Barack Obama

Context: Barack Hussein Obama (* 4. srpna 1961 Honolulu) je od 20. ledna 2009 stávající 44. prezident Spojených států amerických a první Afroameričan v tomto úřadu. Roku 1992 vstoupil do Demokratické strany, za kterou zasedal v senátech státu Illinois a později v americkém Kongresu. V roce 2009 se stal nositelem Nobelovy ceny míru a časopis Time jej v letech 2008 a 2012 vyhlásil Osobností roku. V listopadu 2012 podruhé vyhrál prezidentské volby a obhájil tím svůj úřad na další čtyři roky. Barack Obama se narodil do rodiny matky Stanley Ann Dunhamové (americká běloška), jeho otcem byl Barack Hussein Obama, který pocházel z kmene Luo v Keni (která v té době byla ještě kolonií Spojeného království). Otec byl vzděláním ekonom a studoval na Harvardově univerzitě v USA. Od rodiny záhy odešel a vrátil se do své rodné země Keni, kde se stal vládním úředníkem. Zemřel v hlavním městě Nairobi při automobilové nehodě v roce 1982. Obamova matka vystudovala na Havajské univerzitě obor kulturní antropologie a zemřela v polovině 90. let na rakovinu. Obama strávil své rané dětství v havajském Honolulu, avšak od svých šesti do deseti let žil v hlavním městě Indonésie Jakartě se svojí matkou a nevlastním otcem Lolo Soetorem, za kterého se Dunhamová vdala v roce 1965. V roce 1971 byl poslán zpět k prarodičům na Havaj, kde mohl získat lepší vzdělání.

Question: Kolikátým prezidentem Spojených států amerických je Barack Obama?

Answer: 44.


Rutin

Context: Rutin je chemická sloučenina patřící mezi bioflavonoidní glykosidy. Je to látka světle žluté barvy, částečně rozpustná ve vodě. Molární hmotnost rutinu je 610,52 g/mol. Jeho aglykon se nazývá quercetin a cukernatá část rutinosa (β(1→6)-β). Má řadu pozitivních zdravotních účinků, mezi jeho největší přínosy patří především schopnost léčit křehkost krevních kapilár a zvyšovat pružnost cév. Snižuje LDL cholesterol. Také je významná jeho antioxidační aktivita a s tím související antikarcinogenní účinky a schopnost zhášet volné radikály. Zesiluje účinek vitaminu C. Rutin byl objeven v roce 1842 v listech routy vonné. Je velmi rozšířený v rostlinné říši. Mezi nejvýznamnější zdroje rutinu patří pohanka obecná, routa vonná a jerlín japonský. Dále se rutin vyskytuje v chřestu, ve slupkách rajčat, v kůře citrusových plodů, v jablečné slupce, v broskvích, nektarinkách, lesních plodech, kiwi, banánech, a také ve výluhu zeleného a černého čaje. Na českém území je pohanka nejvýznamnějším zdrojem rutinu. Jeho množství závisí na odrůdě pohanky a také na množství přijatého slunečního záření. Obsah rutinu v pohance se v různých částech rostliny liší. Nejvíce rutinu se nachází v květech (až 400 mg/100 g sušiny), následují listy, semena, stonek, nejméně rutinu je v kořenu. V loupaných semenech (tzv. kroupy) se nachází okolo 20 mg rutinu ve 100 g sušiny. Tepelným zpracováním pohanky však obsah rutinu klesá. CROZIER A.; CLIFFORD M.N.; ASHIHARA H. Plant secondary metabolites. Blackwell publishing, 2006. 384 p. ISBN 1-4051-2509-8 PARK, B.J., et al. : Comparison in Rutin Content in Seed and Plant of Tartary Buckwheat (Fagopyrum tataricum). In (ed.). Proceedings of the 9th International Symposium on Buckwheat. Prague, 2004. p. 626-629 JIANG, P., et al. Rutin and Flavonoid contents in three buckwheat species Fagopyrum esculentum, F. tataricum, and F. homotropicum and their protective effects against lipid peroxidation.

Question: Co je nejvýznamnějším zdrojem rutinu na českém území?

Answer: pohanka


Alkoholický nápoj

Context: Jejich požití způsobuje opilost: v menších dávkách (v závislosti na metabolismu jedince) uvolnění a euforické stavy, ve větších dávkách útlum, nevolnost až otravu. Alkohol ethanol je omamná látka, obsažená v některých nápojích. Savci jsou schopni díky enzymu ADH4 trávit alkohol již milióny let. Metabolizuje na acetaldehyd. Užíval se při rituálech či oslavách jako například mešní víno. U člověka způsobuje změny ve vnímání a chování. Alkohol je návykový (tělo si na něj zvykne a vyžaduje ho víc a víc), proto ho řadíme mezi drogy. V přírodě vzniká kvašením, při kterém kvasinky mění cukr na oxid uhličitý a alkohol. Začne-li se nám kazit jablečný mošt, dělají se v něm bublinky. Mošt kvasí a přestane být sladký (cukr se přeměnil), je nakysle trpký, říkáme navinulý. Podobným způsobem se vyrábí jablečné víno nebo víno z vinných hroznů, které daly nápoji jméno. Víno běžně obsahuje 10 až 15 % alkoholu, pivo přibližně polovinu, vyšších koncentrací již přirozenou fermentací nelze dosáhnout, takzvané pálenky se vyrábí destilací. Po konzumaci alkoholických nápojů nesmí lidé v mnoha zemích řídit dopravní prostředky, protože by mohli být nebezpeční sobě i druhým. Člověku, který alkohol nikdy nepije, se říká abstinent. Soustavným požíváním alkoholických nápojů v nadměrné míře se může vyvinout (jak duševní tak i tělesné) onemocnění – alkoholismus. Ohledně přiměřené dávky alkoholu se studie rozcházejí. Půjde však pravděpodobně o vliv systematické chyby studií, kdy do skupiny abstinentů například spadají lidé, kteří nepijí ze zdravotních důvodů. Některé alkoholické nápoje (např. víno) mohou částečně organismu prospět (jistými ovocnými látkami jako jsou flavonoidy), ale podle výzkumu Cincinnatské univerzity vlastní alkohol zdraví škodí i v této míře bez ohledu na typ nápoje. Od malých dávek způsobuje i například karcinom prsu – dvě alkoholové jednotky (půl litru piva s 4 % alkoholu) za den zvyšují riziko této rakoviny o 24 %. Malé dávky zvyšují riziko i dalších typů rakovin. Alkohol způsobuje přibližně 6 % rakovin a nepomáhá proti kardiovaskulárním onemocněním. Mezinárodní agentura pro výzkum rakoviny alkoholické nápoje klasifikuje jako prokázané karcinogeny skupiny 1 (kde je například i tabákový kouř či radioaktivita).

Question: Jak se nazývá onemocnění, které se může vyvinout při požívání alkoholu v nadměrné míře?

Answer: alkoholismus


Bučací vodopády

Context: Bučací vodopády Bučací vodopády Bučací vodopády pod SmrkemRozměry Celková výška 44,5 m[1] Poloha Světadíl Evropa Stát Česko Česko kraj Moravskoslezský okres Frýdek-Místek obec Ostravice Zeměpisné souřadnice 49°30′51″ s. š., 18°22′50″ v. d. Bučacívodopády Ostatní Vodní tok Bučací potok Povodí Ostravice Typ kaskádový vodopád Morfologický typ pravý, dvoustupňový, dvouramenný Genetický typ přírodní, sekundárně subsekventní, horizontálních vrstev Geologické podloží křídový godulský pískovec Geomorfologická příslušnost Radhošťská hornatina, Moravskoslezské Beskydy Některá data mohou pocházet z datové položky. Bučací vodopády, tj. vodopády na Bučacím potoce v Beskydech, leží v katastru obce Ostravice, v masivu hory Smrk (1276 m), v kotli stejnojmenného potoka. Bučací vodopády pod Smrkem Jde o jedny z největších kaskádových vodopádů v této části Karpat. Dva hlavní měří společně 9 m, celková výška asi 40 m. Nachází se v nadmořské výšce okolo 800 m a jsou přístupné po lesní cestě mezi rozcestím zvaným Nad Holubčankou a nedalekou chatovou osadou Na Skalce. Území je součástí přírodní rezervace Bučací potok vyhlášené 20. září 2004. Prudké okolní svahy s podložím tvořeným stejně jako podloží samotných vodopádů tvrdými godulskými pískovci a méně odolnými břidlicemi pokrývá především bukový a javorový lesní porost. Poznámky ↑ převýšení celé kaskády podle nature.hyperlink.cz, Nejkrásnější vodopády udávají 9 m jako součet horního a dolního stupně Literatura Nejkrásnější vodopády České republiky, průvodce, strana 278, Vodopád na Bučacím potoce, ISBN 978-80-200-1779-6 Externí odkazy Přírodní rezervace Bučací potok Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Jakou celkovou výšku v metrech mají asi Bučací vodopády?

Answer: 40


Réunion

Context: V úředním styku převládá francouzština, která je úředním jazykem. == Historie == Francie formálně zabrala Réunion (tehdy Île-de-Bourbon) v roce 1638 a v roce 1642 jej začala osídlovat. Od roku 1674 byl v držení Compagnie des Indes Orientales (francouzské Východoindické společnosti) přejmenované ve 20. letech 18. století na Compagnie des Indes (Společnost Indií). Od roku 1718 jí fakticky patřil i sousední Mauricius (tehdy Île-de-Maurice, od roku 1722 Île-de-France) a z nich ovládla i všechny další neobydlené ostrovy v západní části Indického oceánu, především od roku 1744 Seychely (tehdy Îles de La Bourdonnais, 1756 zabrány jako Îles de Séchelles) nebo Čagoské ostrovy (dnes Britské indickooceánské území) atp. Všechny tyto ostrovy kromě Réunionu ale ztratila v roce 1814 po skončení napoleonských válek a mauricijského tažení. Součástí Francie je od té doby nepřetržitě. V roce 1946 se stal zámořským departementem a v roce 2003 i zámořským regionem. == Správa ostrova == Réunion je francouzským departementem (č. 974), obyvatelé ostrova už dřív v referendu s tímto stavem vyslovili souhlas. Administrativně je ostrov rozdělen do 4 arrondisementů, které se dále dělí na 25 kantonů a 24 obcí. Arrondisementy a kantony slouží především k administraci voličů a statistice a nemají žádné zastupitelsvo, zatímco obce jsou samosprávné s voleným zastupitelstvem (obecní rada). Hlavou Réunionu, který je plnoprávnou součástí Francie, je francouzský prezident. Nejvyšším představitel každého francouzského regionu je prezident regionální rady. Réunion má 7 zástupců v dolní komoře francouzského parlamentu (Národní shromáždění) a 4 v horní komoře (Senát). == Slavní rodáci == Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais Roland Garros Michel Houellebecq Dimitri Payet (fotbal) Guillaume Hoarau (fotbal) Jackson Richardson (házená) Jeremy Flores (surf) == Fotogalerie == == Odkazy ==

Question: Je hlavou Réunionu francouzský prezident?

Answer: Hlavou Réunionu, který je plnoprávnou součástí Francie, je francouzský prezident.


Čandraján-2

Context: Celkem: 3890 kgOrbiter: 2379 kgLander: 1471 kgRover: 27 kgOdražeč: asi 13 kg Orbiter Druh umělá družice Měsíce Cíl oběžná dráha Měsíce Doba letu 1 rok Stav na oběžné dráze kolem Měsíce Provozovatel ISRO Výrobce ISRO Hmotnost 2349 kg Parametry dráhy Apogeum 100 km Perigeum 100 km Oficiální web https://www.isro.gov.in/chandrayaan2-home-0 Některá data mohou pocházet z datové položky. Čandraján-2 (Sanskrt: च्द्रान२, anglicky: Chandrayaan-2) je druhá měsíční průzkumná mise Indie po Čandraján-1.[3] Vyvinutá je Indickou kosmickou agenturou. Pro start ze Země použila novou indickou nosnou raketu GSLV Mk.3 .[4] Náklad se skládá z lunárního orbiteru (umělá družice Měsíce), landeru a roveru, vyvinutých Indií a z laserového odrážeče NASA.[5] Start Čandrajánu-2 úspěšně proběhl 22. července 2019[6]. Následně se pokusí o měkké přistání pozemní sondy s vozítkem, mezi dvěma krátery Manzinus C a Simpelius N na jižní měsíční šířce asi 70°. Pokud by byla sonda úspěšná, stala by se druhou misí s přistáním roveru v blízkosti lunárního jižního pólu.[7] Čandraján-2 měl naplánovaný start na duben 2019. Start naplánovaný na 14. července 2019 v 21:21 UTC (v Indii bude už 15.hodin ITC) byl přerušený v čase -56 minut před startem kvůli technické poruše, úspěšně odstartoval 22. července 2019 v 09:13 UTC (14:43 IST)[8]. Pozemní sonda s vozítkem se pokusila o měkké přistátí 6. září mezi dvěma krátery Manzinus C a Simpelius N na jižní měsíční šířce asi 70°. Ve výšce 2,1 km nad povrchem se spojení s přistávacím modulem ztratilo.[9] Konstrukce Orbiter a přistávací modul (lander) s vozítkem (rover) uvnitř povrchového výložníku Pro misi byla využita nová indická nosná raketa GSLV Mk.3, hmotnost nákladu byla přibližně 3890 kg a start proběhl z vesmírného střediska Satish Dhawan na ostrově Sriharikota.

Question: Kolikátá měsíční průzkumná mise Indie je Čandraján-2?

Answer: druhá


Masarykova univerzita

Context: Uskutečňování normalizace na univerzitě po něm v letech 1970–1973 řídil jako rektor profesor Jaromír Vašků, jenž byl současně (s výjimkou zakladatele Engliše) prvním rektorem, který před výkonem svého úřadu nebyl děkanem některé z fakult (působil pouze v letech 1959–1962 ve vedení lékařské fakulty jako proděkan). S obdobím postupného zmírňování normalizačních tlaků je spjat mandát Vojtěcha Kubáčka, třetího nejdéle sloužícího rektora Masarykovy univerzity (1973–1983). Posledním komunistickým rektorem byl profesor československých dějin Bedřich Čeřesňák. Za sametové revoluce byl v prosinci 1989 akademickou obcí (nikoliv již politickými úředníky) novým rektorem zvolen někdejší děkan filozofické fakulty (z počátku šedesátých let) a pozdější disident, profesor českého jazyka Milan Jelínek. Jako jeden ze čtyř prvních demokraticky zvolených rektorů byl do funkce jmenován prezidentem Václavem Havlem v lednu 1990 a setrval v ní do srpna 1992, kdy coby devětašedesátiletý rezignoval. Nahradil ho profesor fyziky Eduard Schmidt, který byl rektorem v letech 1992–1998. Po něm se na dvě tříletá funkční období (1998–2004) rektorem stal někdejší Jelínkův proděkan a profesor informatiky Jiří Zlatuška, který do té doby zastával funkci děkana fakulty informatiky, již v roce 1994 založil. V letech 2004–2011 byl rektorem profesor politologie Petr Fiala, pozdější ministr školství. Od roku 2011 je již po druhé volební období rektorem Masarykovy univerzity docent muzikologie Mikuláš Bek. Jeho mandát vyprší 31. srpna 2019. Podrobnější informace naleznete v článku Seznam držitelů čestných doktorátů Masarykovy univerzity. Za dobu své existence až do roku 2014 udělila Masarykova univerzita čestný doktorát (doctor honoris causa) 120 osobám. Prvním nositelem čestného doktorátu byl skladatel Leoš Janáček, čestný doktorát Masarykovy univerzity obdrželi také syn T. G. Masaryka Jan Masaryk, Masarykův spolupracovník a nástupce v prezidentské funkci Edvard Beneš, Václav Havel nebo Josef Škvorecký. Úkolem Mezinárodní vědecké rady je pomáhat univerzitě při vytváření vědeckých strategií a poskytovat nezávislé posouzení a poradenství ve vědeckých otázkách. Poprvé se rada ve složení profesor Jiří Jiřičný (předseda rady, ředitel a zakladatel Ústavu molekulárního výzkumu rakoviny Univerzity Curych), profesor Peter Williamson (ředitel studií managementu na Cambridge Judge Business School), profesor Thomas Henzinger (Švýcarský federální technologický institut v Lausanne) a profesorka Marie-Janine Calic (historička specializující se na východoevropské a jihoevropské dějiny, Mnichovská univerzita) sešla 17.–18. října 2016. Jednatelkou rady je molekulární bioložka Mary O'Connel, která působí na univerzitě v rámci programu ERA Chair od roku 2014. rektorský řetěz s medailí, na které je vyobrazen Tomáš Garrigue Masaryk (obrázek) rektorské žezlo (obrázek)

Question: Kdo byl od dubna 2004 do srpna 2011 rektorem Masarykovy univerzity?

Answer: Petr Fiala


Callisto

Context: Takovéto laviny jsou často pozorovány poblíž a uvnitř impaktních kráterů. Stěny kráterů jsou příležitostně přerušeny malými stružkami (anglicky nazývanými gullies), které jsou známé z povrchu Marsu. V hypotéze sublimace ledu je pak nízko ležící tmavý materiál interpretován jako vrstva, která je tvořena částicemi pocházejícím z okraje kráterů bez přítomnosti ledu. Relativní stáří různých jednotek na povrchu Callisto se dá určit za pomoci četnosti impaktních kráterů, které se na jejím povrchu nacházejí. Čím je povrch starší, tím více impaktních kráterů se na povrchu nachází. Absolutní datování povrchu zatím neproběhlo, ale na základě teoretických úvah se předpokládá, že krátery poseté planiny jsou okolo 4,5 miliardy let staré, což odpovídá téměř době vzniku sluneční soustavy. Stáří multi-prstencových struktur a impaktních kráterů záleží na zvolené rychlosti vzniku impaktních kráterů a různí autoři se rozcházejí v datování mezi 1 až 4 miliardami let. Callisto má velmi slabou atmosféru tvořenou oxidem uhličitým. Byla detekována zařízením Near Infrared Mapping Spectrometer (NIMS) na palubě sondy Galileo z absorpcí záření o vlnové délce 4,2 mikrometru. Povrchový tlak atmosféry byl určen na 7,5×10−12 baru a hustota částic na 4×108 cm−3. Jelikož takto slabá atmosféra by se ztratila za pouhé čtyři dny, musí být konstantně doplňována, pravděpodobně sublimací suchého ledu z měsíční ledové kůry, což by bylo ve shodě s hypotézou sublimační degradace povrchu vysvětlující vznik povrchových pahorků. Ionosféra Callisto byla poprvé detekována během průletu sondy Galileo, její hustota elektronů dosahující 7 až 17×104 cm−3 nemůže být vysvětlena pouhou fotoionizací atmosférického oxidu uhličitého. Z toho důvodu existuje podezření, že v atmosféře Callisto v současnosti dominuje molekulární kyslík, který je 10 až 100 krát četnější než CO2. Nicméně kyslík zatím nebyl přímo v atmosféře Callisto detekován. Pozorování za pomoci Hubbleova vesmírného dalekohledu (HST) určily horní limit jeho možné koncentrace v atmosféře. V ten samý čas byl HST schopen detekovat kondenzovaný kyslík zachycený na povrchu Callisto. Částečná diferenciace Callisto (odvozena například z měření momentu setrvačnosti) znamená, že měsíc se nikdy uvnitř nezahřál natolik, aby došlo k roztavení jeho ledové složky. Proto se jako nejvíce pravděpodobný model jeví vznik měsíce pomocí pomalé akrece v nízkohustotní mlhovině tvořené plynem a prachem obíhající okolo Jupiteru po jeho zformování. Takovýto pomalý stupeň akrece by mohl umožnit držet krok ochlazování měsíce s akumulací tepla způsobenou impakty, rozpadem radioaktivních prvků a kontrakcí měsíce a tím zabránit roztavení materiálu a rychlé diferenciaci. Možný čas potřebný pro vznik Callisto se pak pohybuje mezi 0,1–10 miliónů let.

Question: Který plyn z největší části tvoří atmosferu měsíce Callisto?

Answer: oxidem uhličitým


Madhouse

Context: Madhouse (japonsky 株, Kabušiki gaiša Maddohausu) je japonské anime studio, založené na počátku 70. let 20. století bývalými animátory z Muši Production: Masao Marujamou, Osamu Dezakim, Rintaróem a Jošiakim Kawadžirim. Mezi jejich nejznámější anime patří například Death Note nebo Trigun.

Question: Jaké anime patří mezi nejznámější anime od studa MADHOUSE?

Answer: Death Note nebo Trigun


Liverpool FC

Context: Toto partnerství trvalo až do konce sezóny 2009/2010. Díky tomu se jedná o nejdéle trvající sponzorskou dohodu v anglickém top fotbale. Od sezony 2010-2011 Liverpool obléká dresy s logem banky Standard Chartered. Oficiální sponzoři Liverpoolu pro sezónu 2020/21: Oficiální hlavní partner: Standard Chartered Oficiální dodavatel: Nike Oficiální hlavní partneři: AXA, Expedia Oficiální partneři: Carlsberg, Mauritius, 1XBet, MG Motor UK, Hollyfrontier, TigerWit UK, TRIBUS, EA Sports, Quorn, Acronis, Vodafone, NH Foods, lugis, Joie, Reducose, Mitel, Levi´s, Alexbank, Extra Joss, Verbier Barvy a logo Tradiční klubové barvy Liverpoolu FC jsou červená a bílá, ale na počátku své klubové historie hrál klub v modrých a bílých dresech. Na počátku 20. století hrál tým v červených košilích a bílých kalhotách. Co se týče ponožek neustále je střídaly, proto hráči jednou hrály s červenými ponožkami, jindy zase s bílými a občas zase s černými. Na konci 70. letech 20. století byla představena třetí souprava ve žlutém provedení, která se používala zejména na zápasy venku, pokud soupeř hrál v červeno-bílé (např. Sunderland). Na konci 80. letech na několik let přešel náhradní stojan v šedé barvě a v 90. letech existovaly náhradní regály skládající se ze zelených košil a bílých kalhot. V současnosti tým používá své typické červené dresy s bílými a tyrkysovými pruhy na rukávech dresů, na šortkách i na štulpnách, zejména na domácí utkání. Venkovní dresy týmu jsou tyrkysové s černými pruhy na rukávech, na šortkách i na štulpnách. Třetí sada dresů je černo-šedá se šachovnicovým stylem a červenými pruhy na bocích dresu a na štulpnách. Klubový odznak Liverpoolu se skládá ze štítu s textem Liverpool Football Club . Uvnitř štítu je obraz takzvaného "liver bird" – mytického ptáka, symbolu města Liverpool, který je ze skutečných zvířat nejvíce podobný kormoránovi . Nad štítem je text You'll never walk alone (česky Už nikdy nebudeš chodit sám) spolu se železnými uměleckými díly, které jsou umístěny na vrcholu Shankly Gates, jednoho z vchodů do Anfieldu. Na obou stranách štítu jsou dva plameny symbolizující Památník Hillsborough, pamětní místo před Anfieldem na Shanklyho bráně, postavené na počest 96 lidí, kteří zahynuli při nehodě Hillsborough v roce 1989.

Question: Jaké jsou barvy fotbalového klubu Liverpool FC?

Answer: červená a bílá


Děkanát Uherské Hradiště

Context: Děkanát Uherské Hradiště Děkanát Uherské HradištěDiecéze Arcidiecéze olomoucká Provincie Moravská Děkan R. D. Josef Říha Další úřad děkana farář v Uherském Hradišti Údaje v infoboxu aktuální k prosinci 2019 Děkanát Uherské Hradiště je územní část Olomoucké arcidiecéze. Tvoří ho 25 farností, ve kterých se nachází 58 kostelů a kaplí. Děkanem je R. D. Josef Říha, farář v Uherském Hradišti. Místoděkanem je R. D. Karel Šenk, farář v Uherském Ostrohu. V děkanátu působí 25 diecézních a 10 řeholních kněží. Rozloha děkanátu je 530 km² a na jeho území žije 92 000 obyvatel; ke katolictví se hlásí 52 000 obyvatel (56,52 %) a 11 000 (21,15 %) z nich se pravidelně účastní nedělních mší svatých.[1] Historie Existence hradišťského děkanátu je doložena už k roku 1601, jeho tehdejší rozsah ovšem není známý. V roce 1644 se území děkanátu přibližně shodovalo s územím tehdejšího hradišťského kraje. V následujících letech z něj byly vyčleňovány nově zakládané děkanáty: 1658 uherskobrodský, 1665 strážnický a 1730 bzenecký (ten se později vyvinul v děkanát kyjovský).[2] Úřad hradišťského děkana zastával v období mezi lety 1601 a 1813 vždy uherskohradišťský farář. Až v roce 1813 se děkanem stal hlucký farář Rafael Tučapský a po něm už nikdy tyto dvě funkce nebyly pevně svázány. První zmínky o viceděkanech se objevují v 18. století.[2]

Question: Kolik farností tvoří děkanát Uherské Hradiště?

Answer: 25


Lineární přenos energie

Context: Lineární přenos energie (LET) je fyzikální veličina popisující hustotu předávání energie prostředí ionizujícím zářením. Používá se pro popis vlastností ionizujícího záření v dozimetrii. LET je definován pouze pro nabité částice a to jako poměr: L Δ = ( d E d l ) Δ {\displaystyle L_{\Delta }=\left({\frac {dE}{dl}}\right)_{\Delta }} přitom d l {\displaystyle dl} tu je vzdálenost, kterou částice prošla, a d E {\displaystyle dE} energie, kterou po této dráze předala prostředí pomocí nepružných srážek doprovázených přenosem energie nižším jak Δ {\displaystyle \Delta } LET představuje přechodovou veličinu mezi dozimetrií a mikrodozimetrií. Zároveň je to nestochastická veličina jako třeba dávka, na druhé straně ale díky omezení předávané energie zohledňuje lokální depozici energie - čím nižší je Δ {\displaystyle \Delta } , tím blíže k místu primární interakce je energie nakonec deponována. Při Δ → ∞ {\displaystyle \Delta \rightarrow \infty } je LET číselně roven brzdné schopnosti nabité částice pro nepružné srážky. Koncept LET byl zaveden v padesátých letech 20. století. == Externí odkazy a literatura == ICRU report 36, 1983 Principy a praxe radiační ochrany, editor Vladislav Klener. Azin CZ, Praha, 2000

Question: Je lineární přenos energie fyzikální veličina?

Answer: Lineární přenos energie (LET) je fyzikální veličina popisující hustotu předávání energie prostředí ionizujícím zářením.


Vídeň

Context: Vídeň (německy Wien) je hlavní město Rakouska, současně také statutární město a zároveň od 1. ledna 1922 jedna z jeho spolkových zemí, zcela obklopená územím spolkové země Dolní Rakousy. Leží na řece Dunaj a se svými 1,8 milionu obyvatel je největším rakouským městem a současně nejvýznamnějším politickým, hospodářským a kulturním centrem země. Historické centrum Vídně bylo v roce 2001 zapsáno na Seznam světového dědictví UNESCO. V celosvětovém seznamu měst podle kvality života sestaveném firmou Mercer v roce 2011 se Vídeň umístila na první příčce. Na zasedání výboru pro Světové dědictví UNESCO, které se konalo v červenci 2017 v Krakově, bylo rozhodnuto o zařazení historického centra Vídně na seznam památek Světového dědictví v ohrožení. Vídeň leží v rámci Rakouska dosti excentricky, při jeho severovýchodním okraji. Zatímco od nejvzdálenější části rakouského území (Vorarlbersko) je vzdušnou čarou přes 500 km daleko, je její centrum vzdáleno pouze kolem 55 km od hranice s Českem a Maďarskem a jen 40 km od hranice se Slovenskem. Příčinou je historický územní vývoj Rakouska, jehož jádro zůstávalo v Dolních Rakousích, ale z někdejších držav se udržely prakticky jen ty alpské, jihozápadně od Vídně. Sama Vídeň se nachází na východním úbočí Vídeňského lesa, pod místem, kde Dunaj protéká Korneuburskou bránou a vstupuje do Vídeňské pánve. Je tedy na Dunaji položena podobným způsobem jako Bratislava nebo Budapešť. Jádro Vídně leží na ostrohu nad ústím říčky Vídeňky (Wien) do ramene Dunaje zvaného dnes Donaukanal ("Dunajský kanál"). Vídeňská pánev je díky své výhodné poloze a příznivému klimatu nepřetržitě osídlena už od mladší doby kamenné. Jméno dostalo místo po keltské osadě Vedunia, což v překladu znamená lesní potok. Kolem přelomu letopočtu bylo území dobyto Římany, kteří na místě dnešního centra města vybudovali vojenský tábor s přilehlým městem. Neslo jméno Vindobona a jeho úkolem byla obrana severní hranice říše před germánskými kmeny. Roku 180 při tažení proti Markomanům zde zemřel císař Marcus Aurelius. Římané opustili město v 5. století, ale osídlení v místě nikdy zcela nezaniklo a ve středověku bylo na římských základech obnoveno opět do podoby města. Roku 1155 učinil markrabě Jindřich II. Jasomirgott Vídeň hlavním městem Rakous, na základě Privilegia minus (1156) povýšených na vévodství. Při návratu z křížové výpravy byl na území města zajat anglický král Richard I. Lví srdce. Výkupné složené za jeho propuštění se stalo stimulem pro další rozvoj města jako významného obchodního střediska v Podunají.

Question: Jak se jmenuje hlavní město Rakouska?

Answer: Vídeň


Kočka domácí

Context: barvy; I, inhibitor zbarvení chlupu; O, lokus pro zrzavé zbarvení; S, lokus, který způsobuje bílou skvrnitost; T, který má na svědomí kresbu srsti; a konečně W, který způsobuje bílou barvu srsti. Kombinace těchto genů vytváří až 235 barevných variet domácí kočky. Základními barvami srsti kočky domácí jsou černá, červená, čokoládová a skořicová, ředěním těchto barev vzniká modrá, želvovinová, lila a plavá. Bílá se za základní barvu nepovažuje, jde o nedostatek pigmentu. Výsledné zbarvení kočky je ovlivňováno také kresbou, která je tvořena interakcí alely A a T. Rozeznáváme čtyři druhy kresby: habešská, při které je srst na těle tvořena pískově žlutými chlupy s černými proužky, a která je typická právě pro habešské kočky, mramorovaná kresba, která je typická třemi hřbetními pruhy a oválnou kresbou na bocích těla, tygrovaná kresba a tečkovaná kresba, které je jediným povoleným zbarvením ocicatů a egyptských mau. Působením genů albinotické série, které omezuje tvorbu pigmentu v srsti, kůži i oční duhovce, vzniká siamské a barmské zbarvení. Tělo kočky je světlé až bílé, na koncových částech těla (končetiny, ocas, uši) se pigment vytváří. Oči koček se siamským zesvětlením jsou vždy modré, oči barmských koček jsou jantarové. Křížením těchto dvou typů zbarvení vzniká jejich přechod, zvaný tonkinské zbarvení. Související informace naleznete také v článku Anatomie kočky domácí. Dospělá kočka má 244 kostí a 512 svalů. Kostra kočky se skládá z lebky, páteře, žeber s hrudní kostí a kostí končetin. Spojení pákovité stavby zadních končetin a silných zádových svalů umožňuje kočce velice rychlý start a mohutné skoky, není však vhodné pro dlouhodobý výkon. Velice pružnou páteř z volně spojených obratlů umožňující ohnutí těla prakticky o 180 stupňů tvoří 7 krčních, 13 hrudních a 7 bederních obratlů, kost křížová (ze 3 srostlých obratlů) a obvykle 20-26 obratlů ocasu. Lebka kočky je středně dlouhá, s dobře vyvinutou mozkovnou a silnými čelistmi. Kočka domácí má úplný sekodontní chrup, který umožňuje potravu trhat, ale ne žvýkat. Mléčný chrup kočky obsahuje 26 zubů. Koťata se rodí jako bezzubá, zoubky se prořezávají 10-30 dní po narození. Výměna mléčného chrupu za trvalý probíhá obvykle od 3. do 6. měsíce věku. Trvalý chrup se skládá z 30 zubů, přičemž z horní čelisti jich vyrůstá 16, z dolní 14.

Question: Kolik kostí má dospělá kočka?

Answer: 244


Světová zdravotnická organizace

Context: Světová zdravotnická organizace (WHO, z anglického názvu World Health Organization, česká zkratka SZO) je agentura Organizace spojených národů. Centrálu má v Ženevě ve Švýcarsku. WHO byla založena Spojenými národy 7. dubna 1948. Tento den se na celém světě slaví jako Světový den zdraví. Současnou generální ředitelkou je do 1. července 2017 Dr. Margaret Chan. WHO zdědila mnoho mandátů a zdrojů po svém předchůdci, Zdravotní organizaci (Health Organisation - HO), která byla agenturou organizace Společnost národů (Liga Národů). Převzala plnění povinností a úkolů Mezinárodního úřadu veřejného zdravotnictví (OIHP) se sídlem v Paříži, tak jak byly stanoveny v mezinárodní úmluvě podepsané v Římě 9. prosince 1907. Konstituce (statut) WHO stanovuje, že jejím úkolem je "dosažení všemi lidmi nejvyšší možné úrovně zdraví". Její hlavní úloha je likvidovat nemoci, speciálně klíčové infekční nemoci. V rámci mezinárodního monitorování průběhu a šíření infekčních nemocí jako SARS, malárie a AIDS, realizuje též programy na likvidaci těchto nemocí, a to vývojem a distribucí vakcín. Po letech likvidace pravých neštovic, WHO v roce 1979 prohlásila, že nemoc byla eradikována - jako první nemoc v historii lidstva, která byla vymýcena. WHO se blíží úspěchu ve vývoji vakcín proti nemocem, jako jsou malárie a schistosomóza (infekční nemoc způsobená motolicemi rodu Schistosoma) a plánuje eliminovat dětskou obrnu v nejbližších letech. Ústava WHO definuje zdraví jako stav kompletní fyzické, mentální a sociální pohody, a ne jenom jako absenci nemoci nebo vady. V rámci boje proti různým nemocem, WHO též provádí celosvětové kampaně, např. na zvýšení konzumace zeleniny , nebo na snížení konzumace tabáku, a vede také výzkum - např. zdali elektromagnetické pole kolem mobilních telefonů má negativní vliv na zdraví. Něco z této práce může být kontroverzní, jako například WHO zpráva z dubna 2003, která doporučila, že obsah cukru ve zdravé dietě má být méně než 10%, co vedlo k lobbování (nátlaku) cukrovarnického průmyslu právě proti tomuto doporučení. K uvedeným úkolům WHO, mezinárodní smlouvy přidělili organizaci mnoho odpovědnosti za následující konvence - např. Jednotnou konvenci o narkotických drogách (Single Convention on Narcotic Drugs) a Konvenci o psychotropických látkách (Convention on Psychotropic Substances) žádají WHO vydat závazné vědecké a medicínské hodnocení psychoaktivních drog a doporučit jak mají být regulovány.

Question: Jaká je česká zkratka Světové zdravotnické organizace?

Answer: SZO


Sluneční soustava

Context: Jeho činností došlo k přeměně části litosféry na půdní obal Země tzv. pedosféru. Celou planetu obklopuje hustá atmosféra tvořená převážně dusíkem a kyslíkem vytvářející směs obvykle nazývanou jako vzduch. Její astronomický symbol sestává z kříže v kruhu, reprezentujícího poledník a rovník; v jiných variantách je kříž vysunut nad kruh (Unicode: ⊕ nebo ♁). Kromě slov odvozených od Terra, jako je terestrický, obsahují pojmy vztahující se k Zemi také prefix telur- nebo tellur- (např. telurický, tellurit podle bohyně Tellū) a geo- (např. geocentrický model, geologie). Země je domovským světem lidstva, které je na Zemi rozděleno na přibližně 200 nezávislých států, které jsou spolu ve vzájemném působení skrze diplomacii, cestování a obchod. ==== Mars ==== Mars je čtvrtá planeta sluneční soustavy, druhá nejmenší planeta soustavy po Merkuru. Je pojmenována po římském bohu války Martovi. Jedná se o planetu terestrického typu, tj. má pevný horninový povrch pokrytý impaktními krátery, vysokými sopkami, hlubokými kaňony a dalšími útvary. Má dva malé měsíce nepravidelného tvaru pojmenované Phobos a Deimos. Deimos (z řeckého Δ, česky Hrůza) je vnějším a menším ze dvou známých měsíců planety Marsu.

Question: Který z měsíců Marsu je menší?

Answer: Deimos


Hyginus

Context: Svatý Hyginus byl devátým papežem katolické církve. Jeho pontifikát se datuje do let 136/138 – 140/142. == Život == Svatý Hyginus byl papežem pouhé dva až tři roky, nejpravděpodobněji v letech 138 až 140 za vlády císaře Antonina Pia. Je možné, že úřad římského biskupa byl před jeho zvolením zhruba dva roky (136 – 138) neobsazen, doklady jsou ovšem nejisté. Narodil se v Athénách v Řecku. O jeho předchozím životě není nic známo. Některé prameny uvádějí, že byl filosofem, ale jde patrně o záměnu osob. Podle tradice: zpřesnil hierarchii duchovenstva a organizace křesťanské obce ustanovil při křtu přítomnost kmotra, který má dbát o řádnou křesťanskou výchovu dítěte nařídil, aby všechny kostely byly řádně vysvěcenyÚdajně zemřel mučednickou smrtí za pronásledování křesťanů po nástupu Marka Aurelia. Žádné záznamy to však nepotvrzují a navíc Marcus Aurelius se stal římským císařem až v roce 161. Jeho památka se uctívá 11. ledna. == Odkazy == === Literatura === GELMI, Josef. Papežové : Od svatého Petra po Jana Pavla II.. Praha: Mladá fronta, 1994. 328 s. ISBN 80-204-0457-0.

Question: Kdo byl devátým papežem katolické církve?

Answer: Svatý Hyginus


Hans Trippel

Context: Hans Trippel Hans Trippel Narození 19. července 1908Groß-Umstadt Úmrtí 30. června 2001 (ve věku 92 let)Erbach Povolání inženýr Politická strana Národně socialistická německá dělnická strana Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Mercedes-Benz 300SL Hans Trippel, také Hanns Trippel (19. června 1908, Darmstadt – 30. června 2001, Erbach, Hesensko[1]), byl německý designér, který navrhl takzvané Gullwing’s door (dveře ve tvaru křídel racka) pro Mercedes-Benz 300 SL, automobily Troll a Amphicar. Z pohledu automobilové historie je známý hlavně jako tvůrce obojživelných vozidel.[2] V roce 1934 zahájil kariéru závodního jezdce. Je však známější pro svou posedlost vývojem obojživelných motorových vozidel. Byl členem polovojenských jednotek SA a Schutzstaffel. Jako odměnu za aktivní podporu nacistického režimu převzal Trippel v roce 1940, kdy Německo obsadilo Francii, kontrolu nad závodem Bugatti ve městě Molsheim. Po druhé světové válce byl v letech 1945 až 1949 vězněn francouzskými úřady. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hans Trippel na anglické Wikipedii.↑ Trippel, Hans. Hessische Biografie. In: Landesgeschichtliches Informationssystem Hessen (LAGIS). Hessisches Landesamt für geschichtliche Landeskunde (HLGL), navštíveno 28. 10. 2017↑ GREEN, By George W. Special Use Vehicles: An Illustrated History of Unconventional Cars and Trucks Worldwide. [s.l.]: McFarland, 2003.

Question: Nad čím převzal Hans Trippel v roce 1940 kontrolu?

Answer: závodem Bugatti ve městě Molsheim


Bedřich Hrozný

Context: Stručný přehled mých vědeckých objevů. Praha, Melantrich, 1948. Fotografie Bedřich Hrozný (1915) nu NINDA-an ē, wā ekuteni ("chléb budete jísti, vodu budete píti") – první chetitská věta rozluštěná B. Hrozným (1915) Bedřich Hrozný a jeho žák Josef Klíma – 30. léta Památník Bedřicha Hrozného v Lysé nad Labem Hrob Bedřicha Hrozného v Lysé nad Labem Rodný dům Bedřicha Hrozného v Lysé nad Labem Muzeum Bedřicha Hrozného po rekonstrukci v roce 2015 Odkazy Reference ↑ Alena Plháková, Olga Pechová: Život a dílo Vladimíra Tardyho. Praha. 2012. ISBN 978-80-200-2045-1.↑ Matriční záznam o narození a křtu1 2 Archivovaná kopie. www.libri.cz [online]. [cit. 2016-03-13]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2016-03-13. 1 2 http://www.ff.cuni.cz/fakulta/o-fakulte/historie-fakulty/prehled-dekanu-ff-uk/hrozny/↑ http://www.cuni.cz/UK-2367.html↑ https://www.facebook.com/FFabula/photos/a.613433355345466.1073741837.118230671532406/654656027889865/?type=1&↑ HNÍZDIL, Pavel. Bedřich Hrozný, jeho rod, život a dílo. Genealogické a heraldické listy. Roč. XXXIV, čís. 3/2014, s. 128. ↑ MATOUŠ, Lubor. Stopami zašlých kultur. O práci profesora Bedřicha Hrozného. 1. vyd. Praha: Melantrich, 1949. 54 s. ↑ KOPECKÝ, René. Bedřich Hrozný: život a dílo. 1. vyd. Praha: Dar ibn Rushd, 2011. 152 s. ISBN 978-80-86149-74-5. Literatura Čihař, Václav. Bibliographie des travaux de Bedřich Hrozný. Archiv Orientální XVII/1, 1949 (= Symbolae Hrozný, Pars prima), s. 1–20. Doplněno v Bibliografii č. 6 PhDr. Jiřím Proseckým s úvodní životopisnou poznámkou o Bedřichu Hrozném od doc. dr. Vladimíra Součka, vydané OÚ ČSAV. KOPECKÝ, René. Bedřich Hrozný - Život a dílo. [s.l.]: Dar ibn Rushd, 2012. 156 s. ISBN 978-80-86149-74-5.

Question: Kdo rozluštil jazyk Chetitů?

Answer: Bedřich Hrozný


IEEE

Context: IEEE je zapsáno ve státu New Jersey, United States. Bylo vytvořeno roku 1963 sloučením Institute of Radio Engineers (IRE, založen 1912) a American Institute of Electrical Engineers (AIEE, založen 1884). Hlavními zájmy AIEE byly drátové komunikace (telegrafní a telefonní) a elektrické sítě. IRE se týkalo hlavně radiotechniky a vytvořilo se ze dvou menších organizací – Society of Wireless and Telegraph Engineers a Wireless Institute. Se vzestupem elektroniky ve třicátých letech se elektroinženýři obvykle stávali členy IRE, používání elektronek se ale natolik rozšířilo, že bylo obtížné rozpoznat hranice v oblasti techniky rozlišující IRE od AIEE. Po 2. světové válce si tyto dvě organizace stále více konkurovaly, takže se je jejich vedení rozhodla roku 1961 spojit. Tyto dvě organizace byly formálně sloučeny v IEEE 1. ledna 1963. Mezi významné představitele IEEE a jeho zakládajících organizací patří: Elihu Thomson (AIEE, 1889–1890) Alexander Graham Bell (AIEE, 1891–1892) Charles Proteus Steinmetz (AIEE, 1901–1902) Lee De Forest (IRE, 1930) Frederick E. Terman (IRE, 1941) William R. Hewlett (IRE, 1954) Ernst Weber (IRE, 1959; IEEE, 1963) Ivan Getting (IEEE, 1978) Současnými prezidenty (2021) jsou Susan "Kathy" Land jako prezident a K. J. Ray Liu jako nově zvolený prezident pro IEEE a Katherine J. Duncan pro IEEE-USA. IEEE v Česku Na našem území vyvíjí IEEE činnost od roku 1992 prostřednictvím Československé sekce IEEE. Jejím prvým předsedou byl Vratislav Štěpař, současným předsedou (2021) je Matej Pacha. Československá sekce pořádá řadu konferencí a vydává časopis Slaboproudý obzor. Přehled Stanovy IEEE formulují cíle organizace jako “vědecké a vzdělávací, směřující k pokroku v oblasti teorie a praxe, v elektrotechnice, elektronice, komunikacích a výpočetní technice, stejně jako v informatice a příbuzných odvětvích techniky a souvisejících vědních oborech”. IEEE je leadrem ve vývoji průmyslových standardů (má vyvinuto přes 900 platných průmyslových standardů) v rozsáhlé řadě disciplín, zahrnujících elektrickou energii, lékařské technologie, zdravotní péči, informační technologie, telekomunikace, spotřebitelskou elektroniku, dopravu, letectví a nanotechnologie. IEEE vyvinul a podílel se na vzdělávacích aktivitách jako třeba schválení elektrotechnických programů v institutech vyššího vzdělávání. Je také sponzorem nebo spolupořadatelem více než 300 mezinárodních technických konferencí každý rok. Vydává řadu špičkových vědeckých časopisů (např. IEEE Transactions on Microwave Theory and Technique). IEEE má dvojí pomocnou strukturu (oblastní a technickou) s organizačními celky založenými na geografii (například sekce IEEE ve Philadelphii) a technickém zaměření (například IEEE Computer Society).

Question: Jaká je zkratka pro Institut pro elektrotechnické a elektronické inženýrství?

Answer: IEEE


Metallica

Context: Metallica je americká metalová skupina založená roku 1981 v Los Angeles. Pro první alba Metallicy (DAWE) jsou typická rychlejší tempa skladeb, agresivní a ve svém stylu i hudebně náročnější kompozice. Tato skutečnost je zařadila společně se skupinami Megadeth, Slayer a Anthrax do "Velké čtyřky" thrash metalu. Skupina se dala dohromady na základě inzerátu v losangeleských novinách, který podal bubeník Lars Ulrich. Ve skupině hraje sólový kytarista Kirk Hammett (který se přidal ke skupině v roce 1983), basový kytarista Robert Trujillo (členem od roku 2003) spolu se zakládajícím bubeníkem Larsem Ulrichem a pak zpěvákem a doprovodným kytaristou Jamesem Hetfieldem. Předchozí členové skupiny byli sólový kytarista Dave Mustaine (který odešel a založil skupinu Megadeth) a basisté Ron McGovney, Cliff Burton a Jason Newsted. Skupina také dlouho spolupracovala s producentem Bobem Rockem, který produkoval všechna alba od roku 1990 do roku 2003 a pomáhal také jako dočasný baskytarista po odchodu Jasona Newsteda do příchodu Trujilla. Kapela si dokázala postupně získávat stále větší a větší množství fanoušků v undergroundu, a také přízeň kritiky. Někteří kritici považují album Master of Puppets z roku 1986 za jedno z nejvýznamnějších metalových alb. Skupina dosáhla výrazný komerční úspěch s pátým albem Metallica (známým také jako Black Album), vydaném roku 1991, které debutovalo na 1. místě žebříčku Billboard 200. Tímto albem se kapela počala ubírat směrem ke střednímu proudu. Celosvětového ohlasu dosáhly singly "Fade to Black", "Master of Puppets", "Welcome Home (Sanitarium)", "One", "Enter Sandman", "The Unforgiven", "Nothing Else Matters", "Fuel" a "Whiskey in the Jar". V roce 2000 Metallica, spolu s několika dalšími umělci, zažalovala společnost Napster za sdílení materiálu chráněného autorskými právy bez souhlasu členů kapely. Spor se skončil dohodou a z Napsteru se stala placená služba. Album St. Anger, vydané v roce 2003, navzdory debutu na 1. místě žebříčku Billboard 200, zklamalo některé fanoušky, kterým chyběla kytarová sóla a vadily "plechové" bicí. Dokument s názvem Some Kind of Monster přiblížil fanouškům proces nahrávání alba. Metallica doposud vydala deset studiových alb, čtyři živá alba, šest EP, dvacet pět videoklipů a šestačtyřicet singlů. Skupina vyhrála devět cen Grammy a jako jediné kapele v historii se jí podařilo bodovat v albovém žebříčku Billboard 200 na prvním místě s pěti po sobě následujícími alby. Album Metallica (1991), s kterého se v USA prodalo více než 15 miliónů kopií (22 mil. celosvětově), je 25. nejprodávanějším albem v USA.

Question: Kde byla založená skupina Metallica?

Answer: Los Angeles


Český národní korpus

Context: Český národní korpus (ČNK) je soubor jazykových korpusů, různě vybraných a uspořádaných sbírek elektronicky zaznamenaných textů pro češtinu. Slouží jako datová základna pro vědecké studium psané i mluvené češtiny, pro tvorbu jazykových slovníků, počítačových překladačů a korektorů a podobně. ČNK buduje a spravuje Ústav Českého národního korpusu při Filozofické fakultě UK v Praze.[1] Ředitelem ústavu je Mgr. Michal Křen, Ph.D. Software Jako korpusový manažer je užíván otevřený software NoSketch Engine, jehož autorem je docent Pavel Rychlý z Centra zpracování přirozeného jazyka na Fakultě informatiky Masarykovy univerzity.[2] Tento software dovoluje prohledávání a správu korpusů a skládá se ze dvou hlavních modulů – korpusového manažeru Manatee a jeho webového grafického rozhraní Bonito. ČNK ovšem místo Bonita využívá vlastní software KonText[3] (původně odvozený od Bonita). Odkazy Reference ↑ https://wiki.korpus.cz/doku.php/cnk:uvod#kdo_tvori_cesky_narodni_korpus↑ RYCHLÝ, Pavel. Manatee/Bonito - A Modular Corpus Manager. 1st Workshop on Recent Advances in Slavonic Natural Language Processing (RASLAN 2007). 2007, roč. První, s. 65–70. Dostupné online. ISBN 978-80-210-4471-5. (anglicky) ↑ ZÁCHOVÁ, Kristina. Korpusy a jejich využití ve výuce českého jazyka na ZŠ a SŠ. , 2015 [cit. 2018-06-28]. 75 s. bakalářská práce. Univerzita Palackého v Olomouci, Filozofická fakulta.

Question: Jakou zkratku má Český národní korpus?

Answer: ČNK


Valkounský dům

Context: Valkounský dům je významný měšťanský dům v Praze na Malé Straně na adrese Nerudova 211/14. Původně gotický dům byl výrazně renesančně a nakonec barokně přestavěn. Jeho význam spočívá mj. v tom, že jej vlastnil a také přestavěl Jan Blažej Santini-Aichel, který jej koupil roku 1705 za 3000 zlatých a až do své smrti roku 1723 jej obýval. Roku 1727 dům prodala Santiniho vdova za 4580 zlatých. Santini dům přestavěl zřejmě krátce po jeho zakoupení. Až do konce 18. století vlastnili dům významní malostranští zlatníci. Na počátku 19. století zde byla pekárna. V současné době slouží dům jako hotel Santini Residence. Dům, situovaný na hluboké, ne zcela pravidelné parcele se skládá z přední trojpatrové obytné budovy a zadního dvorka obestavěného dalšími budovami. Levou část přízemí zaujímá dnes předělený průjezd. Pravidelně komponované průčelí do Nerudovy ulice je čtyřosé. Parter prolamuje dvojice shodně plošně utvářených portálů vjezdu a obchodního výkladce. Okna prvního patra jsou zdůrazněna nadokenními římsami segmentově či kýlovitě projmutými v rytmu ABBA. Průčelí vrcholí rozeklaným štítem do něhož je vsazen mohutný vikýř s oválným okulem. Po jeho stranách je na soklech navíc umístěna dvojice ozdobných váz. Průčelí je bohatě dekorováno pozdně barokním štukem z doby kolem roku 1740. Tato výzdoba se soustředí především na bohaté rámování oken tvořené kromě šambrán a zmíněných říms ještě suprafenestrami a čabrakovými podokeními poli. V ose fasády je nad okny druhého patra umístěna oválná štuková kartuš rámující malbu Panny Marie se Svatou trojicí. Není přitom zcela jasné, které části fasády mohou pocházet již ze Santiniho přestavby. VLČEK, Pavel a kol: Umělecké památky Prahy - Malá Strana. Academia, Praha 1999, ISBN 80-200-0771-7, S. 314-316. HORYNA, Mojmír J. B. Santini-Aichel - Život a dílo. Karolinum, Praha 1998, ISBN 80-7184-664-3, S. 234-235. Obrázky, zvuky či videa k tématu Valkounský dům ve Wikimedia Commons

Question: Kde se nachází Valkounský dům?

Answer: v Praze


Chufuova pyramida

Context: Chufuova pyramida (též Cheopsova pyramida nebo Velká pyramida) je největší pyramida v Egyptě, největší známá kamenná stavba vybudovaná v období starověku, první a současně jediný do dnešní doby zachovaný z klasických divů světa. Dnes je pokládána za nejcharakterističtější symbol staroegyptské civilizace. Proto je také jedním z míst nejvíce zatížených turistickým ruchem. Pyramida se nachází na pyramidovém poli v Gíze na předměstí současné Káhiry. Je ústřední částí rozsáhlého pyramidového komplexu vybudovaného v období Staré říše jako hrobka panovníka 4. dynastie Chufua v oblasti někdejšího egyptského hlavního města Mennoferu nejspíše podle projektu vezíra Hemiuna. Egypťany byl komplex nazýván Achtej Chufu – "Chufu je na obzoru", což nevyjadřuje dojem velikosti stavby zastiňující vše ve svém okolí, jak dříve tvrdili někteří autoři, ale staroegyptskou představu králova posmrtného života ve spojení s kosmickým cyklem hvězd, případně slunce. I bez ohledu na svou velikost vykazuje ve srovnání s ostatními pyramidami Chufuova pyramida určité jedinečné rysy; z tohoto důvodu byla (resp. celý Chufuův pyramidový komplex) jedním z archeologicky nejzkoumanějších objektů v Egyptě a také se stala jedním z nejvíce interpretovaných starověkých artefaktů, a to nejen vědou, ale i mimovědeckými disciplínami. V polovině 19. století vznikl až do současnosti živý zvláštní proud nazývaný pyramidologie reflektující pyramidy (a z nich z pochopitelných důvodů především Chufuovu) v duchu hermetismu a esoteriky jako nositele odvěké moudrosti či zvláštních tajemství, která jsou zde "zašifrována" a která třeba "odhalit". V nejnovější době bývají nejrůznějšími způsoby dávány do souvislosti s údajnou existencí mimozemských civilizací nebo s dávnými a současné vědě neznámými lidskými kulturami disponujícími pokročilými technologiemi (např. Atlantida). Společným znakem všech těchto teorií je, že odmítají akceptovat nejen primární účel pyramid jako hrobek, ale i jejich datování egyptologií, takže posouvají dobu jejich vzniku hlouběji do minulosti. V případě Chufuovy pyramidy bývá v této souvislosti nejčastěji poukazováno na neprůkaznost Chufua jako stavebníka. Pyramida má v současnosti rozměr základny 230,38 × 230,38 m, (což odpovídá ploše třinácti fotbalových hřišť v jejich minimálním rozměru 90x45m) její současná výška je 138.8 m, i když původně byla ještě o 2 m na každé straně delší a o 9 m vyšší.

Question: Jak se jmenuje největší pyramida v Egyptě?

Answer: Chufuova pyramida


František I

Context: Marie Ludovika Španělská Podpis Některá data mohou pocházet z datové položky. František I. (12. února 1768 Florencie – 2. března 1835 Vídeň) byl v letech 1792–1835 král uherský a český a markrabě moravský, v letech 1804–1835 císař rakouský a jako František II. v letech 1792–1806 poslední císař Svaté říše římské národa německého.[1][2] Celá jeho vláda byla poznamenána dvěma muži – Klemensem Václavem Lotharem Metternichem a Napoleonem Bonapartem. Mládí Narodil se 12. února 1768 jako prvorozený syn toskánského velkovévody Leopolda a jeho manželky Marie Ludoviky Španělské. Nikdo tenkrát nemohl tušit, že se František jednou stane posledním císařem Svaté říše římské a zároveň prvním císařem rakouským. Mládí prožil na dvoře svého otce spolu s mnoha svými sourozenci. V roce 1780 zemřela jeho babička, česká a uherská královna Marie Terezie, a jejím následníkem se stal nejstarší syn Josef II. Tento pokrokový vládce však zůstal i po dvou manželstvích bezdětný. Svého synovce Františka si oblíbil a začal s ním počítat jako se svým následníkem. Našel mu také vhodnou manželku.

Question: Kolikátým císařem rakouským byl František I. Rakouský?

Answer: prvním


Sluneční vítr

Context: Pochází-li z jiných hvězd než z našeho Slunce, je nazýván hvězdný vítr. Zdrojem slunečního větru je sluneční korona. Její teplota je tak vysoká, že zdejší částice mají vysokou energii a sluneční gravitace je zde nedokáže udržet. Dodnes však není objasněn mechanismus, jak mohou být částice slunečního větru urychlovány na tak vysokou rychlost. == Složení slunečního větru == Sluneční vítr obsahuje: protony částice alfa (jádra hélia) elektrony == Vliv na Zemi == Intenzita slunečního větru se zvyšuje po velkých slunečních erupcích. Sluneční vítr interaguje s magnetickými poli planet a komet. Způsobuje ionizaci zemské atmosféry, která se projevuje výskytem polární záře, poruchou příjmu na krátkých rádiových vlnách (Dellingerův efekt) či kolísáním a výpadky v elektrické síti. Planeta Země je před slunečním větrem částečně chráněna svým magnetickým polem (popis viz obrázek). Pomocí detektoru částic na sondě NASA Polar bylo rovněž dokázáno, že sluneční vítr je zodpovědný za únik plynů ze zemské atmosféry, zejména kyslíku. == Využití pro kosmické cestování == Sluneční vítr nehraje v podstatě žádnou roli pro připravované sluneční plachetnice, protože jeho tlak je velmi malý oproti tlaku slunečního záření (asi 10 000krát menší). == Výzkumné družice == Zkoumání slunečního větru bylo prováděno v rámci obsáhlejšího vědeckého programu na družicích HEOS (ESRO) a celou řadou družic USA Explorer. Výzkum probíhal i v rámci programu Apollo na Měsíci. === Seznam družic monitorujících sluneční aktivitu === Aktivní družice SOHO (Solar and Heliospheric Observatory) – od 2. prosince 1995 ACE (Advanced Composition Explorer) – od 25. srpna 1997 STEREO A, STEREO B (Solar Terrestrial Relations Observatory) – od 26. října 2006

Question: Jak se říká proudu částic, který vychází ze Slunce?

Answer: Sluneční vítr


IPv4

Context: Internet Protocol version 4 (IPv4) je v informatice čtvrtá revize IP (Internet Protocol) a zároveň jeho první verze, která se masivně rozšířila. Spolu s IPv6 vytvářejí základ pro komunikaci v rámci sítě Internet. IPv4 je popsána IETF v RFC 791 (září 1981), které nahradilo RFC 760 (leden 1980) a je standardizována jako MIL-STD-1777 Ministerstvem obrany USA. IPv4 je datově orientovaný protokol, který je používán v sítích s přepojováním paketů (např. Ethernet). Jde o protokol přepravující data bez záruky, tj. negarantuje ani doručení ani zachování pořadí ani vyloučení duplicit. Zajištění těchto záruk je ponecháno na vyšší vrstvě, kterou představuje protokol TCP. Stejně tak je na vyšší vrstvě ponechána kontrola integrity dat, protože IPv4 datagram nese pouze informaci o kontrolním součtu hlavičky datagramu se služebními údaji. Starší protokol IPv4 poskytuje omezený adresní prostor - teoreticky 232 adres (cca 4×109 = 4 miliardy adres), prakticky však mnohem méně, protože adresy jsou sdružovány kvůli snadnějšímu směrování do podsítí (viz maska sítě). Protokol IPv4 též nevyhovuje současnému nárůstu přenosových rychlostí (zejména kvůli přenosu multimediálních dat - videokonference, internetová televize, telefonování po internetu atd.). Dne 3. února 2011 byly rozděleny poslední bloky adres protokolu IPv4, čímž došlo k jejich vyčerpání. Od té doby postupně probíhá přechod na protokol IPv6. Uložen ve velkém endianu. Datagram IPv4 obsahuje hlavičku se služebními údaji nutnými pro přepravu a za ní následují data. Konec hlavičky je zarovnán na násobek čtveřice bajtů pomocí výplně (anglicky padding). Strukturu IP datagramu vystihuje tabulka uvedená nahoře. Následuje popis jednotlivých polí: Verze: verze protokolu (0x4) IHL: délka hlavičky v půl bajtu; Skutečná délka je pak vynásobená 4, tzn. typická a minimální délka (0x5 << 2) = 20 bajtů, a maximální (0xF << 2) = 60 bajtů.

Question: Kdy došlo k vyčerpání adres IPv4?

Answer: 3. února 2011


Norsko

Context: Norsko (zastarale Norvežsko, v místní jazykové verzi bokmå celým názvem Kongeriket Norge (Norské království), ve verzi nynorsk Kongeriket Noreg, v řeči národnostní menšiny Sámů Norka) je stát ve Skandinávii. Rozloha 323 758 kilometrů čtverečních z něj činí 8. největší stát v Evropě. Hlavním městem je Oslo se zhruba 911 000 obyvateli (tzv. Velké Oslo – Stor Oslo). Norsko je unitární stát a parlamentní monarchie. Sousedí se Švédskem na většině jihovýchodní hranice, s Finskem a Ruskem na severovýchodě. S Ruskem vede spor o dělící linii teritoriálních vod v Barentsově moři. Pod norskou suverenitu patří rovněž arktické souostroví Svalbard (Špicberky) a ostrov Jan Mayen, jež leží nedaleko Islandu. Administrativně dosud patří Norsku také ostrov Bouvetø v jižním Atlantiku. Země si činí nárok i na Ostrov Petra I. v jižním Pacifiku a teritorium Země královny Maud (Dronning Maud Land) v Antarktidě. Prvními obyvateli Norska byli Vikingové, kteří zde žili již od konce doby železné. Norsko je převážně hornatá země, nejvyšší hora Galdhø měří 2469 metrů. V její blízkosti také leží dva norské ledovce Jostedalsbreen a Jotunheimen, lákající každý rok tisíce turistů. Na mezinárodní silnici E16, spojující Oslo s Bergenem na západním pobřeží Norska, se nachází nejdelší silniční tunel na světě (Læ tunel, 24,5 km dlouhý). Norsko vytvořilo severský model sociálního státu. Norský stát rovněž udržuje své vlastnictví v klíčových průmyslových odvětvích, jako je těžba ropy a zemního plynu. Ropný průmysl představuje zhruba čtvrtinu hrubého domácího produktu (HDP). Norsko je patnáctým největším světovým producentem ropy na světě. Je největším těžařem ropy (v přepočtu na jednoho obyvatele) mimo Blízký východ. Norsko má 4. nejvyšší HDP na obyvatele na světě (v paritě kupní síly). Od roku 2009 se Norsko umisťuje na první příčce žebříčku Indexu lidského rozvoje, který sestavuje OSN. Norsko se umístilo na prvním místě i ve Zprávě o světovém štěstí OSN v roce 2017. Podle indexu demokracie vytvářeného časopisem The Economist má Norsko nejkvalitnější demokracii na světě. Má rovněž jednu z nejnižších úrovní kriminality na světě. == Etymologie == Jméno dali Norsku zřejmě staří Gótové nebo Dáni a znamenalo v jejich jazyce "cesta na sever".

Question: Jaká je rozloha Norska?

Answer: 323 758 kilometrů čtverečních


TISPAN

Context: TISPAN NGN Release 1 zveřejněné v prosinci 2005 obsahuje architektonické základy a základní specifikace požadované pro podporu náhrady veřejných komutovaných telefonních sítí (PSTN). Architektura TISPAN NGN je založena na sdílení společných komponent mezi spolupracujícími subsystémy. Architektura je v souladu s obecným referenčním modelem pro sítě příští generace definovaným v doporučení ITU-T Y.2011[1], a proto je rozdělena na servisní vrstvu (anglicky service stratum) a transportní vrstvu (anglicky transport stratum). Každá z těchto vrstev je dále rozdělena na dílčí systémy, které v celkové struktuře vykonávají jednotlivé úkoly. To umožňuje postupné přidávání nových subsystémů pro nové požadavky a třídy služeb. Protože síťové prostředky, aplikace a uživatelská zařízení budou společné pro všechny subsystémy, bude zajištěna maximální možná míra mobility uživatelských terminálů a služeb, a to i přes správní hranice. Klíčový subsystém je založen na architektuře IP Multimedia Subsystem (IMS) vyvinuté sdružením 3rd Generation Partnership Project (3GPP). TISPAN spolupracoval s 3GPP na rozšíření architektury IMS o vlastnosti potřebné pro podporu přístupu pomocí pevných linek. TISPAN NGN Release 2 dokončené počátkem roku 2008 přidává podporu pro služby IPTV a obchodní komunikace (anglicky Business Communications)[2] pomocí IMS. Od začátku roku 2008 začal TISPAN pracovat na třetím vydání své NGN specifikace s předsedou zaměřením na vylepšení IPTV, sítě pro doručování obsahu (anglicky Content Delivery Networks, CDN) a domácí sítě. V roce 2011 zveřejnil TISPAN specifikaci funkční architektury pro sítě doručování obsahu (CDN) a nyní pracuje na specifikaci protokolů pro referenční body definované v této architektuře (ETSI TS 182 019). Reference ↑ ITU-T doporučení Y.2011 General principles and general reference model for Next Generation Networks↑ CHATRAS, B. Business Trunking Communications in ETSI. IEEE Wireless Communications, Volume 16, Issue 3. S. 8-14. ISSN 1536-1284. (anglicky)

Question: Jaká je zkratka pro Telekomunikační a internetové konvergované služby a protokoly pro pokročilé sítě?

Answer: TISPAN


Erich Maria Remarque

Context: Nacistická propaganda prohlásila, že Erich Maria Remarque je doopravdy Paul Kramer (Remarque pozpátku), Žid, který se nikdy nezúčastnil první světové války, a tudíž ji nemůže popisovat. Označila ho za "literárního zrádce" a jeho knihy byly veřejně páleny, protože jeho popis války byl pro militantní režim krajně nevhodný. Roku 1939 emigroval do New Yorku, kde získal americké občanství. Během druhé světové války zemřela jedna z jeho sester v koncentračním táboře, což ho později podnítilo k napsání knihy Jiskra života. Po válce žil střídavě v USA a Švýcarsku. V roce 1958 se znovu oženil s americkou filmovou hvězdou Paulette Goddard, bývalou manželkou Charlieho Chaplina. Remarque umírá na srdeční chorobu 25. září 1970 na klinice v švýcarském Locarnu. Byl jedním z nejlepších spisovatelů své doby.[zdroj? ] Otevřeně popisoval hrůzy války. Do vlasti se po válce nikdy nevrátil. Ve svých dílech se věnuje tzv. "ztracené generaci", ke které se přihlásil (nepatřil však do ní, protože nebyl Američan). V jeho díle se často objevuje téma automobilových závodů, Remarque se o závody nejen zajímal, ale sám i nějaký čas aktivně závodil. Jeho romány jsou protiválečné, ale nelze je označit za pacifistické. Je zaměřen silně antifašisticky. Žena se zlatýma očima, někdy překládáno jako Gam (1918) Domov snů, též překládáno jako Říše snů (1920) Stanice na obzoru (1928) – Příběh automobilového závodníka Kaie, nevyrovnaného a nepokojného mladého světáka a bonvivána, je vyprávěním o chlapském kamarádství a rivalitě, o ženách, o těkavém neklidu, výstřelcích a povyraženích bohémské společnosti. Román původně vycházel na pokračování v letech 1927 - 1928 v berlínském magazínu Sport im Bild. V knižní podobě vyšel v Německu poprvé až v roce 1998. Česky Ikar 1999. Na západní frontě klid (1929) – Tato kniha je jeho první závažnější knihou a okamžitě vzbudila zájem po celém světě. Záměr knihy a částečně i obsah vyjadřuje její motto "Kniha je pokusem podat zprávu o generaci, která byla zničena válkou – i když unikla jejím granátům". Vypravěč Bäumer vypráví o válečných zážitcích a příkořích, které jim válka způsobila. Cesta zpátky (1931) – Kniha vystihuje politický, mravní a nakonec i vojenský rozklad Německa po první světové válce. Jedná se o jakési volné pokračování románu Na západní frontě klid. Tři kamarádi (1936) – Děj románu se odehrává v Německu na přelomu dvacátých a třicátých let 20.století. Hlavní hrdinové jsou tři kamarádi Robert, Otto a Gottfried, kteří společně vlastní autodílnu. Autodílnu, která však nijak zvláště neprosperuje, ale je v ní jejich milovaný automobil jménem Karel.

Question: Jaký motiv Remarque často zahrnoval do svých děl?

Answer: automobilových závodů


Podnebí

Context: Podnebí neboli klima je dlouhodobý stav počasí, podmíněný energetickou bilancí, cirkulací atmosféry, charakterem aktivního povrchu a dnes i člověkem. Změny probíhají v dlouhodobých časových úsecích. Podle měřítka rozsahu, v němž se podnebí uplatňuje, se rozeznává makroklima, mezoklima, místní klima a mikroklima. Mikroklima uzavřených prostor se označuje jako kryptoklima. Studiem podnebí se zabývá klimatologie. Popis podnebí pro určitou oblast, obvykle pro hydrometeorologicky uzavřený celek – povodí, se nazývá klimatografie. Podnebí se popisuje pomocí klimatických prvků, což jsou statistické charakteristiky odvozené z prvků meteorologických. Základními jsou průměry teploty vzduchu a průměrné úhrny srážek. Stručné a souhrnné informace jsou nejčastěji prezentovány v klimagramech (klimogramech). Na Zemi rozlišujeme různé podnebné (klimatické) pásy: tropický, subtropický, mírných šířek, subpolární a polární (arktický a antarktický). Pro každý pás jsou stanoveny intervaly hodnot základních klimatických prvků jako jsou teplota, srážky, sluneční svit, ale i další. Dále rozlišujeme klima měst, klima hor, klima uzavřených prostor, apod. Na základě intenzity vlivu oceánu na podnebí v dané oblasti rozeznáváme podnebí kontinentální a oceánické. Slovo klima má původ v řeckém klimein = sklánět se. Z klimatických prvků se přímo uplatňují srážky, teplota a výpar. Dále se uplatňuje například vítr nebo sluneční svit. Srážky společně s výparem ovlivňují stav půdní vláhy. Pokud srážky nad výparem převládají, dochází k přenosu látek z půdního profilu do větších hloubek, naopak při převaze výparu nad srážkami dochází k vzlínání vody s rozpuštěnými látkami z hloubky do svrchních částí půdního profilu. Dlouhodobý nedostatek srážek, resp. jejich přebytek společně s množstvím podzemní vody vede ke vzniku aridních, resp. zamokřených půd. Kromě množství srážek je důležitým faktorem jejich intenzita a skupenství. Teplota vzduchu ovlivňuje skupenství srážek, teplota půdy má přímý vliv na rychlost půdních procesů (humifikace, dekompozice, aj.). Teplota vzduchu společně s rychlostí větru a slunečním svitem ovlivňuje výpar.

Question: Co se zabývá studiem podnebí?

Answer: klimatologie


Rumunsko

Context: Mnohé oblasti Rumunska však stále připomínaly oblasti z jiného století než z přelomu 20. a 21. Teprve s postupnými změnami v průběhu let se podařilo zajistit i Rumunsku cestu vpřed. Roku 2004 vstoupila země do NATO a roku 2007 společně s Bulharskem do Evropské unie. Přesto patří k nejchudším zemím "osmadvacitky", a je proto významným příjemcem mnohých rozvojových plánů. Podrobnější informace naleznete v článku Geografie Rumunska. S rozlohou 238 391 km2 je Rumunsko největší zemí v jihovýchodní Evropě, 3× větší než Česká republika a zabírá 5,4 % rozlohy Evropské unie. Dunaj, největší rumunská řeka, tvoří jižní hranici se Srbskem a Bulharskem. Hranici s Moldavskem tvoří řeka Prut, která se vlévá do Dunaje. Dunaj se vlévá do Černého moře a na rumunském území tvoří deltu Dunaje, druhou největší a nejlépe zachovalou deltu a biosférickou rezervaci v Evropě seznamu Světového přírodního dědictví UNESCO, která je zároveň jedním z 13 rumunských národních parků. Střed Rumunska je hornatý, dominují mu Karpaty. Nejvyšší hora, Moldoveanu, dosahuje výšky 2544 m. Pohraniční oblasti jsou tvořeny nížinami: Panonská pánev na západě, Valašská nížina na jihu a rovina kolem řeky Prut na východě. Na západě se také rozkládá pohoří Munț Apuseni. Mezi nejdůležitější sídla patří: Bukurešť Brašov Temešvár Kluž Constanț Craiova Jasy Podrobnější informace naleznete v článku Politický systém Rumunska. Zákonodárná moc je v Rumunsku rozdělena mezi Senát a Poslaneckou sněmovnu, takzvanou Camera Deputaț.

Question: Jak se nazývá nejvyšší rumunská hora?

Answer: Moldoveanu


Milan Baroš

Context: Milan Baroš (* 28. října 1981, Valašské Meziříčí) je český fotbalový útočník, od července 2016 hráč FC Slovan Liberec. Mimo Česko působil na klubové úrovni ve Velké Británii (Anglii), Francii a v Turecku. Je držitel bronzové medaile z Mistrovství Evropy 2004 a s 5 góly nejlepší střelec tohoto turnaje, se 41 góly druhý nejlepší střelec v historii české fotbalové reprezentace (za Janem Kollerem s 55 góly) a člen Klubu ligových kanonýrů. Také mistr Evropy hráčů do 21 let z roku 2002. Společně s Vladimírem Šmicerem se stal v dresu Liverpoolu v roce 2005 prvním českým vítězem prestižní Ligy mistrů UEFA. Byl znám svým přímočarým tahem na bránu a dobrou orientací v pokutovém území soupeře. Svoji fotbalovou kariéru začal v TJ Vigantice, odkud v průběhu mládeže zamířil nejprve do TJ Rožnov pod Radhoštěm, a poté do FC Baník Ostrava. V roce 1998 se propracoval do prvního týmu Baníku, debutoval v 1. české fotbalové lize a stal se hráčem základní sestavy. V roce 2000 zvítězil v české anketě Fotbalista roku v kategorii Talent roku. V české lize odehrál celkem 76 zápasů a dal 22 gólů. Jako nadějný hráč přestoupil v roce 2002 za cca 3,2 milionu £ do anglického Liverpoolu. V anglickém velkoklubu dostal dres s číslem 5. Debutoval v zápase Ligy mistrů v Barceloně, v němž se zrodila remíza, byl to zároveň jediný zápas sezóny 2001/02, do kterého mladý útočník zasáhl. V následující sezóně 2002/03 dvakrát skóroval ve svém prvním utkání v Premier League 14. září 2002 proti Boltonu Wanderers, které Liverpool vyhrál venku 3:2. V lize pak skóroval ještě v následujících zápasech: 14. září 2002 venku proti Boltonu Wanderers, góly v 45. a 72. minutě (výhra 3:2) 21. září 2002 doma proti West Bromwich. Albion, gól v 56. minutě (výhra 2:0) 23. listopadu 2002 venku proti Fulhamu, gól v 86. minutě (prohra 2:3) 15. prosince 2002. venku proti Sunderlandu, gól v 68. minutě (prohra 1:2) 2. února 2003 venku proti West Ham United FC, gól v 7. minutě (výhra 3:0). 26. dubna 2003 venku proti West Bromwich Albion, góly v 47. a 84. minutě (výhra 6:0) 3. května 2003 doma proti Manchesteru City, gól v 59. minutě (prohra 1:2) Ligovou sezónu zakončil Liverpool na 5. místě tabulky, Milan Baroš vstřelil během 27 zápasů celkem 9 gólů. Další přidal v pohárových soutěžích - v Lize mistrů a v Anglickém ligovém poháru, který s týmem v této sezóně vyhrál, když ve finále Liverpool porazil Manchester United 2:0 (Liverpool tak získal 7. trofej v této soutěži).

Question: Kdy se narodil Milan Baroš?

Answer: 28. října 1981


Sunnitský islám

Context: Sunnité jsou muslimové, kteří po Mohamedově smrti uznali za nástupce Abú Bakra a oddělili se tak od šíitů, kteří za nástupce považovali člena jeho rodiny - zetě Alího. Šiíté a sunnité tvoří dvě základní větve islámu. Sunnité tvoří více než 75 % všech muslimů. Většinu mají ve všech muslimských státech s výjimkou Iráku, Íránu, Ázerbájdžánu, Ománu a Bahrajnu. Většina muslimských přistěhovanců v evropských zemích patří rovněž k této větvi. Označení sunnité je odvozeno od arabského slova sunna (zvyk, cesta) používaného pro způsob Mohamedova života. Sunna je označována za tzv. živý Korán a hraje velkou roli pro islámské právo a etiku. Sunna je částečně uznávána i druhou hlavní islámskou větví - šíity. Ti však mají vlastní sbírky hadísů (výroky a činy Mohameda) a zahrnují do nich i jednání celé jeho rodiny a nástupců. Rozdělení muslimů na sunnity a šíity nebylo okamžité. Za sunnity se označují ti muslimové, kteří již od roku 632 (rok 10 podle islámského kalendáře) po smrti Mohameda uznali za jeho nástupce Abú Bakra. Jejich protipólem se stali šíité (z arabského ší'at Alí - strana Alího), kteří tvrdili, že titul chalífy by měl dědičně připadnout Mohamedově rodině, konkrétně jeho zeti Alímu. Alí sám proti volbě Abú Bakra protestoval, ale nepodnikal žádné kroky k uchopení moci a nakonec jej za chalífu uznal. Chalífou se roku 656 skutečně stal, ale již 661 byl také zavražděn cháridžovským povstalcem. K moci se dostala dědičná dynastie Umajjovců a islámské schizma bylo dovršeno.

Question: Koho uznali sunnité za Mohamedova nástupce?

Answer: Abú Bakra


Ázerbájdžánská vlajka

Context: Vlajka Ázerbájdžánu má podobu obdélníku se třemi stejně širokými vodorovnými pruhy: modrým, červeným a zeleným. Uprostřed vlajky je umístěn bílý půlměsíc a osmicípá hvězda. Poměr šířky k délce je 1:2.Modrá barva symbolizuje ázerbájdžánské Turky, červená je barva pokroku a boje za svobodu, zelená symbolizuje islám stejně jako půlměsíc, který je vypůjčen z turecké vlajky. Osm cípů hvězdy symbolizuje osm hlavních tureckých národů. == Historie == Tento vzor pochází z jara roku 1917, za jeho autora je považován básník Ali Bej Husejn Zade. Jako vlajku jej přijala vláda Ázerbájdžánské demokratické republiky 9. listopadu 1918. Po nástupu sovětské moci byla 28. dubna 1920 vlajka nahrazena sovětským vzorem. Současná podoba vlajky byla vyhlášena 30. srpna 1991, v den vyhlášení samostatnosti státu. == Odkazy == === Reference === === Související články === Státní znak Ázerbájdžánu Ázerbájdžánská hymna Dějiny Ázerbájdžánu === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Ázerbájdžánská vlajka ve Wikimedia Commons

Question: Jakou barvu mají tři vodorovné pruhy na vlajce Ázerbajdžánu?

Answer: modrým, červeným a zeleným


Korjačtina

Context: Procento Korjaků, kteří jazyk bez potíží ovládají, je však patrně mnohem nižší, podle některých odhadů jen 5,4 %. Z hlediska morfologické typologie se korjačtina řadí k aglutinačním jazykům s výskytem sufixů, prefixů i cirkumfixů (tedy afixů složených z prefixové a sufixové části). Oproti příbuzné čukotštině zde existuje navíc opozice dvojného a množného čísla (čukotský příznak plurálu -t odpovídá korjackému duálu, zatímco korjacký plurál nemá v čukotštině ekvivalent) a specifické pádové formy. Základní větná konstrukce je ergativní. Podobně jako v dalších ergativních jazycích existují u sloves dva typy časování: podmětné a podmětně-předmětné, jehož tvary vykazují shodu s osobou a číslem podmětu i předmětu. Slovesa mají čas přítomno-minulý, předminulý, minulý II, budoucí I a budoucí II; způsob oznamovací, rozkazovací a subjunktiv. Větný slovosled je relativně volný. Korjačtina se rozpadá do řady dialektů, např. čavčuvenský, apukinský, itkanský, kamenský, parenský, karaginský nebo palanský; ne všechny jsou vzájemně srozumitelné. Za dialekt byla považována také aljutorština, dnes zpravidla chápaná jako samostatný jazyk, k němuž jsou v širším smyslu přiřazovány i některé dialekty původně chápané jako korjacké (palanský, karaginský). V rámci čukotsko-korjacké skupiny se vymezují tzv. j-dialekty (čavčuvenský a další), t-dialekty (aljutorské) a r-dialekty (čukotské), označované podle korespondujících hlásek v jednotlivých dialektech (srovnej např. korjacké jin'e-k, aljutorské tin'a-k a čukotské rin'e-k, vše s významem "létat"). První korjacká abeceda vycházející z latinky byla vytvořena pro čavčuvenský dialekt v roce 1931. O pět let později vznikla nová abeceda na bázi azbuky, která se používá dosud: Dnes se korjačtina vyučuje na prvním stupni základních škol, na pedagogické škole v městě Palaně, na Institutu národů Severu pedagogické univerzity A. I. Gercena v Petrohradu. V korjackém jazyce existuje pravidelné rádiové a televizní vysílání (z Palany). Články v korjačtině občas vychází i v regionálním deníku Narodovlastije. Ve všech médiích se používá čavčuvenský dialekt, který nemusí být všem mluvčím korjačtiny bez problémů srozumitelný.

Question: Ze kterého písma byla vytvořena první korjacká abeceda?

Answer: z latinky


Taktovka

Context: Taktovka (franc. baguette de chef d'orchestre, angl. baton) je zvláštní ruční nástroj (jedná se vlastně o speciálně konstruované ukazovátko), který užívá dirigent při řízení orchestru, respektive při jeho dirigování. Taktovka je v podstatě tenká světlá tyčka vyrobená z plastu nebo z tvrdého dřeva o přibližné délce 40 až 48 centimetrů, která je na jednom konci opatřena vhodně ergonomicky tvarovanou rukojetí tak, aby dirigentovi při dirigování neklouzala z ruky. Kvalitní taktovky bývají také vybaveny doplňkovým ochranným pouzdrem tak, aby se při transportu a skladování v mimohudebním provozu nepoškodily (resp. nezlomily). Některé speciální typy taktovek mohou být vyrobeny jakožto skládací z lehkých slitin kovů, jedná se o klasickou teleskopickou konstrukci známou např. z prutových antén nebo skládacích deštníků. == Historie == === Období před 16. stoletím === Historicky první použití taktovky je datováno do roku 709 př. n. l. Pherekydes z Patry udával rytmus máváním zlatou hůlkou a hudebníci, hrající na flétny a citery, stáli v kruhu kolem něj. === 16.–18. století === Než se začala taktovka standardně používat, udával rytmus cembalista (např. srolovanými notami) nebo první houslista (smyčcem). Také bylo běžnou praxí, že dirigent stál zády k orchestru a dirigoval rukama. Teprve v době Jeana-Baptiste Lullyho, dvorního skladatele Ludvíka XIV., se začala používat barokní taktovka: dlouhá hůl (franc. bâton) pro vedení orchestru. Dirigent stál zády k orchestru a takt udával boucháním holí o zem. 8. ledna 1687 uvedl Lully své Te Deum k oslavě uzdravení krále Ludvíka XIV. Pro dirigování orchestru použil právě tuto dlouhou hůl. V průběhu dirigování si taktovkou prorazil nohu, což mu způsobilo absces, který vyústil v gangrénu. Protože Lully dlouho odmítal amputování končetiny (ke kterému došlo až příliš pozdě), zemřel na následky o dva měsíce později (22. března). === 19. století – současnost === Klasická taktovka, jak ji známe dnes, zažívá rozmach v letech 1820-1840. Jako první zavedl použití taktovky u dirigentského pultu skladatel Carl Maria von Weber. Dirigent již stojí čelem k orchestru, nikoli zády. == Přenesený význam slova == Slovo se někdy používá i v přeneseným významu zejména ve frazeologizmu "být pod taktovkou", a to i v mimohudebním světě, zde ve smyslu "být někým přímo řízen". == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Baton (conducting) na anglické Wikipedii. === Související články === Orchestr Dirigent == Externí odkazy ==

Question: Proč bývají kvalitní taktovky vybaveny doplňkovým ochranným pouzdrem?

Answer: aby se při transportu a skladování v mimohudebním provozu nepoškodily


Deep Purple

Context: Deep Purple je anglická rocková skupina, která byla založena v Hertfordu roku 1968. V tvorbě této skupiny docházelo ke spojení klasické hudby, jejímž propagátorem byl zejména Jon Lord, a hardrockových motivů, které prosazoval Ritchie Blackmore. Spojení těchto dvou druhů hudby oslovilo mladé posluchače první poloviny 70. let. Deep Purple tehdy patřili mezi nejlepší rockové skupiny a z tohoto období také pocházejí jejich nejlepší desky a nejslavnější a nejúspěšnější koncertní vystoupení. Spolu s Led Zeppelin a Black Sabbath jsou považováni za průkopníky heavy metalu a moderního hard rocku, přestože oni sami se nikdy za heavymetalovou skupinu nepovažovali. V 60. letech vznikla skupina Episode Six, která vydala několik singlů. Tuto skupinu tvořili Ian Gillan zpěv, Graham Dimmock kytara, Roger Glover baskytara, Tony Lander kytara, Sheila Carter klávesové nástroje a Harvey Shields bicí. Skupině se však i přes četná turné nepodařilo prorazit. V roce 1967 pak byla založena skupina nazvaná The Flower Pot Men and their Garden, předtím známá jako The Ivy League. Toto nové jméno bylo odvozeno z názvu dětského představení "The Flowerpot Men", což byla zřejmá slovní hříčka narážející na éru "flower power" a pěstování "konopí" v květináčích. Jejich nejpopulárnější písnička "Let's Go to San Francisco" byla některými posluchači považována za parodii na písničku "San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)", od Scotta McKenzieho, ale skupina to odmítla. Skupinu tvořili Tony Burrows, Neil Landon, Robin Shaw a Pete Nelson, jako zpěváci, Ged Peck kytara, Nick Simper baskytara, Jon Lord klávesy, Carlo Little bicí. Jon Lord dříve hrál s The Artwoods, Nick Simper s Johnny Kidd & The Pirates, Screaming Lord Sutch's a The Savages, kde hrál též kytarista Ritchie Blackmore. V roce 1967 kontaktoval bývalý bubeník skupiny The Searchers, Chris Curtis londýnského obchodníka Tonyho Edwardse v naději že by mohl dělat manažera nově vzniklé skupině.

Question: Vznikla skupina Episode Six v 60. letech?

Answer: V 60. letech vznikla skupina Episode Six, která vydala několik singlů.


Řečtina

Context: Řečtina (řecky ε (γ) – ellinikí (glóssa), tj. řecký (jazyk), nebo ε – elliniká, tj. řečtina) je indoevropský jazyk používaný autochtonním obyvatelstvem především v Řecku, na Kypru a v částech Turecka, a dále v některých emigračních zemích, jako je Austrálie, Spojené státy, Kanada aj. Novořečtina čili současná řečtina se přímo vyvinula ze starořečtiny. Řečtina tvoří samostatnou vývojovou větev indoevropské jazykové rodiny a vedle aramejštiny a čínštiny je jazykem s nejdelší zachovanou literární tradicí. Nejstarším známým jazykem řecké jazykové větve je mykénština (Kréta a pevninské Řecko); zpočátku byla zapisována pomocí dosud nerozluštěného lineárního písma A. Zhruba od 14. století př. n. l. se začalo používat lineární písmo B, kterým jsou psány první dochované písemné památky (tabulky z Knóssu). Lineární písmo B rozluštil roku 1952 Michael Ventris, po něm pokračovali John Chadwick a Antonín Bartoněk. Další zachované doklady o podobě řečtiny pocházejí z 8. století př. n. l. z Itálie a Řecka, zejména Homérovy básně, psané v iónském dialektu. Literární památky ze 6. až 4. století př. n. l. dokládají klasickou řečtinu, jejíž attická forma se i dnes vyučuje jako starořečtina. Ani klasická řečtina totiž neměla jednotnou podobu, nýbrž vyskytovala se v různých dialektech. Každý kmen pěstuje ve svém nářečí určitý literární druh: Dórové → dórština (sborová lyrika) Attičané → attičtina (tragédie, filosofie, politologická próza) Iónové → ionština (epika, historiografická próza) Aiolové → aiolština Podrobnější informace naleznete v článku Koiné. Po pádu athénské demokracie nastává období helénismu (konec 4. století př. n. l. – 3. století n. l.), kdy na základě hlavně attického dialektu postupně vznikal tzv. koiné dialektos – obecný řecký jazyk, stručně koiné, dnes nazývaný dhimotikí ghlósa. Ve srovnání se starou řečtinou docházelo v této době ke změnám ve výslovnosti: melodický přízvuk se měnil v dynamický (důrazový), zanikly rozdíly mezi krátkými a dlouhými samohláskami, dvojhlásky (diftongy) se proměnily v jednoduché samohlásky (monoftongy). Tato výslovnost se už blíží novořečtině. K podstatným změnám došlo i v tvarosloví, během vývoje jazyka se prosazují tendence analytické (tj. některé gramatické významy se začaly vyjadřovat pomocí zvláštních slov místo změnou tvaru slova, např. u sloves se řada časů vyjadřuje opisy), ve skloňování dochází k.

Question: Který jazyk je nejstarším známým jazykem řecké jazykové větve?

Answer: mykénština


PZL Kania

Context: PZL Kania (polsky Luňák) je lehký dvoumotorový víceúčelový vrtulník s třílistým nosným a dvoulistým tlačným vyrovnávacím rotorem. Jedná se o nástupce sovětského vrtulníku Mil Mi-2. Model Kania byl vyvinut a vyráběn polskou společností PZL-Świdnik. == Vývoj == V roce 1964 byla podepsána dohoda mezi Polskem a Sovětským svazem o výrobě lehkého sovětského vrtulníku Mil Mi-2 v polském závodě PZL-Świdnik. I přesto, že se jednalo o vrtulník vyvinutý v Sovětském svazu, byl vyráběn výhradně v Polsku. Vývoj moderznizované verze Mi-2 započal v roce 1977. Společnost PZL-Świdnik se rozhodla vyvinout ve spolupráci s americkým výrobcem leteckých motorů, společností Allison, nový vrtulník, který bude vycházet z Mi-2, ale bude určen pro export na západní trhy. S tím souvisely úpravy Mi-2. Nejdůležitějšími změnami byly nové výkonnější turbohřídelové motory Rolls-Royce Allison 250-C20B, každý o výkonu 313 kW, úpravy trupu, nové kompozitní listy rotoru a západní avionika. První prototyp využívající modifikovaný drak Mi-2 vzlétnul 3. června 1979. Zkoušky provedené v první polovině 80. let vedly k ceritifikaci vrtulníku 29. února 1986. Vrtulník byl vyroben pouze v počtu několika kusů, stejně jako modernizované verze Mi-2. Od roku 2006 se již nevyrábí. Prototyp vrtulníku s imatrikulací SP-SSC se v roce 1986 účastnil 5. mistrovství světa vrtulníků v Castle Ashby. Výroba započala rovněž v tomto roce. Vrtulník byl úspornější a nabízel vyšší výkon, a to i ve srovnání s některými západními vrtulníky. Měl být určen pro obměnu starších Mi-2 a rovněž prodáván na západním trhu. Kvůli problémům s certifikací se vrtulník nestal populární. Řada zemí také odmítala dovážet díly z východního bloku kvůli problémům s měnou. Do roku 2006 bylo postaveno pouze 14 kusů, včetně prototypů. Hlavním uživatelem je polská pohraniční stráž, která provozovala sedm strojů. Dva využívala i polská policie. V letech 1987-1990 létaly tři vrtulníky Kania v Sierra Leone. Čtyři se objevily i v Česku, kde byly nasazovány pro potřeby letecké záchranné služby, a jeden létal na Slovensku. == PZL Kania v Česku == V Česku se objevily od roku 1993 celkem čtyři vrtulníky Kania. Polský vrtulník PZL Kania (imatrikulace SP-SSE) byl předváděn v Československu v roce 1992. Tento stroj si pronajala Letecká služba Federálního policejního sboru. Pod záštitou československého policejního letectva létal s imatrikulací B-3211. Od 13. dubna 1992 byl prověřován na stanici letecké záchranné služby v Praze (Kryštof 01). Od 1. září 1992 do 1. srpna 1993 byl pro potřeby letecké záchranné služby nasazen trvale. Poté byl vyměněn za nový vrtulník střední váhové kategorie Bell 412 a vrátil se zpět výrobci.

Question: Jaký rotor má vrtulník PZL Kania?

Answer: dvoulistým tlačným vyrovnávacím


Jan Železný

Context: Jan Železný (* 16. června 1966 Mladá Boleslav) je bývalý český atlet, oštěpař. Bývá považován za nejlepšího oštěpaře všech dob. Je držitelem tří zlatých medailí (1992, 1996, 2000) a jedné stříbrné medaile z Olympijských her (1988), trojnásobný mistr světa (1993, 1995, 2001), několikanásobný rekordman a držitel současného světového rekordu v hodu oštěpem z roku 1996 (98,48 metru). Od zavedení nových pravidel bylo oštěpem 84krát hozeno přes 90 metrů. Z těchto 84 hodů patří 52 Janu Železnému. Byl vyhlášen Atletem světa (2000), Atletem Evropy (1996, 2000) a českým Sportovcem roku (1993, 1995, 2000, 2001). Jako jediný třikrát přehodil 95 metrů, což se zatím od změny těžiště oštěpu nikomu jinému nepovedlo. Sportovní kariéru ukončil na mítinku v Mladé Boleslavi dne 19. října 2006. V témže roce se ještě nominoval na Mistrovství Evropy v atletice, které se konalo v Göteborgu. Své mezinárodní vystupování tam završil bronzovou medailí za výkon 85,92 metru. Tento výkon je také světovým rekordem v kategorii veteránů nad 40 let. 2006 Göteborg - Mistrovství Evropy - 3. místo 2004 Atény - Olympijské hry - 9. místo 2003 Paříž - Mistrovství světa - 4. místo 2002 Mnichov - Mistrovství Evropy -. 12. místo 2001 Edmonton - Mistrovství světa - 1. místo v rekordu šampionátu 92,80 m 2000 Sydney - Olympijské hry - 1. místo v olym. rekordu 90,17 m 1999 Grand Prix - 2. místo mezi oštěpaři (celkově 24. ) 1999 Sevilla - Mistrovství světa - 3. místo 87,67 m 1997 Grand Prix - 1. místo mezi oštěpaři (celkově 7.) 1997 Atény - Mistrovství světa - 9. místo 1996 Atlanta - Olympijské hry -. 1. místo 88,16 m 1996 Jena - Mítink EAA - světový rekord 98,48 m 1995 Grand Prix - 1. místo v oštěpu (celkově 2.) 1995 Göteborg - Mistrovství světa - 1. místo 89,58 m 1994 Helsinki - Mistrovství. Evropy - 3. místo 82,58 m 1993 Grand Prix - 1. místo v oštěpu (celkově 2.) 1993 Sheffield - světový rekord 95,66 m 1993 Pietersburg - světový rekord 95,54 m 1993 Stuttgart - Mistrovství světa - 1. místo. 85,98 m 1992 Barcelona - Olympijské hry - 1. místo 89,66 m 1992 Oslo - Mítink Zlaté ligy - světový rekord 94,74 m 1991 Grand Prix - 1. místo v oštěpu (celkově 2.) 1991 Tokio - Mistrovství světa - nepostoupil. z kvalifikace 1990 Split - Mistrovství Evropy - nepostoupil z kvalifikace 1990 Oslo - Mítink Zlaté ligy - světový rekord 89,66 m 1988 Soul - Olympijské hry - 2. místo 1987 Řím - Mistrovství světa - 3. místo 1987 Grand Prix - 4. místo.

Question: Ve kterém roce překonal Jan Železný světový rekord v hodu oětěpem?

Answer: 1996


Frazeologie

Context: Frazeologie je lingvistická lexikologická disciplína o ustálených slovních spojeních. Základní jednotkou je frazém, tj. obrazné, ustálené víceslovné pojmenování (např. "mít namále", "být páté kolo u vozu"). Podle přístupu se frazeologie dělí na frazeologii historickou, porovnávací, apod. Frazeologismy lze také dělit podle kritérií formálních a sémantických, ale existují i jiné způsoby dělení. Idiomatika

Question: Co je základní jednotkou frazeologie?

Answer: frazém


John Galsworthy

Context: John Galsworthy (14. srpna 1867, Kingston, Surrey – 31. ledna 1933, Londýn) byl anglický prozaik a dramatik, nositel Nobelovy ceny za literaturu za rok 1932. Galsworthy pocházel ze zámožné právnické rodiny a studoval námořní právo na nejlepších anglických školách v Harrow a Oxfordu. Roku 1889 získal doktorát práv, advokátní praxi však neprovozoval a místo toho s podporovou otcových peněz několik let cestoval po celém světě. Roku 1893 se na své cestě po jižních mořích seznámil s Josephem Conradem, tehdy ještě námořním důstojníkem, a oba budoucí spisovatelé se stali důvěrnými přáteli. Toto setkání Galsworthyho definitivně přesvědčilo, aby se vzdal právnické kariéry a zcela se věnoval literatuře. Do jeho citového vývoje prudce zasáhla láska k manželce vlastního bratrance Adě, která ho přivedla do konfliktu nejen s příbuzenstvem, ale i s celou pokryteckou tzv. vysokou společností. Práci advokáta se Galsworthy nevěnoval ani po otcově smrti v roce 1904, neboť rodinný majetek, který celý zdědil, mu umožnil vést finančně nezávislý život. Protože po letech útrap dosáhla Ada rozvodu, mohl se s ní Galsworthy roku 1905 oženit, a toto manželství vydrželo po celý jeho další život. V následujících desetiletích se Galsworthy věnoval téměř výhradně literatuře a postupem let se stal úspěšným a váženým autorem. V roce 1921 se stal zakládajícím členem mezinárodní organizace spisovatelů PEN klub a byl zvolen jejím prvním předsedou (tuto funkci vykonával až do své smrti). Jako spisovatel debutoval Galsworthy roku 1897 povídkovým souborem Ze čtyř stran světa a brzy nato vydal své první dva nepříliš úspěšné romány. Teprve třetí román Ostrov pokrytců z roku 1904, v němž Galsworthy satiricky zobrazil život anglické vysoké společnosti a odsoudil přežívající kastovní systém, mu přinesl výraznější úspěch. Povzbuzen úspěchem díla vydal pak Galsworthy během několika let dalších pěti románů, ve kterých zkoumal jednotlivé vrstvy vysoké anglické společnosti podle jejich charakteristických sociálních rysů. Ve Vlastníkovi (1906), prvním díle jeho pozdější románové trilogie Sága rodu Forsytů to byli velkoobchodníci, advokáti a finančníci, ve Venkovském sídle (1907) statkářské panstvo, v Bratrství (1909) umělecká inteligence, v Patriciji (1911) vysoká šlechta, a v Tmavém květu (1913) opět umělci. Po skončení první světové války vydal Galsworthy další dva díly své rozsáhlé forsytovské kroniky – v roce 1920 román V pasti a v roce 1921 pak román K pronajmutí. Po vydání třetího dílu se Galsworthy takřka okamžitě zařadil mezi nejuznávanější anglicky píšící autory své doby.

Question: Z jaké rodiny pocházel Galsworthy?

Answer: zámožné právnické


Wilhelm Weitling

Context: Povoláním krejčí emigroval nejdříve do Francie, kde se zapojil do tajných spolků revolucionářů. Stal se zakládajícím členem Svazu spravedlivých, jenž se později měl změnit v první marxistickou politickou organizací na světě, Svaz komunistů. Weitling nesouhlasil s humanistickým socialismem Saint-Simona či Fouriera a propagoval revoluci, jež by nastolila vládu dělnické třídy. S Marxem se však co do pojetí revoluce neshodl a byl se svými přívrženci ze Svazu komunistů vyloučen. Poté Weitling odešel do USA, kde se oženil a zůstal až do smrti. Získal několik patentů za své vynálezy, například za stroj na šití knoflíkových dírek. Zemřel v New Yorku. Dílo Die Menschheit. Wie Sie ist und wie sie sein sollte, (1838/39) Text online Das Evangelium eines armen Sünders, (1845) Garantien der Harmonie und Freiheit, 1849 Weitling připomíná, že zavedené stroje nejenže nezľahčili práci dělníkům, ale pouze zvýšily zisky bohatých a připravili dělníků o práci. Zároveň se domnívá, že v nové společnosti by stroje sloužily skutečně všem lidem, co je jejich skutečný posláním.[1] Weitling zdůrazňuje, že lidé pracují v potu tváře od rána do večera a hoc jsou sýpky bohatých přeplněné, většina obyvatel planety postrádá i věci nutné k obživě, bydlení a odívání. Příčinu tohoto stavu nachází v nerovném rozdělení práce a její plodů (nerovném rozdělení práce, statků a spotřeby statků), které jsou příčinou chudoby a bohatství. A prostředkem tohoto zla jsou peníze. Weitling volá po zdanění bohatých, kritizuje lichvu, nerovné rozdělení a spotřebu statků, nerovnost, zneužití peněz na obohacování se na úkor druhých. Projektuje zřízení národní banky a národních dílen. Předpovídá sjednocení lidstva, rovné rozdělování práce, přístupnou výchovu, rovné práva pohlaví, odstranění dědičných výsad, zavedení všeobecných voleb, stejné povinnosti bez privilegií. [1] Weitling připomíná, že stroje nejenže nezľahčili práci dělníkům, ale pouze zvýšily zisky bohatých a připravili dělníků o práci. Zároveň se domnívá, že v nové společnosti by stroje sloužily skutečně všem lidem, co je jejich skutečný posláním. [1] Za nejvyšší vědu považuje filozofii, jejímž úkolem je zavést mezi všechny vědy řád a harmonii celku. Vědy dělí na filozofii lékařství, fyziku a mechaniku.

Question: V jakém roce napsal Wilhelm Weitling dílo Garantien der Harmonie und Freiheit?

Answer: 1849


Generální inspekce bezpečnostních sborů

Context: Opoziční strany se však domnívaly, že pravým důvodem byl tlak tehdejšího premiéra Andreje Babiše na Michala Murína. Dle opozičních stran se mělo jednat o pokus premiéra v demisi o ovládnutí policie a kontroly nad ní. Služební medaile Podle vyhlášky Ministerstva vnitra č. 433/2004 Sb. uděluje Generální inspekce bezpečnostních sborů svým příslušníkům následující dvě služební medaile:[18] Za zásluhy o bezpečnostZa věrnost(I., II. a III. stupeň) Odkazy Reference ↑ Zpráva o činnosti Generální inspekce bezpečnostních sborů za rok 2018 [online]. Gibs.cz [cit. 2019-12-25]. Dostupné online. ↑ GIBS - Co je a jaké má pravomoci Generální inspekce bezpečnostních sborů. Reflex.cz. Dostupné online [cit. 2018-03-09]. ↑ Prozatímním ředitelem GIBS se stal Ivan Bílek [online]. Vlada.cz, 2011-11-25 [cit. 2019-12-14]. Dostupné online. ↑ Žádost o poskytnutí informací o činnosti GIBS [online]. Gibs.cz, 2014-12-30 [cit. 2019-12-14]. Dostupné online. ↑ ČTK. Šéfem inspekce bezpečnostních sborů bude jmenován Bílek [online]. Denik.cz, 2012-06-06 [cit. 2019-12-14]. Dostupné online. ↑ ČTK. Ředitel GIBS Bílek rezignoval, aby neškodil organizaci. Politický tlak nezmínil [online]. Aktualne.cz, 2015-11-03 [cit. 2019-12-14]. Dostupné online. ↑ Zpráva o činnosti Generální inspekce bezpečnostních sborů za rok 2015 [online]. Gibs.cz, 2016 [cit. 2019-12-14]. Dostupné online. ↑ Vláda schválila návrh na jmenování plukovníka Michala Murína generálním ředitelem GIBS [online]. Vlada.cz, 2015-12-07 [cit. 2019-12-14]. Dostupné online. ↑ Rezignace plk. JUDr. Michala Murína na funkci ředitele Generální inspekce bezpečnostních sborů [online]. Gibs.cz, 2018-04-17 [cit. 2019-12-14]. Dostupné online. ↑ TRACHTOVÁ, Zdeňka. V čele GIBS končí Michal Murín. Jeho nástupce se teprve hledá [online]. Český rozhlas, 2018-04-30 [cit. 2019-12-14].

Question: Jaká je zkratka Generální inspekce bezpečnostních sborů?

Answer: GIBS


Vikariát S

Context: Vikariát S. Marco - Castello Vikariát S. Marco - CastelloDiecéze Patriarchát benátský Provincie Triveneto Okrskový vikář Mons. Narciso Belfiore, S.D.B. Další úřad vikáře Farář ve farnostech Vikariát S. Marco - Castello je územní část benátského patriarchátu. Tvoří ji 14 římskokatolických farností. Farnosti vikariátu Označení položek FarnostSprávceDalší duchovní ve farnostiFarní kostel Římskokatolická farnost Sv. Petra v Castello (Benátky)Mons. Narciso Belfiore, S.D.B.farářAlessandro Zaramella, S.D.B.farní vikářSvatého Petra apoštola Římskokatolická farnost Sv. Josefa v Castello (Benátky)Mons. Narciso Belfiore, S.D.B.farářMassimo Schibotto, S.D.B.farní vikářSvatého Josefa Římskokatolická farnost Sv. Františka z Pauly (Benátky)Mons. Narciso Belfiore, S.D.B.farářFilippo Chiaffoni, S.D.B.farní vikářSvatého Františka z Pauly Římskokatolická farnost Sv. Martina v Castello (Benátky)Augusto ManentefarářSvatého Martina biskupa Římskokatolická farnost Sv. Františka della Vigna (Benátky)Adriano Campesato, O.F.M.farářSebastiano Simonitto, O.F.M.farní vikářSvatého Františka z Assisi Římskokatolická farnost Bragora (Benátky)Giovanni FavarettofarářSvatého Jana Křtitele Římskokatolická farnost Sv. Štěpána (Benátky)Mons. Gianni BernardifarářSvatého Štěpána prvomučedníka Římskokatolická farnost Sv. Lukáše (Benátky)Mons. Marino Gallinafarní administrátorSvatého Lukáše evangelisty Římskokatolická farnost Sv. Salvátora (Benátky)Nejsvětějšího Salvátora Římskokatolická farnost Sv. Zachariáše (Benátky)Mons. Carlo Senofarní administrátorSvatých Zachariáše a Atanáše Římskokatolická farnost Santa Maria Formosa (Benátky)Piotr Mikulskifarní administrátorOčišťování Panny Marie Římskokatolická farnost Sv. Jana a Pavla (Benátky)Angelo Preda, O.P.farářSvatých Jana a Pavla Římskokatolická farnost Sv. Heleny (Benátky)Carlo M. Serpelloni, O.S.M.farářSvaté Heleny císařovny Římskokatolická farnost Sv. Mojžíše (Benátky)Mons. Giuseppe Camilottofarní administrátorRoberto Donadonifarní vikářSvatého Mojžíše Externí odkazy Vikariát S. Marco - Castello mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Křesťanství

Question: Kolik farností tvoří vikariát S. Marco - Castello?

Answer: 14


Principy víry v judaismu

Context: Současná religionistika se domnívá, že židovský monoteismus vznikl synkrezí starších, polyteistických kultů blízkovýchodního starosemitského panteonu, které byly následně sjednoceny do kultu jediného Boha. Pozůstatky tohoto dávného mnohobožství spatřují religionisté v množství jmen, která Bůh v judaismu má. Jméno Boží Podrobnější informace naleznete v článcích JHVH a Boží jména v judaismu. Boží Jméno je jednou z nejposvátnějších věcí v judaismu. Nakládání s Božími jmény vyžaduje zvláštní úctu a obezřetnost, neboť 3. přikázání z Desatera nařizuje "nebrat jej nadarmo". Ve starověku se věřilo, že jméno vyjadřuje i charakter - znalost jména osoby tudíž znamenala i znalost jeho charakteru a vnitřního já, znalost jmen bohů pak měla umožňovat ostatním bohům nebo i lidem tyto bohy vzývat, eventuálně mohli svého boha "přemluvit" či jinak jej přimět, aby konal dle jejich přání - báje o moci božských jmen a o síle, kterou propůjčují, jsou známé již ze starého Egypta. Definice víry v judaismu Judaismus odmítá dogmata a podobné „nezvratné pravdy“. Po dlouhou dobu bylo jediným dogmatem to, že Tóra je Boží Zákon seslaný Bohem a Izrael jej následuje, aby dodržel podmínky smlouvy s Bohem uzavřené, totiž vyvolení výměnou za následování jediného, pravého Boha. Situaci v období na přelomu letopočtů dobře ilustruje následující příběh z Talmudu: „ Přišel jeden pohan k Šamajovi a řekl mu: Stanu se židem, pokud mě naučíš celému učení Tóry po dobu, co vydržím stát na jedné noze. Šamaj se rozlítil, neboť to považoval za drzost a pohana vyhnal. Tentýž pohan přišel k Hilelovi a učinil mu tentýž návrh. Hilel řekl: Co nechceš, aby druzí činili tobě, nečiň ty jim.

Question: Kolik Bohů uznává náboženství Judaizmus?

Answer: jediného


Rovník

Context: Rovník je pomyslná čára vedoucí po povrchu kulového rotujícího tělesa, například planety, měsíce nebo hvězdy, přesně na půli cesty mezi jeho geografickými póly. Rovník je průsečnice povrchu tělesa s rovinou procházející středem tělesa, kolmou k ose tělesa spojující oba geografické póly. Rovník rozděluje povrch planety nebo jiného nebeského tělesa na dvě polokoule, v případě zeměkoule se jedná o severní a jižní polokouli. == Zemský rovník == Zemský rovník je nejdelší rovnoběžka, pomyslná čára spojující body s nulovou zeměpisnou šířkou. Délka zemského rovníku činí asi 40 075 km. === Země a území, kterými prochází zemský rovník === Zemský rovník protíná povrch nebo teritoriální vody 14 zemí. Při postupu od západu Afriky na východ jsou to: Svatý Tomáš a Princův ostrov Svatý Tomáš a Princův ostrov (ostrov Sã Tomé) Gabon Gabon Kongo (Brazzaville) Kongo (Brazzaville) Kongo (Kinshasa) Kongo (Kinshasa) Uganda Uganda – prochází též některými ostrovy ve Viktoriině jezeře Keňa Keňa Somálsko Somálsko Maledivy Maledivy – všechny ostrovy míjí, prochází mezi atoly Huvadu a Addu Indonésie Indonésie – protíná více ostrovů včetně těch největších (Sumatra, Borneo, Celebes) Kiribati Kiribati – všechny ostrovy míjí, prochází mezi atoly Aranuka a Nonouti v Gilbertových ostrovech USA USA (Bakerův ostrov a Jarvisův ostrov) – ostrovy samotné ale neprotíná Ekvádor Ekvádor – prochází již souostrovím Galapágy, ležícím v Tichém oceánu, pak teprve vstupuje na pevninu (překlad názvu státu Ekvádor znamená právě "rovník") Kolumbie Kolumbie Brazílie Brazílie – včetně ostrovů v širokém ústí řeky AmazonkyZajímavostí je, že žádnou část Rovníkové Guiney v Africe rovník neprotíná. === Oceány === Zemský rovník protíná také tři velké světové oceány: Indický oceán Tichý oceán Atlantický oceán === Symbol rovníku === V rámci vexilologie (pomocné historické vědě) je (nebo byl) symbol zemského rovníku umístěn např. na různých vlajkách: Brazilská vlajka Gabonská vlajka Nauruská vlajkaRovník je také obsažen i v názvu jihoamerického státu Ekvádor (španělské slovo Ecuador znamená rovník) nebo v názvu afrického státu Rovníková Guinea (i přesto, že ho rovník neprotíná). == Literatura == Geografický místopisný slovník světa (Praha 1999) Ilustrovaný atlas světa == Související články == poledník rovnoběžka sever jih nebeský rovník == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu zemský rovník ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo rovník ve Wikislovníku www.ian.cz, inAstroPoradna: pravý a střední rovník

Question: Jak se jmenuje nejdelší zemská rovnoběžka?

Answer: rovník