Superpohár v basketbalu žen, PR - Pohár Ronchettiové

Question: Jaká je zkratka ženského basketbalového klubu Závody na výrobu vzduchotechnických zařízení Univerzitní sportovní klub Praha?

Answer: ZVVZ USK Praha


Autoradiopuhelin

Context: ARP (název Autoradiopuhelin pochází z finštiny, česky Radiotelefon do auta) byla první komerčně ovládaná veřejná mobilní síť ve Finsku. Technologie vychází z nulté generace (0G), a i když měla buňky, přechod mezi nimi nebyl souvislý. Síť byla navržena v roce 1968 a výstavba začala roku 1969. Spuštěna byla v roce 1971 a dosáhla 100% pokrytí v roce 1978 se 140 základnovými stanicemi. Síť ARP byla uzavřena na konci roku 2000 společně s NMT9000. ARP byl úspěch a dosáhl velké popularity (10800 uživatelů v roce 1977, 35000 v roce 1986), ale nakonec se stal příliš přeplněným a byl postupně nahrazen modernější technologií NMT. Nicméně ARP bylo dlouho jedinou mobilní sítí se 100% pokrytím a je stále populární mezi několika skupinami uživatelů. ARP fungoval na frekvenci 150 MHz (147.9 - 154.875 MHz). Přenosový výkon se pohyboval mezi 1 až 5 watty. Používal se poloduplexní přenos, což znamená že nešlo vysílat a přijímat zároveň. Byl analogový, neměl žádné kódování, takže hovory mohly být odposlouchávány.

Question: Jaká je z finštiny pocházející zkratka pro radiotelefon do auta?

Answer: ARP


Exoplaneta

Context: Exoplaneta, též extrasolární planeta, je planeta obíhající kolem jiné hvězdy než kolem Slunce. První exoplaneta byla objevena v roce 1988, na své potvrzení musela počkat až do roku 2002; první potvrzená exoplaneta byla objevena v roce 1992. Od prvního objevu do 1. prosince 2018 bylo objeveno 3 903 exoplanet. Nalézají se v 2 909 planetárních soustavách, z nichž 647 je vícenásobných. Nejvíce exoplanet objevil vesmírný teleskop Kepler, aktivní především v letech 2009–2013. Má na svém kontě přes 2 000 exoplanet a několik tisíc planetárních kandidátů Prvním dalekohledem specializovaným na exoplanety byl spektrograf HARPS stále pracující na observatoři La Silla v Chile. Od roku 2004 objevil přes 130 exoplanet. Podle dosavadních pozorování připadá v průměru na každou hvězdu nejméně jedna planeta, přičemž velké procento hvězd má více planet. Přibližně jedna z pěti hvězd podobných Slunci má planetu velikosti Země v obyvatelné zóně. Za předpokladu, že v naší Galaxii se nachází 200 miliard hvězd, lze odhadnout, že v ní existuje 11 miliard potenciálně obyvatelných planet pozemského typu, a dalších 40 miliard, pokud zahrneme i planety obíhající okolo početných červených trpaslíků.Nejméně hmotnou známou planetou je Draugr (PSR B1257+12 A nebo PSR B1257+12 b), která má dvojnásobek hmotnosti Měsíce a obíhá okolo pulsaru. Největší planeta uvedená v NASA Exoplanet Archive je DENIS-P J082303.1-491201 b, která má přibližně 29násobek hmotnosti Jupitera, je ale podle některých definic na planetu příliš hmotná. Je možné, že je hnědým trpaslíkem. Existují planety, které oběhnou svou hvězdu za několik hodin, a jiné, jejichž oběžná doba trvá tisíce let. Některé jsou tak daleko od své hvězdy, že je těžké zjistit, zdali jsou na ni gravitačně vázané. Téměř všechny dosud zjištěné planety se nacházejí uvnitř Mléčné dráhy, ale existují i některé možné detekce extragalaktických planet.

Question: Kde se nachází první dalekohled specializovaný na exoplanety?

Answer: La Silla


Zelená

Context: Zelená je jedna ze základních barev barevného spektra, je to barva monochromatického světla o vlnové délce zhruba 520 až 570 nm. Zelenou lze při subtraktivním míchání barev získat jako kombinaci žluté a modré barvy. Zelená barva patří mezi základní barvy při aditivním míchání (viz RGB), jejím doplňkem je fialová. (Někteří umělci uznávají tradiční teorii barev, podle které je doplňkem zelené barvy červená.) Některé kultury (převážně v minulosti) nerozlišují mezi zelenou a modrou barvou. Mají na to jen jedno slovo, které se nově v angličtině nazývá grue. Zelená barva je symbolem přírody, neboť většina rostlin má zelenou barvu, což je způsobeno přítomností chlorofylu. Ten silně absorbuje elektromagnetické záření v oblastech odpovídajících modré a červené barvě, což způsobuje, že odražené světlo se jeví zelené. Pro spojitost s přírodou symbolizuje zelená barva ekologická a environmentalistická hnutí, např. Greenpeace (zelený mír), jako Zelení se označují různé strany s ekologickým programem, nebo přímo členové Strany zelených. Ideologii těchto stran se říká zelená politika.

Question: Jakou barvu získáme při subtraktivním míchání žluté a modré barvy?

Answer: Zelenou


Europium

Context: Europium Europium [Xe] 4f7 6s2 Eu 63 ↓ Periodická tabulka ↓ Obecné Název, značka, číslo Europium, Eu, 63 Cizojazyčné názvy lat. Europium Skupina, perioda, blok 6. perioda, blok f Chemická skupina Lanthanoidy Identifikace Registrační číslo CAS 7440-53-1 Atomové vlastnosti Relativní atomová hmotnost 151,964 Elektronová konfigurace [Xe] 4f7 6s2 Elektronegativita (Paulingova stupnice) 1,2 Mechanické vlastnosti Hustota 5,264 g/cm3;Hustota při teplotě tání:5,13 g/cm3 Skupenství Pevné Termodynamické vlastnosti Teplota tání 826 °C (1 099,15 K) Teplota varu 1529 °C (1 802,15 K) Elektromagnetické vlastnosti I V (%) S T1/2 Z E (MeV) P {{{izotopy}}} Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). Samarium ≺Eu≻ Gadolinium ⋎Am Europium (chemická značka Eu, latinsky Europium) je měkký, stříbřitě bílý, vnitřně přechodný kovový prvek, 7. člen skupiny lanthanoidů. Z této skupiny je prakticky nejžádanějším prvkem díky svému uplatnění při výrobě barevných televizních obrazovek, kde funguje jako luminofor. Základní fyzikálně-chemické vlastnosti Europium je stříbřitě bílý, měkký přechodný kov. V porovnání s ostatními lanthanoidy má největší kovový poloměr, a díky tomu je i nejreaktivnější.[1] S vodou reaguje podobně jako vápník, na vzduchu hoří při teplotách nad 150 °C za vzniku oxidu: 2 Eu + 6 H2O → 2 Eu(OH)3 + 3 H2 4 Eu + 3 O2 → 2 Eu2O3 Od ostatních prvků skupiny lanthanoidů se europium značně odlišuje nižší teplotou tání i varu a nižší hustotou, než jaká by mu příslušela na jeho místě v periodické tabulce prvků. Nejvýraznějším rozdílem je ale skutečnost, že kromě stabilního mocenství Eu3+ jsou značně stálé i sloučeniny dvojmocného europia Eu2+. Chemické vlastnosti jeho solí v mocenství Eu3+ jsou značně podobné sloučeninám ostatních lanthanoidů a hliníku. Všechny tyto prvky tvoří například vysoce stabilní oxidy, které nereagují s vodou a jen velmi obtížně se redukují. Ze solí anorganických kyselin jsou důležité především fluoridy a fosforečnany, jejich nerozpustnost ve vodě se používá k separaci lanthanoidů od jiných kovových iontů. Europité soli mají obvykle narůžovělou barvu. Chemické vlastnosti jeho solí v mocenství Eu2+ jsou značně podobné sloučeninám vápníku a dalších kovů alkalických zemin. Důležitou vlastností je zde rozpustnost hydroxidu Eu(OH)2, čehož je možné využít k oddělení od zbylých lanthanoidů, jejichž hydroxidy jsou ve vodě prakticky nerozpustné.

Question: Jakou chemickou značku má europium?

Answer: Eu


DC

Context: Bratři Youngovi dospěli k názoru, že Evans není dobrým frontmanem, protože jim připadal spíše jako glam rocker jako například Gary Glitter. Při koncertech často místo Evanse vystupoval první manažer kapely Dennis Laughlin, který byl dříve zpěvákem kapely Sherbet. Evans měl také s Laughlinem osobní spory, které přispěly k negativnímu pohledu ostatních členů kapely na jeho osobu. V důsledku těchto sporů byl Evans z kapely vyhozen a frontmanem AC/DC se stal zkušený zpěvák a přítel George Younga Ronald Belford "Bon" Scott. Bon Scott nahradil Evanse v září 1974. Scott předtím působil v kapelách The Spektors (1964–66), The Valentines (1966–70) a Fraternity (1970–73). Kapela nahrála s Evansem jen jeden singl a to "Can I Sit Next to You"/"Rockin' in the Parlour" a píseň "Can I Sit Next to You" byla nakonec nahrána znovu se Scottem pod názvem "Can I Sit Next to You Girl". High Voltage, první album kapely, vyšlo v roce 1975 jen v Austrálii. Jeho nahrávání trvalo jen deset dní, hudbu složili bratři Youngovi a texty napsal Scott.

Question: Kdo produkoval album Stiff Upper Lip od skupiny AC/DC?

Answer: George Young


Vlajka Jižní Koreje

Context: Vlajka Jižní Koreje, oficiálně Korejské republiky, v korejštině oficiálně nazývaná Tchägukki (태 / 太), je tvořena bílým listem, v jehož středu se nachází tchäguk (태) t.j. červeno-modrý symbol jin a jang ve tvaru ležaté ho písmene S (modrá část je dole a červená nahoře). V každém ze čtyř rohů se nachází jeden trigram, kombinace tří plných a přerušovaných černých, rovnoběžných čar. == Symbolika == Symbol tchäguk odráží staletou tradici harmonie dvou protikladů jin – jang (světlo – tma, mužský aspekt – ženský aspekt, vnitřní – vnější atd.), který se odvíjí od taoismu, ale je přítomný ve všech myšlenkových směrech přítomných v Koreji – v konfucianismu, buddhismu, šamanismu, ale ne v křesťanství. Bílé pozadí vlajky symbolizuje světlo a čistotu. Vyjadřuje touhu korejského národu po míru. Korejské trigramy (kwae) jsou kultovní znaky se světonázorovým obsahem. Dohromady vyjadřují kosmickou harmonii a jednotu. Je to ideál národní prosperity a univerzální pravdy, který dávají do popředí všichni Korejci. == Historie == Již na přelomu našeho letopočtu, existovaly na Korejském poloostrově první státy - např. Tři království Koreje (Kogurjo, Pekče a Silla), které byly roku 668 sjednoceny do tzv. Sjednocené Silly. Toto království roku 935 ovládl stát Korjo (odtud evropský název Korea). Ve 13.–14. století byla země po nájezdech mongolů vazalským státem dynastie Jüan. Roku 1392 vystřídala posledního krále Korja dynastie Čoson (Ri) a roku 1393 vznikl Velký čosonský stát. V letech 1636–1637 vpadli na poloostrov Mandžuové a Korea se stala čínským (Říše Čching) vazalem.Královská vlajka dynastie Čoson byla tvořena tmavě červeným listem s úzkým, žlutým lemem (ve zdroji je ještě další, zelený, pilovitý lem). Uprostřed byl starý žluto-bílý symbol kosmu um-yang (čínsky yin-yang), obklopený osmi trigramy. Symbol kosmu vyjadřoval dualismus vesmíru, dokonalou harmonií, rovnováhu mezi protiklady a neustálý pohyb ve sféře nekonečna. Od 17. století se země izolovala od okolního světa a až v letech 1876–1885 byla tato izolace prolomena evropskými koloniálními státy a USA. Země do té doby neužívala (neměla potřebu) žádnou národní vlajku. Absence vlajky se projevila až v roce 1876 při jednání mezi Koreou a Japonskem. Japonsko přitom ze stejného důvodu také až do roku 1870 (po více než 200 let) neužívalo žádnou vlajku.

Question: Jaké barvy je symbol jin a jang na vlajce Jižní Koreji?

Answer: červeno-modrý


Smrk pichlavý

Context: Smrk pichlavý Smrk pichlavý Stupeň ohrožení podle IUCN málo dotčený[1] Vědecká klasifikace Říše rostliny (Plantae) Podříše cévnaté rostliny (Tracheobionta) Oddělení nahosemenné (Pinophyta) Třída jehličnany (Pinopsida) Řád borovicotvaré (Pinales) Čeleď borovicovité (Pinaceae) Rod smrk (Picea) Binomické jméno Picea pungensEngelm., 1879 Areál rozšíření Areál rozšíření Některá data mohou pocházet z datové položky. Smrk pichlavý (Picea pungens) je jehličnatý strom z čeledi borovicovité. Jehličí je delší, tuhé a silně pichlavé. Vyskytuje se v Severní Americe. Je často vysazován v parcích a zahradách. Bývá používán jako vánoční stromeček. Historie Byl objeven v roce 1862 Charlesem Christopherem Parrym u Pikes Peak v USA a hned dalšího roku se semena dostala do Evropy, a to smíchaná s P. engelmannii, což v dalších letech zavdalo příčinu k záměnám obou druhů, oba mají sivé jehličí. Rozpoznáme je však snadno. P. pungens má silné, žlutohnědé a lysé větvičky a jehlice pichlavé na všechny strany odstávající. Silné a nepryskyřičnaté pupeny jsou obaleny šupinami, které bývají na špičkách zpět zahnuté. P. engelmannii má větvičky světlé a žlaznatě chlupaté a pupeny pryskyřičnaté s přitisklými šupinami. Jehličí má měkčí, ne tak pichlavé. Popis a znaky stromu Vždy zelený, velmi statný jehličnatý strom, dorůstající 30 m, vzácně až 50 m. Koruna je dosti hustě zavětvena vodorovnými, kuželovitými větvemi. Kmen dosahuje 70–120 cm v průměru, pokrytý je šedohnědou, silnou a brázditou borkou. Druh se dožívá 400–600 let. Jehlice jsou tuhé, 18–30 mm dlouhé, ostře přišpičatělé a bodavé, čtyřhranné, zakřivené a odstávající na všechny strany.

Question: Jak moc pichlavé jehličí má smrk pichlavý?

Answer: silně pichlavé


Crespi d'Adda

Context: 730 (anglicky) Zařazení do seznamu Zařazení 1995 (19. zasedání) Crespi d'Adda je malé město v italské Lombardii čítající okolo sedmi set obyvatel. Je známé především díky tomu, že patří ke kulturním památkám světového dědictví. Jedná se o původně dělnické město s jedinečnou architekturou, jehož počátky sahají do konce 19. století. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Crespi d'Adda na Wikimedia Commons mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Italské památky na seznamu světového dědictví UNESCO Agrigento • Alberobello • Amalfinské pobřeží • Aquileia • Assisi • Benátky a jejich laguna • Benátské obranné stavby • Botanická zahrada v Padově • Castel del Monte • Cerveteri a Tarquinia • Cilento, Vallo di Diano, Paestum, Velia a Certosa di Padula • Crespi. d'Adda • Dolomity • Etna • Ferrara • Florencie • Hadriánova vila • Ivrea • Janov: Le Strade Nuove a systém Palazzi dei Rolli • Kopce prosecca Conegliano a Valdobbiadene • královský palác Caserta • Liparské ostrovy • Mantova a Sabbioneta • Matera •. mocenská střediska Langobardů v Itálii • katedrála Nanebevzetí Panny Marie, brána Torre Civica a náměstí Piazza Grande v Modeně • Monte San Giorgio • Neapol • Palermo a katedrály v Cefalú a v Monreale • Piazza del Duomo, Pisa • Pienza • Pompeje, Herculaneum. a Torre Annunziata • Portovenere, Cinque Terre a ostrovy Palmaria, Tino a Tinetto • prehistorická kůlová obydlí v Alpách • Původní bukové lesy Karpat a dalších oblastí Evropy • Ravenna • rezidence královského rodu Savojských • Rhétská dráha • Řím • Sacri Monti • San Gimignano. • Santa Maria delle Grazie • Siena • skalní kresby ve Val Camonice • Su Nuraxi di Barumini • Syrakusy a Pantalica • Urbino • Val d'Orcia • Val di Noto • Verona • Vicenza a Palladiovy vily v Benátsku • Villa d'Este • Villa Romana del Casale • vily a zahrady Medicejských v Toskánsku • vinařská krajina Piemontu Autoritní data: GND: 4670207-6 | VIAF: 249407557 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Geografie | Itálie

Question: V jakém století vzniklo město Crespi d'Adda?

Answer: 19.


Iron Maiden

Context: K roku 2010 prodali přes 95 milionů alb a dostali jednu cenu Grammy. Získali mnoho dalších cen, mezi které patří Ivor Novello Awards, Juno Award či Brit Awards. Do roku 2015 skupina vydala celkem šestnáct studiových alb, na kterých v různých obdobích zpívali tři zpěváci − Paul Di'Anno (dvě alba), Bruce Dickinson (dvanáct alb) a Blaze Bayley (dvě alba). Jediným stálým členem skupiny zůstal Harris, na všech albech se však podílel i kytarista Dave Murray. Nejdelší období skupina odehrála s dvěma kytaristy. Od roku 1999, kdy se vrátil Adrian Smith, ve skupině hrají tři − Murray, Smith a Janick Gers, který Smithe v roce 1990 nahradil. Hlavní postavou a pilířem pro Iron Maiden je její baskytarista Steve Harris. V mladých letech obdivoval skupiny jako Genesis nebo Jethro Tull. Jeho první nástroj byla akustická kytara, krátce poté si však pořídil svou první baskytaru. Svou první skupinu s názvem Influence založil počátkem sedmdesátých let spolu se svým kamarádem, kytaristou Davem Smithem. Sestavu doplnil zpěvák Bob Verschoile, bubeník Paul Sears a zpěvák Tim. Hráli například převzaté skladby od Free a The Who, ale i vlastní. Pod názvem Influence odehráli pouhý jeden koncert, načež jej změnili na Gypsy's Kiss. Skupina se však po několika dalších koncertech úplně vytratila. Harris následně přešel do již zavedené kapely nazvané Smiler. Po několika koncertech vyměnili stávajícího bubeníka za nového. Byl jím Doug Sampson. Následně se rozhodli sehnat sólového zpěváka, kterým se stal Dennis Wilcock.

Question: Jaký byl první nástroj baskytaristy Steva Harrise?

Answer: akustická kytara


Jiří Šlégr

Context: Jiří Šlégr (* 30. května 1971 Jihlava) je bývalý český hokejový obránce, člen prestižního spolku Triple Gold Club (vítězství na MS v ledním hokeji, OH a zisk Stanleyova poháru) a politik, od února 2010 do října 2011 člen ČSSD, od listopadu 2011 do června 2014 místopředseda strany LEV 21 - Národní socialisté. Od roku 2010 byl poslancem PSP ČR. V polovině června 2013 se mandátu vzdal. V současnosti[kdy? ] působí ve vedení hokejového klubu HC Litvínov, kde také vykonává funkci vedoucího realizačního týmu. Jeho otcem je Jiří Bubla. Před odchodem do zámoří hrál za Litvínov. Velmi dobře se uvedl v klubu Vancouver Canucks, přesto si však v jeho dresu nezahrál na jaře v roce 1994 v play off ani jeden zápas, zatímco jeho spoluhráči postoupili do finálových bojů o Stanleyův pohár. V sezóně 1996-1997 pomohl ve Švédsku klubu Södertälje SK k postupu do Elitserien. V roce 2010 ohlásil konec své hokejové kariéry, ale k hokeji se vrátil ještě během play-out sezóny 2011-2012, kdy pomohl svému domovskému týmu HC Litvínov k udržení v nejvyšší soutěži. Po zachránění svého týmu od baráže o extraligu ukončil svoji kariéru, avšak 10. ledna 2013 oznámilo vedení HC Verva Litvínov, že opět s týmem trénuje. Za litvínovský klub nastupoval v sezónách 2013/2014 a 2014/2015, přičemž v roce 2015 získal extraligový titul. Následně, i kvůli zdravotním problémům, které mu nedovolily nastoupit v play-off 2015, oznámil definitivní konec aktivní hokejové kariéry.

Question: Od kterého roku je Jiří Šlégr poslanec PSP ČR?

Answer: 2010


Berenice

Context: "Berenice" (v anglickém originále "Berenice - A Tale") je hororová povídka amerického spisovatele a literárního teoretika Edgara Allana Poea z roku 1835. Poprvé byla publikována v periodiku Southern Literary Messenger v roce 1835. Příběh sleduje muže jménem Egeus, jenž se chystá ke svatbě se svou sestřenicí Berenice. Egeus trpí návaly zvláštního intenzivního soustředění, během nichž se zdá být duchem mimo realitu. Dokáže dlouhé hodiny pozorovat detaily a titěrnosti a rozjímat nad drobnostmi. Jedním z objektů jeho obsese se stanou Bereničiny zuby. Kolik podob má zoufalství a strast. Radost plodí žal. Vzpomínka na minulost přináší muka nebo se úzkosti, jež prožíváme, zrodily z rozkoší, které jsme mohli prožívat. Vypravěč Egeus, muž s chatrným zdravím a sužovaný zvláštní obsesí hovoří o svých vzpomínkách. Mládí proležel v knihách a prosnil, budoval kolem sebe paláce fantazie a realita na něj působila jako přelud. Dokud nenastal zlom v jeho životě. Egeovu sestřenici Berenici, vitální čilou dívku překypující svěžestí, objekt Egeových představ postihne zákeřná psychická choroba. Často prodělává padoucnici zakončenou transem. U Egea se vyvine zvláštní druh maniacké posedlosti podobné katalepsii, chorobná citlivost ústící v mnohahodinové zaměření se na detail. Během tohoto chronického soustředění dokáže probloumat v úvahách nad stínem dopadajícím na podlahu, probdít noc s pohledem upřeným na plamen svíce, prosnít den nad vůní květiny či donekonečna opakovat jedno slovo. Nyní jej zaujme změněný tělesný stav své sestřenice, které ve slabé chvilce slíbí manželství. Obzvláště Egea fascinují její alabastrové zuby. Je jimi tak posedlý, že se mu stanou jediným předmětem svého abnormálního soustředění. V duchu si představuje, jak je bere do ruky, prohlíží si je ze všech stran, přemítá nad jejich pravidelností. Doslova po nich šílí a touží se jich zmocnit. Jednoho večera jej informuje služebná, že Berenice již není mezi živými, ráno ji skolil silný záchvat epilepsie. Večer je její hrob připraven. Vypravěč ztrácí v tento moment příčetnost, jeho vědomí se zaplnilo bludy a děsuplnými podněty. V uších mu zní pronikavý výkřik ženského hlasu. Uplyne blíže nespecifikovaná chvíle. Egeus se nachází ve svém pokoji. Podívá se na malou skříňku vedle hořící lampy, nedovede si vysvětlit, jak se zde ocitla. Má nejasnou děsivou předtuchu. Zrak mu utkví na otevřené stránce knihy, v níž je podtržena věta básníka Íbn Zijáda: "Říkali mi druhové, že navštívím-li hrob své milé, mým strastem se trochu uleví". Do komnaty vstoupí sluha a třaslavým hlasem mluví o zohyzděném těle v rubáši, které se hýbalo - dosud žilo!

Question: Kdo napsal povídku Berenice?

Answer: Edgara Allana Poea


Eris (trpasličí planeta)

Context: Vzhledem k enormní vzdálenosti objektu od Země byl pohyb této planetky o magnitudě 18,8m tak pomalý, že se nedala stanovit přesně její dráha. To se zdařilo až po nových pozorováních, uskutečněných 8. ledna až 10. ledna 2005 na observatoři Cerro Tololo dalekohledem SMARTS o průměru 1,3 m, na kterých se kromě objevitelů podílela ještě Suzanne W. Tourtellotte z Yale University. Prohlídka archívů ukázala, že nejstarší snímek tohoto objektu pořídili již 29. září 1989 na observatoři Siding Springs Schmidtovou komorou o průměru 1,2 m. Další archivní snímky z Mt. Palomar byly pořízeny v letech 2000, 2001 a 2002. Objev mimořádné velikosti této planetky na základě zpřesněných údajů o její okamžité vzdálenosti od Země (přibližně 97 AU) byl ohlášen 29. července 2005. Ve stejný den byl ohlášen i objev dalších dvou planetek, což mohlo vést ke zmatkům ve zprávách. Jednou z nich je planetka Haumea (původně označována jako 2003 EL61), o které se krátce spekulovalo, že by mohla být větší než Pluto, ale ukázalo se, že je jen o trochu větší než Sedna. Druhou je Makemake (původně 2005 FY9), pravděpodobně také o něco větší než Sedna. Eris obíhá po své oběžné dráze 557,15 let. Afélium má 97,6103 AU, perihélium pak 37,8079 AU. V roce 2008 je ve vzdálenosti 96,7 AU od Slunce, ke kterému se blíží po projití posledním aféliem v roce 1977. Perihéliem projde mezi lety 2256 a 2258. Eris patří mezi objekty rozptýleného disku. Skutečnou velikost se podařilo určit teprve v r. 2011 porovnáním snímků z různých teleskopů, ukazujících totožný hvězdný zákryt Plutoidem Eris z listopadu 2010.

Question: Ve kterém roce byla objevena plutoidní planetka Eris?

Answer: 2003


Cesta změny

Context: Ve volbách do Senátu PČR na podzim 2002 byl v obvodu Praha 1 zvolen Martin Mejstřík kandidující za Cestu změny jako nestraník. Dále byla CZ v zastupitelstvu 5 obcí. V prvních volbách do Evropského parlamentu v červnu 2004 postavila CZ společnou kandidátku s US-DEU, Liberální reformní stranou a ODA pod názvem Unie liberálních demokratů. CZ z 32 kandidátů na 24 poslaneckých míst nominovala 6 (nestranice Tereza Brdečková na 5. místě, dále 10., 14. a 30.-32.). Celkem ULD získala 1,69 % hlasů a do EP se nedostala. V senátních volbách v listopadu 2004 CZ nominovala 2 kandidáty; neuspěl z nich ani Daniel Kroupa (nestraník obhajující mandát, který získal za ODA ještě jako její člen). Kromě toho CZ vyjádřila podporu několika dalším kandidátům, z nichž byl zvolen v Praze 6 Karel Schwarzenberg (člen ODA, navrhující strana US-DEU). Cesta změny byla zakládajícím členem Evropské demokratické strany (European Democratic Party - EDP), založené v roce 2004 v Bruselu, která spolu s Evropskou liberálně demokratickou a reformní stranou (European Liberal Democrat and Reform Party - ELDR) tvoří Alianci liberálů a demokratů pro Evropu (Alliance of Liberals and Democrats for Europe - ALDE). V květnu 2009 rozhodl Republikový sněm strany o jejím dobrovolném rozpuštění s likvidací. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === cestazmeny.cz, stav stránek: 24.8.2006a – archiv webových stránek na web.archive.org (anglicky) cestazmeny.net – archiv webových stránek na vjrott.com Analýza: CESTA ZMĚNY na kruhovém objezdu – nepodepsaný článek v Britských listech z 14.11.2001 (anglicky) / (francouzsky) alde.eu – webové stránky ALDE martinmejstrik.cz – webové stránky Martina Mejstříka

Question: Jaká je zkratka pro název politické strany Cesta změny?

Answer: CZ


Kalliopé

Context: Kalliopé (latinsky Calliope, řecky Κ - vlastně Krasohlasá) je v řecké mytologii dcera nejvyššího boha Dia a bohyně paměti Mnémosyné. Jde o Múzu epického básnictví. Kalliopé měla syna Orfea, jehož otcem byl thrácký král Oiagros (nebo bůh Apollón), další Apollónův syn byl Ialemos, pěvec truchlivých písní, zemřel mlád. Jeho bratr Linos byl slavný pěvec, který neměl konkurenci. Také prý byl učitelem hudby, a to samotného Hérakla, který ho právě kvůli vyučování hře na lyru zabil kvůli častému vytýkání chyb. Jinde se ale tvrdí, že ho zabil sám bůh Apollón, kterého syn v hudbě a zpěvu předčil. Dále se uvádí, že Kalliopé je i matkou Sirén, jsou však uváděny i jiné Múzy. == Odraz v umění == Jedna z nejlepších soch Kalliopé je ve Vatikánském muzeu (římská kopie z 3. až 2. stol. př. n. l.) četné další sochy jsou v Národním muzeu v Neapoli, v pařížském Louvru a v mnichovské Glyptothéce. == Literatura == Slovník antické kultury, nakl. Svoboda, Praha, 1974 Vojtěch Zamarovský, Bohové a hrdinové antických bájí Graves, Robert, Řecké mýty, 2004, ISBN 80-7309-153-4 Houtzager, Guus, Encyklopedie řecké mytologie, ISBN 80-7234-287-8 Gerhard Löwe, Heindrich Alexander Stoll, ABC Antiky

Question: Co je známo o Orfeovi?

Answer: otcem byl thrácký král Oiagros


Ukrajinská kuchyně

Context: Ukrajinské tradice vaření jsou udržovány v mnoha restauracích na Ukrajině, Rusku a v současné době také v Evropě a Severní Americe. Zvláštností ukrajinské kuchyně je využívání převážně domácích potravin, jako jsou brambory, maso, zvěřina, ovoce, houby, lesní plody a bylinky. Mezi nejznámější jídla patří boršč, soljanka a varenyky. Mezi nápoji je oblíbená vodka nebo kvas. Suroviny Ukrajinská kuchyně je tradičně založena na místní produkci a na tom, co si lidé vypěstují na zahrádkách. Mezi oblíbené potraviny na Ukrajině patří zvěřina a ryby z místních lesů a řek. Specialitou je černý a červený kaviár. Základními surovinami jsou brambory, obilí, červená řepa a zelí. Čerstvé ovoce, zelenina, houby a lesní plody doplňují jídelníček ve vegetačním období. V zimě se pak konzumují kompoty, nakládané okurky a další konzervované zeleniny. Ve velké oblibě jsou slunečnicová semínka, která jsou k dostání po celý rok. Pak je to zmrzlina, kterou si dopřávají i v zimě. Chléb je nepostradatelnou součástí ukrajinských jídel. Vyrábí se mnoho druhů chleba od tmavého, světlého chleba až po speciální chleby pro různé příležitosti. Nejtradičnější je tmavý chléb (čorni chleb) vyráběný z pohanky. Jako příloha k jídlu se často konzumuje kukuřičná kaše nazývaná mamalyha, která je podobná italské polentě. Oblíbené jsou i sýry, nejpoužívanějším je ovčí sýr podobný naší brynze. Boršč, polévka Pokrmy Polévky Soljanka, polévkaBoršč, národní jídlo, vývar z vepřového masa, dále se do něj přidává červená řepa, cibule, mrkev, rajčata, brambory, hlávkové zelí, kopr a smetana. K polévce se často podávají pampušky, v oleji smažené bochánky potřené česnekem. Soljanka, národní jídlo, hutná polévka s kusy masa nebo ryby se zeleninou. Přísadami jsou rajčata, olivy, citron, nakládané houby, okurkový nálev, kopr a smetana. Juška, rybí polévka z nejrůznějších druhů ryb (sumec, štika). Dále obsahuje kořenovou zeleninu a koření. Okroška, zeleninová polévka připravovaná z kvasu, přidává se vařené vejce a smetana. Okroška může být zeleninová, masová nebo rybí.

Question: Čemu se podobá mamalyha?

Answer: italské polentě


Nuda v Brně

Context: Nuda v Brně je česká komedie Vladimíra Morávka natočená v roce 2003. Film získal pět Českých lvů v kategoriích Nejlepší film, režie (Vladimír Morávek), scénář (Jan Budař, Vladimír Morávek), mužský herecký výkon v hlavní roli (Jan Budař) a střih (Jiří Brožek). Mírně retardovaný mladík (Jan Budař) se chystá strávit první noc s dívkou z Brna (Kateřina Holánová). Oba se na to připravují více než pečlivě a po několika zádrhelích se věc podaří. Kromě ústřední dvojice se ve stejnou noc ve stejném domě pokouší o soulož více dvojic. Avšak již ne tak úspěšně... České filmové nebe - Nuda v Brně

Question: Kolik Českých lvů získal film Nuda v Brně?

Answer: pět


Batman

Context: Batman: Návrat Temného rytíře, 2003 / (Frank Miller: The Dark Knight Returns, 1986) Batman: Rok jedna, 2007 / (Frank Miller a David Mazzucchelli: Batman #404-. 407 ("Year One"), 1987) Batman: Deset nocí KGBeasta, 2009 / (Jim Starlin, Jim Aparo a Mike De Carlo: Batman #417-420 (. "Ten Nights of the Beast"), 1988) Arkham - Pochmurný dům v pochmurném světě, 2007 / (Grant Morrison a Dave McKean: Arkham Asylum: A Serious House on Serious Earth, 1989. ) Batman: Dlouhý Halloween 1, 2008 / (Jeph Loeb a Tim Sale: Batman: The Long Halloween, 1996-97) Batman: Dlouhý Halloween 2, 2009 / (Jeph Loeb a. Tim Sale: Batman: The Long Halloween, 1996-97) Batman: Temné vítězství 1, 2011 / (Jeph Loeb a Tim Sale: Batman: Dark Victory, 1999-2000. ) Batman: Temné vítězství 2, 2011 / (Jeph Loeb a Tim Sale: Batman: Dark Victory, 1999-2000) Batman: Ticho, 2004 / (Jeph Loeb a Jim Lee. : Batman #608-613 ("Hush"), 2002-03) Batman: Ticho 2, 2005 / (Jeph Loeb a Jim Lee: Batman #. 614-619 ("Hush"), 2003) Batman: Ticho - (druhé a ucelené vydání, 2012) / (Jeph Loeb a Jim Lee: Batman #608. -619 ("Hush"), 2002-03) DC komiksový komplet 001 - Batman: Ticho, část 1., 2017 / (Jeph Loeb a Jim Lee. : Batman #608-613 ("Hush"), 2002-03) + Detective Comics (Vol. 1) #27, 1939. Batman: Kameňák a další příběhy, 2013 / (Alan Moore, Brian Bolland: The Killing Joke, 1988; Ed Brubaker, Doug Mahnke: The Man Who Laughs, 2005) Batman a syn. , 2012 / (Grant Morrison a Andy Kubert: Batman #655-658 a #663-666 ("Batman & Son"), 2006) Batman: R.I.. P., 2012 / (Grant Morrison a Tony Daniel: Batman #676-683 ("Batman R.I.P."), 2008) Batman & Robin: Batman znovuzrozený. , 2013 / (Grant Morrison a Frank Quitely: Batman and Robin #1-6, 2009-10) Batman / Detective Comics Batman / Detective Comics 1: Tváře smrti, 2013 / (. Tony Daniel: Detective Comics Vol. 2 #1-7 ("Faces of Death"), 2011) Batman / Detective Comics 2: Zastrašovací taktiky, 2013 / (Tony Daniel. : Detective Comics Vol. 2 #0, 8-12 a Annual #1 ("Scare Tactics"), 2012) Batman / Detective Comics 3: Imperátor Penguin, 2014. / (John Layman, Jason Fabok a Andy Clarke: Detective Comics Vol. 2 #13-18 ("Emperor Penguin"), 2013) Batman / Detective Comics 4: Trest. , 2015 / (John Layman, Jason Fabok a Andy Clarke: Detective Comics Vol. 2 #19-24 a Annual #2 ("The Wrath"), 2014). Batman Batman: Soví tribunál, 2013 / (Scott Snyder a Greg Capullo: Batman Vol. 2 #1-7 ("The Court of Owls"), 2011) Batman 2.

Question: Ve kterém roce se poprvé objevila postava Batmana v Detective Comics?

Answer: 1939


Diablo

Context: V multiplayerové hře můžou hrát až čtyři hráči, často je však hrána pouze jedním hráčem. Zaměřením se jedná o čistý kooperační mod, multiplayer byl vyvíjen se snahou, aby skupina postav vzájemně spolupracovala. Rozdíly oproti singleplayeru jsou následující: Po založení hry je možné v závislosti na pokročilosti postav přejít do libovolné ze čtyř částí hry (kostel, katakomby, jeskyně, peklo). V singleplayeru je nutné postupovat postupně. Singleplayerová hra má ukládání a porážkou Diabla "končí". Je možné s touto postavou začít novou singleplayerovou hru, ale ta začíná opět od začátku. Multiplayerová hra nemá ukládání a "začíná" vždy od počátku. Nepřátelé v multiplayeru jsou silnější. V multiplayeru takřka nejsou žádné questy. Některé předměty se vyskytují pouze v singleplayeru. Čtyři postavy v multiplayerové hře mohou být libovolných tříd, například čtyři válečníci atd. Všechny kombinace jsou povolené. Multiplayer byl velmi populární a je jedním z důvodů úspěchů této hry. Řada hráčů, možná i jejich většina, totiž hrála hlavně multiplayer, a to i samostatně, což bylo označováno jako sólo (multiplayer). Po přesunu většiny hráčů k novějším hrám jsou channely battle.net většinou prázdné na všech gateway. Zbyla ovšem menší komunita, která si udržuje vztahy napříč všemi gatewayemi. Na E.U. Gateway ji lze najít na channelu "diablo deu-1". Komunita má dva aktivní weby: EU: http://tristr.am/ US: http://diablo-stronghold.webs.com/ V létě 2000 bylo vydáno pokračování Diabla, tedy Diablo II. Pro něj byl na podzim roku 2001 vydán datadisk Diablo II: Lord of destruction. 15. května 2012 pak vyšlo Diablo III.

Question: Kdy vyšlo Diablo III?

Answer: 15. května 2012


WLAN

Context: To dává uživatelům možnost stálého připojení k síti při pohybu v oblasti pokryté signálem, a zpravidla umožňuje připojení k Internetu. Většina moderních sítí WLAN je založena na standardech IEEE 802.11, uváděných na trh pod značkou Wi-Fi. Díky snadné instalaci a použití se bezdrátové LAN staly oblíbené v domácnostech i u komerčních komplexů, které nabízejí bezdrátový přístup svým zákazníkům často zdarma. Například město New York zahájilo pilotní program, který umožní pracovníkům města ve všech pěti městských částech bezdrátové připojení k internetu. Historie 54 Mbit/s WLAN PCI Card (802.11g) První bezdrátovou počítačovou komunikační síť na světě zprovoznil v roce 1970 profesor Havajské univerzity Norman Abramson. Síť nazývaná ALOHAnet obcházela používání telefonních linek levnějším spojením pomocí radioamatérských stanic. Do sítě bylo připojeno sedm počítačů na čtyřech ostrovech, které komunikovaly s centrálním počítačem na ostrově Oahu. WLAN (Wireless Local Area Network) stálo zpočátku tolik, že bylo používáno jen jako alternativa LAN kabelu v místech, kde kabeláž byla obtížná nebo nemožná. První bezdrátové sítě používaly oborově specifická řešení a proprietární protokoly, ale koncem roku 1990 byly tyto protokoly nahrazeny normami, především různými verzemi IEEE 802.11 (v produktech používajících značku Wi-Fi). Začátek v roce 1991, pod evropskou alternativou známý jako HiperLAN/1 byl podporovaný Evropským ústavem pro telekomunikační normy (ETSI) s první verzí schválenou v roce 1996.

Question: Jak se zkráceně říká bezdrátové lokální síti?

Answer: WLAN


Animals (album)

Context: Animals je desáté studiové album anglické skupiny Pink Floyd. Bylo vydáno v lednu 1977 (viz 1977 v hudbě), v britském žebříčku prodejnosti se umístilo nejlépe na druhém místě. Jedná se o koncepční album, které je založeno na příběhu z novely Farma zvířat od George Orwella. Animals je po autorské stránce téměř celé dílem baskytaristy, zpěváka, textaře a tehdejšího hlavního frontmana skupiny Rogera Waterse. Zpěvák a kytarista David Gilmour se autorsky podílel jen na skladbě "Dogs", autorský podíl klávesisty Ricka Wrighta je nulový (ačkoliv přispěl k celkovému aranžmá a ve dvou skladbách hraje sólo). Na Animals se nachází celkem pět skladeb, album otevírají a uzavírají dvě části akustické písně "Pigs on the Wing", mezi nimi se nacházejí tři dlouhé skladby "Dogs", "Pigs" a "Sheep". Skladba "Dogs" se původně jmenovala "You Gotta Be Crazy", "Sheep" byla na koncertech hrána pod názvem "Raving and Drolling". Obě vznikly již v roce 1974 společně se "Shine On You Crazy Diamond" a původně měly být zařazeny na album Wish You Were Here. Skladby "Pigs (Three Different Ones)" a "Pigs on the Wing" vznikly později, už speciálně pro koncepci alba Animals. V období nahrávaní Animals docházelo k prvním náznakům vznikajícího napětí mezi členy skupiny. Koncepce alba je inspirována Farmou zvířat od George Orwella. Každá ze tří hlavních skladeb odráží víru v třídní systém, který je v kapitalistické společnosti. Skladby jsou o třech druzích zvířat, které mají lidské vlastnosti podobně jako ve zmíněné knize: Psi ("Dogs"): o bezohledných megalomanských byznysmenech (tzv. vyšší střední vrstvě), kteří při svém konci stáhnou na dno i ostatní okolo sebe. Prasata ("Pigs"): o politicích a názorotvorných vrstvách, vlastnících obrovských korporací (o nejvyšších vrstvách) částečně reprezentovaných Mary Whitehousovou, která se v době tvorby alba velmi snažila vzhledem k silnému politickému podtextu tvorby cenzurovat produkci vydavatelství Pink Floyd Music. Ovce ("Sheep"): o všech ostatních, kteří nespadají do výše vyjmenovaných kategorií. Pracující třídě, která respektuje politiky a management slepě a bez vlastních myšlenek. Tyto tři skladby jsou ohraničeny dvěma částmi Watersovy skladby "Pigs on the Wing", kterou věnoval své tehdejší manželce Caroline.

Question: Na příběhu jaké novely je založeno album Animals?

Answer: Farma zvířat


Bejrút

Context: Během doby, kdy byl Bejrút pod nadvládou různých pašů, počet obyvatel prudce klesl, z kvetoucího obchodního města se stalo městečko s pouhými 10 000 obyvateli. Až rok 1888 přinesl zvrat. Město se stalo centrem Vilájetu Sýrie (turecké Syrské provincie), což odstartovalo hospodářský i obchodní růst. Vznikly vztahy s Evropou a Spojenými Státy. Po masakru křesťanů roku 1860 tu byla zintenzivněna činnost západních misionářů. Snaha obrátit ke křesťanství další místní obyvatele však skončila neúspěchem. Jediné z výsledků práce amerických misionářů, co se ujalo, byl nový systém škol. Vznikla Syrská protestantská univerzita, která se později přeměnila v Americkou Bejrútskou univerzitu. Díky těmto školám se tu koncem 19. století objevila i arabská inteligence. Angličtí a francouzští inženýři zde stavěli moderní stavby (přístav v roce 1894, železnice Bejrút - Damašek - Halab v roce 1907). Zboží se vyváželo většinou do Francie, ve městě postupně rostl francouzský vliv. Po pádu Osmanské říše po 1. světové válce se města zmocnili Francouzi. Ti velmi podporovali komunitu maronitských křesťanů a zajistili mírný rozvoj. Po 2. světové válce vyhlásil Libanon nezávislost s Bejrútem jako svým hlavním městem. Až do roku 1975, kdy vypukla občanská válka se městu říkalo "Paříž blízkého východu", stále zůstávalo centrem arabské inteligence, obchodu a turismu.

Question: Jak se jmenuje největší a zároveň hlavní město Libanonu?

Answer: Bejrút


Marie Terezie

Context: Dále se obrátila na syna Karla VII. – Maxmiliána III. Josefa, který Marii Terezii nabídl dohodu, že mu také dá hlas a navíc získá hlas i od svého strýce, jímž byl kurfiřt v Kolíně nad Rýnem výměnou za to, že mu odstoupí zabraná území. Marie Terezie však s dohodou nesouhlasila. I přes snahu Francie se nakonec dne 13. září 1745 stal František Štěpán, manžel Marie Terezie, římskoněmeckým císařem ve Frankfurtu nad Mohanem, a získává tak jméno František I. Z Vídně se tím stává říšské hlavní město. Navíc, dne 26. února 1746 porodila Marie Terezie další dítě – Marii Amálii. Marie Terezie se nikdy nevyrovnala se ztrátou Slezska a nikdy si nehodlala připustit jeho definitivní ztrátu. Postupem času si Marie Terezie uvědomovala, že Prusko je možné porazit jen s jiným vojenským partnerem, kterým se měla stát Francie. Navíc Marie Terezie nedokázala odpustit zradu Anglie, která ji prakticky donutila podepsat mírovou smlouvu, ve které se definitivně Rakousko zříkalo Slezska výměnou za mír. Hlavním důvodem, proč se chtěla spojit s Francií, byl fakt, že pokud by se ji to podařilo, Prusko by ztratilo svého důležitého spojence. Jelikož neměli Marii Terezii v té době Francouzi moc v lásce, musela nejdříve poslat do Francie svého vyslance, aby připravil půdu pro konečná jednání.

Question: Proč se chtěla Marie Terezie spojit s Francií?

Answer: Prusko by ztratilo svého důležitého spojence


Dekolonizace

Context: Dekolonizace Dekolonizace je pojem, který označuje společensko-politické procesy osamostatnění koloniálních držav od metropole (mateřské země). Pojem dekolonizace se začal užívat během 50. let 20. století, a to i přes to, že procesy emancipace mají daleko starší historii. Dekolonizace v podstatě začala již v 18. (USA), pokračovala v první polovině 19. (jižní a stř. Amerika) a nabrala na obrátkách ve 20. století především jako důsledek druhé světové války. Dekolonizace nezahrnuje pouze proces vlastního osamostatnění, respektive vyhlášení samostatnosti, ale také procesy budování samostatného státu v postkoloniálním prostředí a procesy hospodářské rekonstrukce nebo reorientace bývalé kolonie. V poslední době se také v rámci neevropských společenských věd hovoří o jejich dekolonizaci.[zdroj? ] První vlna dekolonizace v Severní a Latinské Americe Mapa získávání nezávislosti v Latinské Americe Související informace naleznete také v článku Chronologie dekolonizace. K první emancipaci od koloniální nadvlády došlo v Severní Americe na území 13 kolonií ležících většinou na východním pobřeží dnešních USA. Tyto kolonie byly většinou osídleny obyvatelstvem z Evropy, které vytlačilo původní indiánské obyvatele. Příčiny konfliktu s metropolí spočívaly bezprostředně především v ekonomických politikách Londýna, které regulovaly hospodářský rozvoj (například dovoz-vývoz, cla nebo daně) v koloniích podle potřeb centra. Kromě toho díky relativně velké samosprávě, kterou kolonie měly, se v nich rozvinul vlastní politický (veřejný) život a identita. Svou významnou roli mělo osvícenství a jeho politické myšlení (především liberalismus a fyziokratismus). Americká revoluce získala podporu Francie, která měla zájem o oslabení britské koloniální moci v Americe i mimo ni (jednalo se o Indii, kde Francie po sedmileté válce ztrácela vliv). V revoluční válce mezi léty 1775-1783 byli zainteresováni vedle Francie také Španělsko a Nizozemí. Latinskoamerické osvobození bylo inspirováno severoamerickým příkladem, francouzskou revolucí a osvícenským politickým myšlením. Na rozdíl od Británie byla španělská i portugalská koloniální správa velmi centralizovaná. Veškerá závažná rozhodnutí byla vždy činěna v Madridu či Lisabonu, což samozřejmě mělo za následek neefektivní řízení a pomalá rozhodnutí. Hlavním představitelem správy v koloniích v Latinské Americe byl vicekrál, kterým byl téměř výlučně Španěl (peninsularo) z Iberského poloostrova. Znamenalo to, že nově příchozí byl často velmi špatně informován o situaci v místokrálovství.

Question: Jaké procesy označuje dekolonizace?

Answer: společensko-politické


Inflace

Context: Názory na to, které faktory způsobují nízkou až střední míru inflace, jsou rozmanitější. Nízká až mírná inflace může být vedle růstu peněžní zásoby vysvětlována i kolísáním reálné poptávky po zboží nebo výkyvy v nabídce a dodávkách zboží. Nicméně panuje konsenzus, že dlouhé období významné inflace je způsobeno rychlejším růstem peněžní zásoby než celkového produktu. Účinky inflace na ekonomiku jsou různé. Mezi negativní dopady inflace patří snížení reálné hodnoty peněz a dalších peněžních aktiv, nejistota ohledně budoucího vývoje cen, jež odrazuje investice a úspory. Vysoká inflace může vést k nedostatku zboží, pokud je spotřebitelé začnou hromadit z obavy, že ceny se v budoucnu zvýší. Podle některých ekonomických škol mohou být účinky inflace i pozitivní, například rozšíření možností centrální banky upravovat úrokové sazby (v zájmu zmírnění recese) a stimulace investic do nefinančních investičních projektů. Dnes se většina ekonomů hlavního proudu vyslovuje pro nízkou stabilní inflaci. Nízká (na rozdíl od nulové inflace nebo deflace) inflace může snížit závažnost hospodářské recese tím, že umožňuje rychlejší vyčištění trhu práce a snižuje riziko vzniku pasti na likviditu (která vylučuje měnovou politiku jako nástroj pro stabilizaci ekonomiky). Úkol zachovat nízkou a stabilní míru inflace je obvykle svěřen měnovým orgánům. Obecně platí, že těmito měnovými orgány jsou centrální banky, které řídí velikost peněžní zásoby nastavením úrokových sazeb, operacemi na volném trhu a stanovením minimálních bankovních rezerv. Změnu cenové hladiny za určité období udává míra inflace. Míra inflace je měřena pomocí tzv. cenových indexů. Nejznámější z nich jsou: Deflátor HDP - poměr nominálního a reálného HDP Index spotřebitelských cen (CPI - Consumer price index) Index cen výrobců (PPI - Producer price index) Čistou inflaci v české ekonomice vypočítává Český statistický úřad jako přírůstek cen v neregulované části spotřebního koše očištěný od vlivu nepřímých daní a dotací. Opačným jevem k inflaci je deflace - pokles cenové hladiny. Příbuzný pojem dezinflace označuje pokles míry inflace. Někteří ekonomové (zejména ti, kteří se hlásí k Rakouské ekonomické škole) definují inflaci odlišně, a sice jako jakýkoli nárůst nabídky peněz v ekonomice, který nepředstavuje nárůst zásoby měnového kovu. Inflací v jejich pojetí je tedy samo zvýšení ("nafouknutí") nabídky nekrytých papírových peněz; nárůst cen (=inflace v mainstreamové definici) je tedy důsledkem tohoto zvýšení.

Question: Pomocí čeho je měřena míra inflace?

Answer: cenových indexů


Athény

Context: Mnoho důležitých budov postavených převážně na konci 19. století bylo navrženo jako kopie antických staveb. Náměstí a parky obohacují sochy řeckých bohů, filozofů, hrdinů bojů za samostatnost Řecka. Většina těchto soch je v antickém stylu. Typickou architekturou athénského 21. století je Olympijský stadión. Zajímavými jsou i jednoduché domky běžných obyvatel postavené v posledních desetiletích. V Athénách jezdí všechny druhy hromadné městské dopravy, tramvaje, trolejbusy, autobusy i metro. Athénské metro bylo dokončeno až v roce 2000, denně přepraví okolo půl milionu lidi. V oblasti je mezinárodní letiště (evropské letiště roku 2004), významný je také přístav Pireus, který zajišťuje spojení pevninského Řecka s jeho ostrovy i okolním světem, zároveň je také přístavem vojenského námořnictva. Hlavní město Řecka a světová metropole. Ve městě je nespočet antických památek a jedním z hlavních zdrojů příjmů města je cestovní ruch. Athény mají vlastní letiště, přístav a tři linky metra, které spojují rozsáhlé části města, zajišťují dopravu například i k přístavu Pireus. Celá aglomerace se skládá z 38 osad, kde dohromady žije 3,5 milionu obyvatel, z čehož pouhých 40 % tvoří Řekové. Je zde mnoho Albánců a Poláků, kteří sem přišli počátkem 90. let, po pádu železné opony. Na ulicích zde jezdí na 4 000 autobusů a nejméně 14 000 taxíků. Obyvatelům města slouží také nepříliš rozsáhlá tramvajová síť. Ve starověku zde byl uctíván bůh plodnosti, vína a veselí Dionýsos a bohyně moudrosti a věd Athéna. Dnes zde můžete navštívit 140 divadel - což je více než v Londýně -.

Question: Mají Athény vlastní letiště?

Answer: Athény mají vlastní letiště, přístav a tři linky metra, které spojují rozsáhlé části města, zajišťují dopravu například i k přístavu Pireus.


Samsung Galaxy Pocket

Context: Galaxy Pocket je smartphone z rodiny Androidích zařízení vyráběných společností Samsung. Jeho charakteristickými vlastnostmi jsou malá velikost, s ní spojený 2,8" displej, Android verze 2.3.6 a především nízká cena. Je vybaven dotykovým displejem, dvěma softwarovými a jedním mechanickým ovládacím tlačítkem. Z levé strany potom nalezneme tlačítko pro nastavení hlasitosti, z pravé tlačítko pro uzamknutí displeje/vypnutí telefonu. Na přední straně se nachází ještě reproduktor pro poslech hovorů. Na zadní fotoaparát a výdech hlasitého reproduktoru. Vyjímatelná baterie má kapacitu 1200 mAh a dle výrobce by měla udržet telefon v pohotovostním režimu až 520 hodin. == Historie == Celým označením Samsung S5300 Galaxy Pocket byl představen v Q1 roku 2012 jako náhrada za do té doby nejnižší model telefonu společnosti Samsung Galaxy Mini. Prioritou bylo dostat cenu na co nejnižší úroveň. Toho bylo dosaženo nejen oslabením hardwarových specifikací, ale také úpravou obsahu základního balení oproti ostatním modelům telefonů Samsung. V krabičce s novým přístrojem se nachází pouze zařízení samotné, napájecí adaptér zakončený microUSB konektorem a papírová dokumentace. USB kabel pro propojení s počítačem či sluchátka už si musí uživatel v případě zájmu dokoupit. Existuje také verze Galaxy Pocket DUOS, která má totožné parametry s modelem Pocket a navíc možnost vložit druhou SIM kartu. V České republice je během roku 2012 telefon dostupný z volného prodeje či skrze operátora Telefónica O2. Jiný český operátor tento model nenabízí. == Technická výbava == === Rozměry === Telefon je vysoký 103,9 mm a široký 57,9 mm. Dosahuje tloušťky 11,98 mm a díky celoplastovému tělu a relativně malým rozměrům také hmotnosti pouze 97 g. === Výkon === Uvnitř se nachází jednojádrový procesor Broadcom BCM21553 o taktu 832 MHz vyrobený 65nm technologií. Přítomen je i grafický čip Broadcom BCM2763. Z operační paměti o celkové velikosti 289 MB je uživateli po načtení systému k dispozici přibližně polovina. Celková vnitřní paměť o velikosti 3 GB je rozšiřitelný za pomoci externí paměťové karty formátu microSD o maximální kapacitě 32 GB. === Displej === Velikost kapacitního displeje je 2,8" (7,112 cm) s rozlišením 240x320 bodů. Výsledná jemnost je tedy 143 DPI. Jednotlivé pixely jsou tak i při ne příliš detailním zkoumání znatelné.

Question: Toho bylo dosaženo oslabením kterých specifikací?

Answer: hardwarových


Grónsko

Context: V roce 1972 se Grónsko spolu s Dánskem stalo členem Evropského společenství. O sedm let později, 1979, byla v Grónsku ovšem zavedena samospráva a v následném národním referendu (1982) se občané vyslovili pro odchod z ES, který právně vstoupil v platnost roku 1985. Grónská vláda ovšem pro svou zemi vyjednala s Evropskou unií smlouvu o daňových úlevách a právech na lov ryb. Mimo to je Grónsko členem řady mezinárodních institucí. Roku 1984 se připojilo k Severské radě a od té doby se účastní jednání Severské rady ministrů. Grónský parlament vysílá dva členy do dánské delegace v Severské radě. V roce 1985 vznikla Západoseverská rada (West-Nordic Council) jako zvláštní forum k jednání nadací Nordic Atlantic Cooperation a West-Nordic Foundation usilující o podporu vzájemného obchodu a průmyslu. Jejími členy jsou mimo Grónska ještě Island a Faerské ostrovy. Grónsko uzavřelo s některými zeměmi bilaterální smlouvy o rybaření (EU, Norskem, Ruskem, Faerskymi ostrovy, Islandem). S Islandem a Norskem existuje smlouva o lovu huňáčka severního (capelin) a s Kanadou o lovu narvala (narwhal) a běluhy mořské (beluga). Grónsko je aktivním členem v mezinárodních organizacích jako třeba NAFO, NEAFC, NASCO, NAMMCO, WCW. Je členem dánské delegace u IWC. V roce 1996 vznikla z finské iniciativy mezinárodní organiace Arktická rada, která je zaměřena na regionální spolupráci v otázkách životního prostředí. Jeho členy je osm arktických zemí (Rusko, Kanada, USA, Island, Dánsko/Grónsko, Švédsko, Norsko, Finsko). Grónsko je zapojeno v ICC, což je organizace grónských, aljašských, kanadských a sibiřských Inuitů zaměřená na zlepšování životních a kulturních podmínek. ICC ma oficiální status nevládní organizace a je zastoupen v systému OSN i stálým členem v Arktické radě. Od roku 1992 je grónský samosprávní parlament dvěma členy zastoupen v dánské delegaci při OSN. Dánsko/Grónsko se aktivně zasazovalo o zřízení stálého fóra OSN pro domorodé národy (Indigenous Peoples). Grónsko je zastoupeno při Evropské unii v Bruselu a v Kanadě (Ottawa). Ve spolupráci s dánským ministerstvem zahraničí začal grónský expert na otázky domorodých národů pracovat v Mezinárodní organizaci práce. Tento post byl zřízen roku 1996. Grónsko je administrativně rozděleno na čtyři kraje - Východ-Západ (grónsky Sermersooq), Severní Grónsko (Qaasuitsup), Jižní Grónsko (Kujalleq) a Střední Grónsko (Qeqqata) .Současné administrativní dělení je v platnosti od 1.1.2009.

Question: Jak se jmenuje největší ostrov na světě?

Answer: Grónsko


Silmarillion

Context: Silmarillion je jedna z trojice nejznámějších knih britského spisovatele Johna Ronalda Reuela Tolkiena. Obsahuje výňatky z archetypálních dějin země, zasazených zde do konkrétního světa Ardy a zejména jeho kontinentu Středozemě. Obsahuje základní informace o světě jeho příběhů a dějiny jeho nejstarších období. Jde o knihu obsahující spoustu jmen, neboť neklade hlavní důraz na příběh, má spíše charakter kroniky. == Osudy knihy == Ačkoli se čtenáři s touto knihou seznámili až po autorově smrti, obsahuje příběhy a myšlenky, které jsou základem zbývajících dvou jeho slavných děl, Hobita a Pána prstenů. První obrysy světa Středozemě začaly vznikat v Tolkienově mysli již v roce 1917, v době, kdy ležel s onemocněním ve vojenské nemocnici. Část z tohoto světa poznali čtenáři v knize Hobit. Po jejím velkém úspěchu nabídl Tolkien vydavatelům Silmarillion k vydání, byl však odmítnut a místo toho vyzván, aby napsal pokračování Hobita. Tak vznikl Pán prstenů, do nějž Tolkien opět umístil mnoho z příběhů Silmarillionu jako odkazy na starší minulost. Po dokončení Pána prstenů se k Silmarillionu opět vrátil. Nesoustředil se však tolik na příběhy jako na podání informací o pozadí světa, v němž se jeho příběhy odehrávají, tedy vytvoření jeho ucelené koncepce. Do své smrti proto knihu nedokončil do ucelené podoby. Jeho syn Christopher se tedy ujal nedokončeného díla a z různých otcových zápisků dal dohromady knihu tak, jak ji známe dnes (vyšla v roce 1977). == Příběh == Ačkoli se celá kniha jmenuje Silmarillion, skládá se z pěti oddílů, z nichž vlastní název Silmarillion nese jen jeden, neboť jen on se zabývá přímo historií silmarilů.

Question: Kdo napsal Silmarillion?

Answer: Johna Ronalda Reuela Tolkiena


Socha Svobody

Context: I její koruna se sedmi paprsky je symbolem svobody, kterou má vyzařovat přes sedm moří do sedmi kontinentů. u nohou je vyryto poselství sochy samé, jako úcta k novinářce Emmě Lazarusové která díky tomuto textu pomohla naplnit sbírku pro vybudování podstavce sochy ". Dej mi své ubohé, unavené,' 'své schoulené masy toužící volně dýchat,' ten žalostný nadbytek tvých přeplněných břehů.' 'Pošli je sem, zmítané bouří a bez domova,' 'pro ně já pozvedám pochodeň u zlatých dveří! "' -Emma Lazarus Socha Svobody připomíná přátelství a pomoc, kterou Francie poskytla americkým osadníkům v jejich boji za nezávislost na Velké Británii započatém v roce 1776. Pouze Francie totiž poslala do Ameriky své vojáky. Francouzi chtěli také sochou Svobody vyjádřit sympatie nové republice vzniklé za Atlantským oceánem. Socha stojí na ostrůvku před New Yorkem od roku 1886. Bez podstavce měří po vrchol pochodně 46 m, s podstavcem ční do výšky 93 m. Dnes existuje její zmenšená kopie v Paříži jako připomínka jejího francouzského původu. Nosnou konstrukci sochy Svobody navrhl a zkonstruoval známý francouzský stavitel, mimo jiného také pařížské Eiffelovy věže - Gustave Eiffel. Nejprve sochař Frédéric Auguste Bartholdi navrhl malý hliněný model, který měl výšku dospělého člověka. Druhý model byl vysoký tři metry. Třetí model udělali tak, aby byl čtyřikrát menší než socha ve skutečnosti. Čtvrtý a poslední model začali vyrábět ve skutečné velikosti. Podle modelu byla pak vytvořena socha z měděného plechu upevněného na ocelové nosné konstrukci.

Question: Kdo navrhnul a zkonstruoval nosnou konstrukci Sochy Svobody?

Answer: Gustave Eiffel


Žižkovský vysílač

Context: Žižkovský vysílač (též Žižkovská televizní věž, Žižkovská věž či TVPM) je jednou z pražských dominant a současně nejvyšší stavbou (216 m) ve městě, obsahuje tedy i nejvyšší stabilní bod ve městě – kótu 474 m n. m. Leží na rozhraní Žižkova a Vinohrad, v oblasti Mahlerových sadů. Byla postavena v letech 1985 až 1992 Inženýrskými a průmyslovými stavbami Ostrava podle návrhu architekta Václava Aulického, statika Jiřího Kozáka a Alexe Béma. Majitelem věže a provozovatelem vysílací části je společnost České Radiokomunikace, a.s. Samotné technické řešení přineslo několik novinek a dokonce i patentů. Základová železobetonová deska, o průměru 30 m a tloušťce 4 m, se nalézá v hloubce 15 m pod původním povrchem. Svislá konstrukce se skládá ze tří válcových ocelových tubusů, z nichž dva vedlejší (jeden s nouzovým schodištěm, druhý se služebním výtahem) mají průměr 4,8 m a dosahují společně výšky 134 metrů. Hlavní tubus (se dvěma rychlovýtahy) má průměr 6,4 m a přechází do anténního nástavce sahajícího do výšky 216 metrů. Tubusy jsou tvořeny soustřednými ocelovými rourami, jejichž meziprostor tloušťky cca 30 cm je vylit betonem. Na tyto svislé tubusy jsou pak zavěšeny tři kabiny s trojramenným půdorysem: ve výšce 66 metrů se nachází panoramatická restaurace "Oblaca" (s barem a bistrem), ve výšce 93 metrů vyhlídková kabina s dohledností až 100 km a nejvýše je umístěna (veřejnosti běžně nepřístupná) kabina s vysílací technikou. Při rekonstrukci v letech 2011–2012 vzniklo přímo nad restaurací luxusní hotelové apartmá, změny se dotkly i Mahlerových sadů v blízkém okolí věže. Z anténního nástavce vysílá digitálně jedenáct televizních a osm rozhlasových stanic. Analogové televizní vysílání bylo definitivně ukončeno 30. dubna 2009, analogově v pásmu VKV odtud vysílá šest rozhlasových stanic. Dále jsou zde vysílače mobilních operátorů a také se zde měří kvalita ovzduší v Praze. Od roku 1974 se datovala potřeba výkonného vysílače rozhlasového a televizního signálu pro obyvatele Prahy. Osazení vysílače do Petřínské rozhledny bylo nutno chápat jako provizorium a tak tehdejší Ministerstvo spojů už od roku 1975 prosazovalo stavbu 160 m vysokého stožáru – také na Petříně, aby podnik Kovoslužba nebyl nucen přesměrovávat antény desetitisícům domácností. Tomuto nápadu se však silně a účinně bránili památkáři, kteří roku 1984 definitivně uspěli a po delších debatách byla pro vysílač vybrána lokalita (tehdy zpustlých) Mahlerových sadů.

Question: Ve kterých letech byla postavena Žižkovská televizní věž?

Answer: 1985 až 1992


Xenon

Context: Poté, co William Ramsay objevil helium a spolu s lordem Rayleightem argon a správně oba plyny zařadil do periodické tabulky prvků, zůstalo mu volné místo před a za argonem. Podle těchto volných míst předpověděl William Ramsay v roce 1897 neon a krypton. Xenon byl objeven o rok později (tedy roku 1898) Williamem Ramsayem a Morrisem Traversem, kdy William Ramsay využil nové metody frakční destilace zkapalněného vzduchu a zároveň s xenonem objevil i neon a krypton. Prvek, který zůstal jako zbytek po destilaci argonu, nazval William Ramsay cizí - xenon. Xenon je přítomen v zemské atmosféře v koncentraci přibližně 5×10-6 % (ve 100 litrech vzduchu je obsaženo 0,005 ml xenonu). Xenon byl nalezen i v některých pramenech minerálních vod, kam se dostává jako produkt rozpadu izotopů uranu a plutonia. Je získáván frakční destilací zkapalněného vzduchu. Druhou možností jak jej lze získat, je frakční adsorpce na aktivní uhlí za teplot kapalného vzduchu. Xenon má řadu izotopů, z nich šest je stabilních, tři mají poločas přeměny delší než 1014 let, a přibližně dvacet nestabilních, podléhajících další radioaktivní přeměně.

Question: Jak se latinsky nazývá xenon?

Answer: Xenon


Nekonečno vítá ohleduplné řidiče

Context: Nekonečno vítá ohleduplné řidiče (anglicky Red Dwarf: Infinity Welcomes Careful Drivers) je první ze čtyř humoristických vědeckofantastických románů, které napsali Rob Grant a Doug Naylor. Kniha vyšla v originále 2. listopadu 1989 a je založena na prvních dvou sériích televizního sitcomu Červený trpaslík. Kniha přináší čtenáři především hlubší náhled do charakterů hlavních postav – Listera a Rimmera – a zmiňuje také informace o lidstvu budoucnosti. Navíc je i několik příhod, které v seriálu nebyly (mj. okolnosti Listerova příchodu k těžební společnosti). Příběhová linie ubíhá v duchu epizod Konec, Ozvěny budoucnosti, Kryton, Lepší než život a Já na druhou, nicméně velmi volně – oproti epizodickému a nepříliš ucelenému toku děje seriálu podává kniha kompaktní příběh. V češtině byl vydán překlad Ladislava Šenkyříka roku 2002 v nakladatelství Argo pod ISBN 80-7203-411-1. Část první: Vaše vlastní smrt a jak se s ní vyrovnat Část druhá: Sám ve vesmíru bez Boha a instantních polévek s návodem je to tak snadné / aké jednoduché Část třetí: Země Albert Einstein – v LNŽ Rimmerův host Archimédés - v LNŽ. Rimmerův host Arnold Rimmer – první technik na Červeném trpaslíkovi, oficiálně nadřízený Listera, později hologram Arnold Rimmer 2 – zkopírovaná verze Rimmera do hologramové simulační jednotky kosmické lodi Nova 5 Bexley – v LNŽ syn Listera Bůh – v LNŽ Rimmerův host Burd – člen směny. Z, jíž velí Arnold Rimmer Caldicott – náborový úředník Jupiterské důlní společnosti Carole – manželka Saunderse Dave Lister – třetí technik na palubě těžební kosmické lodi Červený trpaslík, později jediný žijící člověk Denis – narkoman na Mimasu závislý na droze Blaženost Dooley – člen směny Z. , jíž velí Arnold Rimmer Elaine Schumanová – letová koordinátorka z kosmické lodi Nova 5 Ernie – v LNŽ taxikář v Bedford Falls Frank Rimmer – bratr Arnolda, první důstojník Vesmírných sborů Frank Saunders – inženýr na Červeném trpaslíku, zemře při nehodě (zabije ho demoliční koule), poté chvíli hologram George McIntyre – důstojník, letecký koordinátor na Červeném trpaslíku, spáchal sebevraždu poté, co se zadlužil v barech na Phoebe, Dione a Rhea při hazardní hře Trubka. Později chvíli hologram. George S. Patton – v LNŽ Rimmerův host Hendersonová – důstojnice Pobřežní hlídky na Mimasu Holly – palubní počítač Červeného trpaslíka s IQ 6 000 Horác – v LNŽ bankéř v Bedford Falls Howard Rimmer – bratr Arnolda, zkušební pilot Hugo – v LNŽ správce Rimmerova bazénu Jim.

Question: Kdy vyšla kniha Nekonečno vítá ohleduplné řidiče?

Answer: 2. listopadu 1989


Objektově orientované programování

Context: Objektově orientované programování Programovací paradigmata Aspektově orientované Deklarativní (FunkcionálníLogické) Function-level Generické Imperativní Metaprogramování Paralelní Programování ve velkém Strukturované (Objektově orientovanéRekurzivní) z • d • e Objektově orientované programování (zkracováno na OOP, z anglického Object-oriented programming) je v informatice specifické programovací paradigma, které ho odlišilo od původního imperativního. Výkonný kód je v objektovém programování přidružen k datům (metody jsou zapouzdřeny v objektech), což umožňuje snadnější přenos kódu mezi různými projekty (abstrakce a zapouzdření). Propojení umožnilo zavést dědičnost, ale kvůli zjednodušení si vyžádalo zavedení polymorfismu. Koncepce Objekty – jednotlivé prvky modelované reality (jak data, tak související funkčnost) jsou v programu seskupeny do entit, nazývaných objekty. Objekty si pamatují svůj stav a navenek poskytují operace (přístupné jako metody pro volání). Abstrakce – programátor, potažmo program, který vytváří, může abstrahovat od některých detailů práce jednotlivých objektů. Každý objekt pracuje jako černá skříňka, která dokáže provádět určené činnosti a komunikovat s okolím, aniž by vyžadovala znalost způsobu, kterým vnitřně pracuje. Zapouzdření – zaručuje, že objekt nemůže přímo přistupovat k „vnitřnostem“ jiných objektů, což by mohlo vést k nekonzistenci. Každý objekt navenek zpřístupňuje rozhraní, pomocí kterého (a nijak jinak) se s objektem pracuje, a k tomu se používají: modifikátory přístupu, jmenný prostor... Kompozice – Objekt může obsahovat jiné objekty. Delegování – Objekt může využívat služeb jiných objektů tak, že je požádá o provedení operace, ty tedy pro okolí vystavují své služby. Dědičnost – objekty jsou organizovány stromovým způsobem, kdy objekty nějakého druhu mohou dědit z jiného druhu objektů, čímž přebírají jejich schopnosti, ke kterým pouze přidávají svoje vlastní rozšíření. Tato myšlenka se obvykle implementuje pomocí rozdělení objektů do tříd, přičemž každý objekt je instancí nějaké třídy. Každá třída pak může dědit od jiné třídy (v některých programovacích jazycích i z několika jiných tříd). Polymorfismus – odkazovaný objekt se chová podle toho, jaké třídy je instancí. Pozná se tak, že několik objektů poskytuje stejné rozhraní, pracuje se s nimi navenek stejným způsobem, ale jejich konkrétní chování se liší podle implementace.

Question: Jak je zkracováno objektově orientované programování?

Answer: OOP


Kvazisatelit

Context: Během času mají sklon vyvinout se do jiných typů resonantního pohybu, kde už nemusí zůstat v sousedství planety, ale mohou se s časem vrátit na původní či podobnou dráhu jako kvazisatelit atd. Jiné typy dráhy se 1:1 rezonancí s planetou obsahují podkovové a pulčí dráhy kolem libračních center, ale objekty na těchto drahách nezůstávají blízko zeměpisné délky planety mnoho orbitů okolo Slunce. Objekty s podkovovou dráhou jsou známy pro občasnou změnu dráhy na relativně krátkou kvazisatelitní, a jsou s nimi občas zaměňovány. Příkladem takového objektu je 2002 AA29 Země Země má v současné době devět známých kvazisatelitů: 3753 Cruithne 2002 AA29 2003 YN107 2004 GU9 (164207) 2006 FV35 2010 SO16 2013 LX28 2015 SO2 2016 HO3 Tyto objekty si drží svoji kvazisatelitní dráhu po dobu desítek až stovek let. Venuše I Venuše má svůj kvazisatelit, 2002 VE68. Tento asteroid kříží i dráhy Země a Merkuru; zdá se, že je souputníkem Venuše jen posledních 7000 let, a jeho osudem je opuštění své kvazisatelitní dráhy přibližně za 500 let. Ostatní planety Na základě simulací se předpokládá, že Uran a Neptun mohou mít kvazisatelity po dobu existence Sluneční soustavy (cca 4,5 mld. let), kolem Jupiteru může mít objekt kvazisatelitní dráhu po dobu 10 milionů let, a kolem Saturnu pouhých 100 000 let. Není znám jediný kvazisatelit kolem jiné planety než je Země a Venuše. Umělé Na začátku roku 1989 se sovětská sonda Fobos 2 stala kvazisatelitem Phobosu, měsíce Marsu, s průměrnou poloosou dráhy 100 km od Phobosu. Vzhledem k výpočtům mohla sonda na této dráze vydržet měsíce, ale kvůli poruše kontrolního systému bylo se sondou ztraceno spojení. měsíc (satelit) asteroidní měsíc doba oběhu dráhová rezonance V tomto článku byl použit překlad textu z článku Quasi-satellite na anglické Wikipedii. Quasi-satellite Information Page Earth's New Travelling Companion: Quasi-Satellite Discovered Astronomy.com: A new "moon" for Earth Discovery of the first quasi-satellite of Venus – University of Turku news release (August 17, 2004)

Question: Quazi-satelitem kterého měsíce se stala sonda Fobos 2?

Answer: Phobosu


Yaleova univerzita

Context: Je členem Ivy League a patří k nejznámějším univerzitám ve Spojených státech. Maskotem školy je anglický buldok jménem "Handsome Dan", tradiční barvou je modrá (Yale blue). == Historie == Yaleova univerzita byla založena v roce 1701 a je třetí nejstarší institucí vysokoškolského vzdělávání ve Spojených státech. Škola nese od roku 1887 jméno svého prvního mecenáše Elihu Yalea, který jí v roce 1716 daroval významný finanční obnos a množství knih; hovorově bývá též označována jako "Starý Eli" (anglicky "Old Eli").Univerzita má jednu z nejstarších právních klinik na světě, založenou již v 10. letech 20. století. == Současnost == Současným rektorem univerzity je Peter Salovey, který funkci vykonává od roku 2013. Univerzita má 2 300 zaměstnanců a 11 390 studentů. Její kampus zabírá plochu 1,1 km2. V současnosti patří Yale mezi nejvýběrovější univerzity na světě. Každý rok se podíl přijatých studentů ke všem uchazečům pohybuje okolo 7 %. Pro ročník s ukončením studia roku 2018 bylo přijato 1 935 studentů z celkových 30 932 uchazečů. Na druhé straně poskytuje jedny z nejlepších stipendií a je jednou z mála škol, které při přijímacím řízení neberou ohled na sociální postavení uchazeče (tzv. "need-blind admission"). Většina studentů žije v rezidenčních kolejích přímo v kampusu. Kolejí je 12 a většinou mají své jméno podle známého absolventa, nebo podle důležitého místa či člověka v univerzitní historii. V roce 2017 budou otevřeny dvě nové rezidenční koleje. Na Yale také vznikl mýty opředený spolek Skull and Bones (v překladu Lebka a hnáty), do kterého údajně patřily nebo i nadále patří některé významné osobnosti, včetně některých bývalých prezidentů USA (např. George W. Bush).

Question: Kdo je rektorem Yaleovy univerzity?

Answer: Peter Salovey


Gamut

Context: Další písmena ukazují na black (černou), red (červenou),green (zelenou), blue (modrou), cyan (modrozelenou), magenta (fuchsiovou. ),yellow (žlutou) a white (bílou) barvu. (Poznámka: Tyto obrázky nejsou přesně v měřítku.) Gamut barevného modelu CMYK je, v ideálním případě, přibližně stejný jako gamut pro RGB, s mírně rozdílnými vrcholy, závisejícími jak na přesných vlastnostech barvy, tak na světelné složce. V praxi, díky způsobu rastrového tisku, barvy reagují vzájemně a s papírem a díky jejich neideální spektrální absorpci je gamut menší a má zakulacené rohy. Gamut reflexních barev v přírodě má podobný, jen více zakulacený tvar. Objekt, který odráží jenom úzký pás vlnové délky bude mít barvu blízkou hraně z CIE diagramu, ale bude mít současně velice nízkou jasovou složku. Při vyšší jasnosti je dosažitelná oblast v CIE diagramu menší a menší, až k samotnému bodu bílé barvy, kde všechny vlnové délky jsou odráženy na 100 procent. Přesné souřadnice bílé barvy jsou samozřejmě určeny barvou světelného zdroje. Barevný gamut většiny řádů může být rozuměn jako výsledek potíží vytvářejících čisté světlo jedné vlnové délky (jednobarevného). Nejlepším technologickým zdrojem (téměř) monochromatického světla je laser, který je drahý a nepraktický pro mnoho zařízení (jak se laserová technologie zlepšuje, stává se přístupnější a levnější, takže cena již nebude důvodem pro nevyužití laseru). Většina zařízení, jiných než laserových, zpodobňuje vysoce syté barvy s více nebo méně hrubým přiblížením, která zahrnuje světlo s rozsahem vlnových délek v rozmezí požadovaných barev. To může být zřetelné v některých odstínech více než v druhých.

Question: Jak se nazývá dosažitelná oblast barev v určitém barevném prostoru?

Answer: Gamut


Ethyl-acetát

Context: Ethyl-acetát nebo ethylester kyseliny octové, dříve zvaný i octan ethylnatý, je organická sloučenina s funkčním vzorcem CH3COOCH2CH3. Jedná se o ester ethanolu a kyseliny octové. Tato bezbarvá kapalina má charakteristickou sladkou vůní připomínající některá lepidla a odstraňovače laku na nehty, ve kterých je obsažena. Vyrábí se ve velkém množství pro použití jako rozpouštědlo. V roce 1985 se v Japonsku, Severní Americe a Evropě dohromady ročně vyrobilo cca 400 tisíc tun, v roce 2004 se celosvětová výroba odhadovala na 1,3 milionu tun. == Výroba == Kyselina octová reaguje s ethanolem za vzniku ethylacetátu a vody. CH3COOH + CH3CH2OH ⇌ CH3COOCH2CH3 + H2OVýsledný produkt se musí odebírat protože reakce je rovnovážná. Lze jej odebírat například destilací. == Použití == Ethyl-acetát se primárně využívá jako rozpouštědlo a ředidlo, je upřednostňován díky nízké ceně, malé toxicitě a snesitelnému zápachu. Například se běžně používá pro čištění desek s elektronickými obvody a v některých odstraňovačích laku na nehty (používá se také aceton a acetonitril). Lze ho využít při dekofeinizaci kávových zrn a čajových lístků. Používá se také v nátěrových hmotách jako aktivátor nebo tvrdidlo. Ethyl-acetát je přítomen v cukrovinkách, parfémech a v ovoci. V parfémech se rychle vypařuje a zanechává vůni parfému na kůži. === Laboratorní použití === V laboratoři se směsi obsahující ethyl-acetát často používají ve sloupcové chromatografii a při extrakcích. Málokdy se však využívá jako reakční rozpouštědlo, protože je náchylný na hydrolýzu a transesterifikaci. V organické chemii, zejména při experimentech, ho lze odstranit stlačeným vzduchem z horké vodní lázně, protože je velmi těkavý a má nízký bod varu. === Další použití === V oblasti entomologie se ethyl-acetát využívá jako účinný asfyxant při sběru a studiu hmyzu. Ve smrtičce naplněné ethyl-acetátem jeho páry rychle usmrcují sbíraný (obvykle dospělý) hmyz, aniž by ho poškodil.

Question: Jaká je charakteristická vůně Ethyl-acetátu?

Answer: sladkou


Deep Purple

Context: Ale v roce 1984, osm let po rozpadu Deep Purple, se uskutečnilo opravdové a legální opětovné sjednocení. Bylo to oznámeno v pořadu rádia BBC The Friday Rock Show že klasické složení z počátku sedmdesátých let - Blackmore, Gillan, Glover, Lord, a Paice spolu opět nahrávají. Skupina podepsala smlouvu s vydavatelstvím Polydor a Mercury v Severní Americe. Album Perfect Strangers bylo vydáno v říjnu 1984 a turné následovalo, začínajíc na Novém Zélandu a pokračovalo svoji cestu kolem světa oklikou přes Evropu. Mělo ohromný úspěch. Skupina nahrála The House of Blue Light v roce 1987, a živé album Nobody's Perfect. Ve Spojeném království byla vydána nová verze Hush k dvacátému výročí Deep Purple. V roce 1989 byl Ian Gillan vyhozen ze skupiny, kvůli svým neshodám s Blackmorem. Byl nahrazen zpěvákem Rainbow Joe Lynn Turnerem. Toto složení nahrálo pouze jedno album, Slaves and Masters (1990). Mnoho fanoušků však chtělo zpět Gillana místo Turnera. Krátce na to Lord, Paice a Glover tlačili na Turnera, aby odešel a nahrávací společnost chtěla zpět Gillana. Blackmore ustoupil a klasické složení nahrálo The Battle Rages On... v roce 1993. Během velice úspěšného turné po Evropě koncem roku 1993 napětí mezi Blackmorem a Gillanem opět narůstalo. Blackmore odešel v listopadu 1993, aby se už nikdy nevrátil. Byl přijat Joe Satriani takže se koncert (v Japonsku) v prosinci mohl konat. Satriani zůstal na evropské letní turné v roce 1994, ale ačkoliv mu bylo nabídnuto stále členství v kapele a on s ním souhlasil, tak kvůli již podepsaným kontraktům a nesouhlasu firmy se nemohl stát stálým členem Purple. Skupina po krátkém hledání lístečkovou metodou jednomyslně přijala Steva Morse z Dixie Dregs, aby definitivně nahradila Blackmora. V létě 2001 kvůli zdravotním problémům dočasně opustil kapelu i Jon Lord.

Question: Kdo nahradil vyhozeného Iana Gillana?

Answer: Joe Lynn Turnerem


Řehoř Samsa

Context: Proměna (německy Die Verwandlung) je povídka Franze Kafky vydaná roku 1915. Poprvé vyšla tiskem v říjnovém čísle expresionistického měsíčníku Die Weißen Blätter. V knižní podobě ji ještě v prosinci téhož roku publikovalo nakladatelství Kurta Wolffa. Povídka Proměna začíná probuzením hlavní postavy, obchodního cestujícího Řehoře Samsy (v originále Gregor Samsa) a jeho zjištěním, že se proměnil v obří hmyz (tato základní informace celého textu je čtenáři představena v jediné větě v úvodu – "Když se Řehoř Samsa jednou ráno probudil z nepokojných snů, shledal, že se v posteli proměnil v jakýsi odporný hmyz."). Přestože se snaží svou indispozici skrýt před rodinou, je nakonec odhalen. Vyděšení rodiče a sestra Markétka se rozhodnou Řehoře zavřít v jeho pokoji v jakési domácí internaci. Samsa po celou dobu svého změněného stavu uvažuje racionálně, nepropadá depresím a zachovává chladnou hlavu (jeho první starostí je, jak jako hmyz půjde do práce). Řehoř jako hmyz rozumí nadále lidské řeči, jemu samotnému však ostatní příliš nerozumí, nemůže tedy se svým okolím komunikovat. Situace v rodině se od Řehořovy proměny značně zhorší; jednak přijdou o Řehořovu finanční podporu (dosud je ze svého platu živil převážně on), jednak strádají rodiče i sestra psychicky. Otec se navrací do zaměstnání, pracuje jako sluha, Markétka prodává v obchodě a také se učí francouzštinu. Matka ani otec do Řehořova pokoje nevstupují, stará se o něj mladší sestra Markéta, vždy když za ním sestra přichází, tak se Řehoř schová pod pohovku, aby ji neděsil. Jediný z lidí, kdo se s danou situací smíří, je otrlá posluhovačka, která s Řehořem-hmyzem jedná rázně a bez okolků. Jednou se Markéta s matkou rozhodnou vystěhovat z Řehořova pokoje nábytek v dobrém úmyslu, Markétka se domnívá, že by se mu lépe lezlo po stěnách a stropu, čímž se Řehoř skutečně rád baví. Ovšem matka se obává, že by si to Řehoř mohl vysvětlit jako definitivní zavrhnutí ze strany rodiny. Řehoř si nakonec uvědomí, že by byl rád, kdyby mu pokoj ponechali, tak jak je. Brání tedy svůj oblíbený obraz, spatří ho matka a upadne do mdlob. Vyhrocenou situaci se rozhodne vyřešit zaskočený otec, nakonec po Řehořovi hází jablka, čímž ho těžce zraní. Řehořův zdravotní stav se zhoršuje. Ztěžuje se i atmosféra v rodině; hmotný nedostatek a vypětí ze skrývání Řehoře v bytě doléhají na jeho rodiče i Markétku, která navrhuje Řehoře odstranit. Rodina si do bytu nastěhuje podnájemníky, kteří o Řehořovi nevědí.

Question: Kdo je hrdinou novely Proměna od Kafky?

Answer: Řehoř Samsa


Waldemar Matuška

Context: Další velkou láskou byla herečka Jitka Zelenohorská (známá jako Zdenička z filmu Ostře sledované vlaky). Po pětiletém vztahu však za bouřlivých okolností utekl ke své životní partnerce, kterou byla zpěvačka Olga Blechová. S Olgou se v roce 1976 oženil, jednalo se o jeho třetí manželství, a začal spolupracovat se skupinou K. T. O. (Kamarádi táborových ohňů). Z manželství s Olgou se narodil druhý syn Waldemar. Matuškova popularita byla v té době velká, v roce 1980 byl jmenován zasloužilým umělcem. Koncertoval v zahraničí, v roce 1986 toho využil a zůstal i se ženou v USA, zabydlel se na Floridě. Socialistické úřady poté zakázaly hrát jeho skladby, zlikvidovaly jeho desku Jsem svým pánem, která teprve měla vyjít, v seriálu Chalupáři byl smazán jeho hlas, zůstala jen hudba, v Rozpacích kuchaře Svatopluka bylo odstraněno jeho jméno z titulků, byl mu odňat titul zasloužilý umělec. Waldemar Matuška zatím v USA pořádal koncerty pro krajany a vydával zde další desky. Jeho půdní byt na Václavském náměstí získal František Janeček, Matuška se po revoluci marně soudil o jeho navrácení. Na Floridě zůstal i po roce 1989, kdy v Československu padla komunistická vláda a nastala renesance jím zpívaných skladeb. Česko ale často navštěvoval a občas ještě i vystupoval, byť vzhledem k pokročilému věku musel počet vystoupení omezit. Zemřel 30. května 2009 na Floridě na zápal plic a následné selhání srdce. Pohřeb měl 18. června 2009 a přišlo na něj kolem dvanácti tisíc lidí. Místem jeho posledního odpočinku je Vyšehradský hřbitov. Zpívá Waldemar Matuška - 1965 - Supraphon, reedice 1996 - Bonton Music (název Nebeský kovboj) Waldemar Matuška - 1968, reedice 1996 - Bonton Music (název Sbohem, lásko) Osm lásek Waldemara Matušky (recitál). - 1968, reedice 1999 Johoho (Waldemar Matuška zpívá písně o moři) - 1971 - Supraphon, reedice 1974, na CD 1997 Waldemar Matuška (1966-1971) - 1971, určeno pro export,. výběr Lidové písně z celého světa - 1972 - Supraphon, reedice 1996 - Bonton Music Láska nebeská (s Evou Pilarovou) - 1973 - Supraphon, reedice 1997 - Bonton Music Kluci do nepohody - 1976, reedice 2000 Mám vás všechny stejně. rád - 1976, pouze MC, výběr Co děláš, to dělej rád - 1977 Suvenýr (Waldemar Matuška a jeho 12 nej) - 1980, reedice 2001, výběr Waldemar - 1983 Country Door Is Always Open - 1985 Waldemar. Matuška (1966 - 971) - 1990, edice Trezor, reedice stejnojmenné desky, výběr Co neodnesl čas - 1991, výběr Nej, nej, nej v Americe - 1993, živá nahrávka Nebeskej kovboj (reedice.

Question: Kdy zemřel Waldemar Matuška?

Answer: 30. května 2009


DC

Context: V Česku se kapele někdy přezdívá Praha/Děčín, protože SPZ těchto dvou měst tvoří zkratku AC/DC. Bratři Angus Young, Malcolm Young a George Young se narodili v Glasgow ve Skotsku a do Austrálie se s většinou své rodiny přestěhovali v roce 1963. George se jako první z nich naučil hrát na kytaru a byl členem The Easybeats, nejúspěšnější australské kapely 60. let 20. století. V roce 1966 pak vydali mezinárodní hit "Friday On My Mind". Malcolm pokračoval ve stopách svého bratra a v Newcastlu v Novém Jižním Walesu hrál v kapele Velvet Underground (nezaměňovat se slavnější stejnojmennou kapelou z New Yorku). Malcolm a Angus Youngovi založili AC/DC v listopadu 1973. Dalšími členy se stali baskytarista Larry Van Kriedt, zpěvák Dave Evans a Colin Burgess, bývalý bubeník kapely The Master's Apprentices. Kapela odehrála svůj první koncert v klubu Chequers v Sydney 31. prosince 1973. Později podepsali smlouvu s labelem Albert Productions. Sestava kapely se často měnila, jako první byl vyhozen Colin Burgess a posléze se v kapele vystřídalo několik baskytaristů a bubeníků. Ve stejné době začal Angus Young při koncertech nosit svou charakteristickou školní uniformu. Uniforma údajně pocházela z Ashfield Boys High School, kde studoval, a s nápadem, aby ji při koncertech nosil, přišla jeho sestra Margaret.

Question: Kterou australskou husební skupinu spoluzaložil Angus Young?

Answer: AC/DC


Severní pól

Context: K severnímu pólu se na saních po ledu vypravili Frederick Cook (1908) a Robert Peary (1909). Renomované instituce Cookovy doklady dosažení pólu neshledaly za průkazné a tak byl pokládán za prvního pokořitele severního pólu Peary. Výzkumy v 80. a 90. letech 20. století ovšem i jeho úspěch zpochybnily. Další cesty do oblasti severního pólu jsou spojeny s rozvojem letectví. V roce 1926 uskutečnil přelet přes pól v letounu Fokker F.VII Američan Richard Byrd, jeho dosažení pólu je však také zpochybňováno. První prokazatelné dosažení severního pólu tak je až přelet vzducholodi Norge o tři dny později, dne 12. května 1926. Expedici vedl norský polárník Roald Amundsen, italský konstruktér vzducholodí Umberto Nobile a americký průzkumník a sponzor výpravy Lincoln Ellsworth. Přes pól přelétla roku 1928 i vzducholoď Italia, na jejíž palubě byl český vědec František Běhounek. Kvůli silnému větru se však nepodařilo zamýšlené vysazení pasažérů na led za účelem provedení vědeckých měření. V roce 1958 pod ledem severního pólu proplula první jaderná ponorka USS Nautilus amerického námořnictva a v roce 1977 k němu doplul sovětský ledoborec Arktika.

Question: Kdy se porařilo první prokazatelné dosažení severního pólu?

Answer: 12. května 1926