Exoplaneta

Context: Poprvé byla pozorována u hvězdy HD 209458 b v roce 2001.KIC 12557548 b je malou planetou se skalnatým povrchem, která obíhá velmi blízko své hvězdy, a v okolí planety se nachází obrovský oblak prachu jako u komety. Prach může pocházet se sopečných výbuchů a z planety uniká díky její nízké gravitaci, a díky malé vzdálenosti od hvězdy se postupně vypařuje. Nebo se jedná o kovy, které se kvůli malé vzdálenosti od hvězdy postupně vypařují a které poté zkondenzují na prach.V červnu 2015 vědci uvedli, že atmosféra planety GJ 436 b se odpařuje vlivem záření hostitelské hvězdy, což vede ke vzniku obrovského oblaku za planetou ve tvaru ohonu dlouhého 14×106 km. V květnu roku 2017 byl zachycen odraz světla z ledových krystalů v atmosféře Země. Technologie použitá k jeho nalezení může být užitečná pro studium atmosfér vzdálených světů včetně exoplanet. === Vázaná rotace === U planet s vázanou rotaci s rezonancí 1:1 na jednu polokouli stále svítí její hostitelská hvězda a polokoule je proto velice horká, kdežto druhá polokoule se nachází v temnotě a je velice mrazivá. Taková planeta by mohla připomínat oční bulvu s horkou skvrnou. Planety s excentrickou oběžnou dráhou mohou být uzamčeny v jiné rezonanci. Rezonance 3:2 a 5:2 by vedly ke vzniku dvou horkých skvrn na východní i západní polokouli. Planety s excentrickou oběžnou dráhou a se skloněnou osou rotace mohou mít složitější pohyb své hvězdy na obloze. Jak jsou objevovány další exoplanety, exoplanetologie má stále více objektů pro podrobnější studium extrasolárních světů a nakonec se bude zabývat perspektivou života na planetách mimo sluneční soustavou. V kosmických vzdálenostech může být život zjištěn pouze tehdy, vyvíjí-li se v planetárním měřítku a silně modifikuje planetární prostředí takovým způsobem, že tyto modifikace nelze vysvětlit klasickými fyzikálně-chemickými procesy (z rovnovážných procesů). Například molekulární kyslík (O2) v atmosféře Země je výsledkem fotosyntézy živých rostlin a mnoha dalších druhů mikroorganismů, takže kyslík může být jedním z indikátorů života na exoplanetách, ačkoli malé množství kyslíku může být rovněž produkováno nebiologickými prostředky. Potenciálně obyvatelná planeta navíc musí obíhat stabilní hvězdu ve vzdálenosti, v níž mohou objekty s hmotností planety s dostatečným atmosférickým tlakem umožňovat existenci kapalné vody na svém povrchu. == Kulturní dopad == Dne 9. května 2013 uspořádal americký Kongres slyšení dvou podvýborů Sněmovny reprezentantů Spojených států o objevech exoplanet: Našli jsme jiné země? vyvolaného objevem exoplanety Kepler-62f, Kepler-62e a Kepler-62c. Zvláštní vydání časopisu Science, které vyšlo již dříve, popisuje objevy exoplanet. == Odkazy == === Poznámky === === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Exoplanet na anglické Wikipedii. === Související články === Extrasolární kometa Planetární soustava

Question: Jak se říká planetě obíhající kolem jiné hvězdy než kolem Slunce?

Answer: extrasolární


Truckee

Context: Truckee Poloha Souřadnice 39°20′32″ s. š., 120°12′13″ z. d. Nadmořská výška 1773 m n. m. Časové pásmo UTC-8/-7 (letní čas) Stát Spojené státy americké Spojené státy americké stát Kalifornie okres Nevada Country Truckee Rozloha a obyvatelstvo Rozloha 87,2 km² Počet obyvatel 16 180 (2010) Hustota zalidnění 185,6 obyv./km² Správa Starosta Richard Anderson Oficiální web www.townoftruckee.com PSČ 96160 multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Truckee je město v USA. Je součástí okresu Nevada Country ve státě Kalifornie. V roce 2010 zde žilo 16 180 obyvatel, což je o více než 2 000 více, než v roce 2000. Město leží ve vysoké nadmořské výšce 1773 m n. m., proto je zde průměrná roční teplota jen 6,9 °C. Řeka Truckee River východně od Truckee. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Truckee na Wikimedia Commons Autoritní data: LCCN: n82041168 | VIAF: 133710284 | WorldcatID: lccn-n82041168

Question: Jaká je průměrná roční teplota ve městě Truckee?

Answer: 6,9 °C.


Mars (planeta)

Context: První pozorování planety jsou známá již z období prvních civilizací (Egypťané, Babylóňané a Řekové), kdy byl Mars pozorován pouhým okem. Během první poloviny 17. století využili astronomové první konstruované dalekohledy pro pozorování, které jim umožnily rozeznat na povrchu planety tmavé a světlé plochy, z čehož se usoudilo, že na Marsu jsou polární čepičky. V roce 1877 se poprvé v mapách povrchu Marsu objevují nové útvary tzv. kanály, u kterých si jejich objevitel Giovanni Schiaparelli nebyl jist, co znamenají. Později se ukázalo, že byly pouhým optickým klamem zapříčiněným špatnými rozlišovacími schopnostmi dalekohledu a pohybem prachu po povrchu planety. Částečně vlivem špatného překladu italského slova "canale" znamenající vyjma umělého kanálu i přírodní "koryto" došlo překladem k mýlce, že dílo je umělého charakteru. Zpráva o pozorování se rychle roznesla a následně objev začaly potvrzovat i další pozorovací místa a vytvářet nepřeberné množství podrobných map neexistujících kanálů (spolu s nimi začaly vznikat teorie o jejich umělém vzniku a umírající civilizaci na vysychající planetě). Ve skutečnosti jsou kanály jen optický klam, který vzniká řetězcem tmavých skvrn. Jejich existence byla po 50 letech pozorováním vyvrácena, ale část veřejnosti je stále měla za existující dílo. Až fotografie z kosmických sond jednoznačně toto přesvědčení vyvrátily. Při pozorování dalekohledem ze Země nelze vidět žádné významné detaily povrchu vyjma polárních čepiček, a tak podrobné prozkoumání Marsu mohlo proběhnout až po návštěvě sond. Podrobnější informace naleznete v článku Výzkum Marsu. Mars se stal jednou z prvních planet, která byla zkoumána na počátku vesmírného průzkumu. Americké, ruské, evropské a japonské sondy kolem této planety již obíhaly, dopadaly na její povrch, přistávaly a jezdily po ní, aby získaly data o jejím geologickém složení, vlastnostech povrchu, hledaly vodu a zkoumaly klima. První úspěšná mise byla americká Mariner 4 vypuštěná v roce 1964. Následoval symbolický úspěch dvou sovětských sond Mars 2 a Mars 3 vypuštěných v roce 1971, které přistály na jeho povrchu, ale kontakt s nimi byl ztracen několik sekund po dosednutí. Důležitou událostí začátku 70. let 20. století se stalo navedení americké sondy Mariner 9 na oběžnou dráhu, která pořídila první kvalitní fotografie povrchu planety, jenž umožnily rozpoznat základní morfologické jednotky. Následoval americký program Viking, který se skládal ze dvou orbitálních sond, každá obsahující i povrchový modul. Oba povrchové moduly úspěšně přistály na povrchu v roce 1976 a po dobu 6 (Viking 1) respektive 3 (Viking 2) let prováděly pozorování.

Question: Která planeta byla pojmenována po římském bohu války?

Answer: Mars


Cikády

Context: Cikády Fidicina mannifera Vědecká klasifikace Říše živočichové (Animalia) Kmen členovci (Arthropoda) Podkmen šestinozí (Hexapoda) Třída hmyz (Insecta) Řád polokřídlí (Hemiptera) Podřád Auchenorrhyncha Infrařád Cicadomorpha Nadčeleď cikády (Cicadoidea) Čeleď cikádovití (Cicadidae)Westwood, 1840 podčeledi Cicadettinae Cicadinae Tettigadinae Tibiceninae Některá data mohou pocházet z datové položky. Cikády (Cicadoidea) je nadčeleď hmyzu patřící dříve mezi stejnokřídlé, dnes je řazena do řádu polokřídlí (Hemiptera). Charakteristika Dospělý jedinec je dlouhý kolem 2–5 cm, některé tropické druhy však dosahují i délky 15 cm. Cikády mají velmi dobré velké oči, umístěné odděleně na stranách hlavy, kromě nich mají ještě tři malá očka umístěná nad nimi. Dalšími znaky jsou poměrně krátká tykadla a blanitá křídla. Pouštní cikády se také jako jedny z mála dokáží ochlazovat pocením. Samečci vyluzují charakteristické hlasité cvrkavé zvuky pomocí membrány na zadečku. Jde o nejhlučnějšího zástupce z říše hmyzu. Cikády také můžeme nalézt u moře. Zástupci cikáda chlumní (Cicadetta montana) cikáda trnková (Cicadivetta tibialis) cikáda viničná (Tibicina haematodes) cikáda sedmnáctiletá (Magicicada septemdecim) Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Jak dobré oči mají cikády?

Answer: velmi dobré


Mistrovství světa ve fotbale 2018

Context: Mistrovství světa ve fotbale 2018 bylo 21. mistrovstvím asociace FIFA, poprvé v historii probíhalo v Rusku. Mistrovství se konalo v jedenácti městech na dvanácti stadionech. Byly to: Moskva (stadiony Lužniki a Otkrytije Arena), Petrohrad, Kaliningrad, Jekatěrinburg, Nižnij Novgorod, Kazaň, Samara, Saransk, Volgograd, Rostov na Donu a Soči. Poprvé od roku 2006 bylo mistrovství opět organizováno evropskou zemí a vůbec poprvé probíhalo ve východní Evropě. Očekávalo se, že se stane dosud nejdražším fotbalovým mistrovstvím v historii, rozpočet se odhadoval na více než 14,2 miliardy dolarů.Do turnaje zahrnujícího 32 národních týmů se mužské fotbalové národní týmy probojovaly z předchozí kvalifikace. Poprvé v historii se na mistrovství světa probojovaly celky Islandu a Panamy. Česká republika na turnaji chyběla již potřetí v řadě.Finálový zápas turnaje se odehrál v Moskvě na stadionu Lužniki dne 15. července 2018, kde Francie porazila Chorvatsko v základní hrací době 4 : 2. == Kandidáti na pořadatelství == Rusko se již ucházelo o uspořádání MS 1990, tehdy ještě jako součást Sovětského svazu, ale v hlasování FIFA v roce 1984 neuspělo s Itálií. Výsledky hlasování o pořádání MS 2018 členů Výkonného výboru FIFA 2. prosince 2010 ve švýcarském Curychu: == Kvalifikace == Závěrečného turnaje se zúčastní 32 národních týmů. O 31 míst se bojuje v kvalifikaci a pouze Rusko má účast jako pořádající země zajištěnou předem. Hlavní los kvalifikace proběhl 25. července 2015 v Petrohradu. Kvalifikace se koná od března 2015 do listopadu 2017. === Seznam kvalifikovaných týmů === == Stadiony == == Marketing a organizace == Logo turnaje bylo odhaleno dne 28. října 2014 kosmonauty na Mezinárodní kosmické stanici a poté promítáno na moskevské Velké divadlo během večerního televizního programu.

Question: Kde probíhalo mistrovství světa ve fotbale 2018?

Answer: Rusku


Nutella

Context: Nutella je obchodní značka čokoládové pomazánky z lískových oříšků, kterou vyrábí italská společnost Ferrero. Recept vznikl roku 1941 upravením receptury dříve vyráběné pomazánky. Starší produkt, Gianduia, byla směs obsahující přibližně 50 % mandlí a/nebo lískových ořechů a 50 % čokolády. Začala se vyrábět v italském Piemontu poté, co zdanění kakaových bobů ztížilo výrobu běžné čokolády. Původně se vyráběla v pevném stavu, ale později byla změněna na krémovitý produkt Supercrema. V roce 1963 bylo složení znovu upraveno a produkt byl již definitivně přejmenován na Nutella. První sklenice Nutelly opustila továrnu Ferrero 20. dubna 1964. Podle štítku výrobku jsou hlavní ingredience Nutelly cukr a rostlinné oleje (většinou palmový), následují lískové ořechy, kakao a sušené odstředěné mléko. Nutella je v mnoha zemích prodávána jako "oříškový krém". Podle italského práva nemůže být označena jako čokoládový krém, protože nesplňuje minimální koncentraci kakaové sušiny. Asi polovina kalorií v Nutelle pochází z tuku (11 g v 37g porci či 99 kcal z 200 kcal) a asi 40 % kalorií pochází z cukru (20 g, 80 kcal). Pro spotřebitele v České republice výrobce neuvádí zemi původu výrobku. U nejprodávanějších velikostí balení lze ovšem zemi původu zjistit z razítka na boční straně plastového víčka. Poslední písmeno kódu umístěného pod datem minimální trvanlivosti označuje továrnu, ve které byla pomazánka vyrobena: W = Polsko, G = Německo, A = Itálie. V případě pochybností lze zemi původu vyčíst v informaci určené pro rumunský trh (RO), kde legislativa uvedení této informace přikazuje. Rozdíl v chuti i barvě je prokazatelný v neprospěch české verze, vyráběné v Polsku. Světlejší barva, méně intenzivní chuť a v neposlední řadě i vyšší cena, cca o 40% ve srovnání s Německem. Na toto téma proběhlo již několik průzkumů v ČR i na Slovensku, informace jsou dohledatelné včetně výsledků nezávislých testů na internetu.

Question: Která firma vyrábí Nutellu?

Answer: Ferrero


Mateřské mléko

Context: Mateřské mléko je novorozenci předáváno pomocí kojení, během kterého je postupně uvolňováno čiré vodnější mléko k uhašení žízně a později tučnější tzv. zadní mléko. Pro správný vývoj dítěte se v současné době doporučuje minimálně půlroční plné kojení. Tvorba mateřského mléka je ovlivněna prolaktinem, jeho uvolňování z prsní žlážy pak oxytocinem. Hladiny prolaktinu je možno ovlivnit léky – především agonisty dopaminu – kteří se používají k zástavě laktace. Oxytocin je dále odpovědný za rozvoj citového vztahu matka/dítě. Mateřské mléko u člověka má snížený obsah bílkovin než jiné savčí druhy, což je způsobeno tím, že u novorozence se vyvíjí hlavně mozek. Z bílkovin je zastoupen hlavně laktalbumin a menší část připadá kasein. Tuky tvoří v mateřském mléce proměnlivou složku v závislosti na stravovacích návycích matky. Velká část tuků připadá na nenasycené mastné kyseliny, které jsou oproti kravskému mléku zastoupeny 4 krát více. Je současně bohaté i na imunologicky aktivní protilátky, které podporují vývoj imunitního systému kojence. Mateřské mléko obsahuje také některé adipokiny (hlavně AFABP), což vysvětluje fakt, že déle kojené děti mají v dospělosti méně problémů s obezitou a metabolickými poruchami. Na trávení mateřského mléka u člověka se podílí hlavně enzym lipáza, který se nachází v mateřském mléce. V případě kravského mléka tento enzym chybí. Do mateřského mléka se z těla ženy mohou dostávat i některé syntetické chemikálie, jako například některé UV filtry používané v opalovacích krémech nebo perzistentní znečišťující látky jako polychlorované bifenyly (PCB).

Question: Jaké mléko je produkované v prsou?

Answer: Mateřské


Člověk

Context: Člověk (Homo) je rod živočichů z čeledi hominidi (Hominidae), k němuž patří jediný současně žijící druh člověka – člověk moudrý (Homo sapiens sapiens) a jeho blízcí vyhynulí příbuzní. Samec člověka se nazývá muž, samice žena, mládě člověka dítě. Odhaduje se, že rod je asi 2,8 milionu let starý. Vznik rodu Homo se datuje do stejné doby, kdy se také objevují první kamenné nástroje, a tedy v době, kdy začíná nejstarší paleolit. Všechny druhy, vyjma člověka moudrého, vyhynuly. Člověk vzpřímený vyhynul před 50 000 až 35 000 lety, Homo neanderthalensis asi před 30 000 lety, Homo floresiensis však až před 12 000 lety. V Iwo Eleru (Nigérie) byla nalezena také archaická forma Homo sapiens stará pouze 13 000 let. Související informace naleznete také v článku Evoluce člověka. Jako druhy rodu Homo se tradičně uvádějí: †Homo naledi †Homo habilis (člověk zručný) †Homo rudolfensis (člověk východoafrický) †Homo ergaster (člověk dělný) †Homo erectus (člověk. vzpřímený) †Homo floresiensis (člověk floreský) †Homo antecessor (člověk předchůdce) †Homo heidelbergensis, někdy Homo erectus heidelbergensis (člověk heidelberský) †Homo neanderthalensis (člověk neandrtálský). , někdy Homo sapiens neanderthalensis †Homo rhodesiensis (člověk rhodéský) †Homo georgicus (člověk gruzínský) Homo sapiens (člověk moudrý) Některé nálezy popsané jako samostatné druhy zatím nedosáhly všeobecného uznání (např. †Homo cepranensis či †Homo gautengensis), některé byly včleněny do druhů jiných (např. †Homo pekinensis a †Homo soloensis do H. erectus).

Question: Kdy vyhynul druh Homo neneanderthalensis?

Answer: asi před 30 000 lety


Červená

Context: Červená je barva odpovídající nejnižším frekvencím, které oko dokáže vnímat. Červená barva patří mezi základní barvy barevného spektra, je to barva monochromatického světla o vlnové délce zhruba 700 nm. Světlo s ještě nižší frekvencí již lidský zrak nedokáže vnímat, jedná se o tzv. infračervené záření. Červená barva patří mezi základní barvy při aditivním míchání (viz RGB), jejím doplňkem je azurová. Lidská krev (a mnohých zvířat) má červenou barvu, což je způsobeno přítomností hemoglobinu. S tímto faktem zřejmě souvisí další symbolika: Červená barva symbolizuje hněv, např. ve rčení vidět rudě. Planeta Mars má načervenalou barvu (kvůli přítomnosti oxidů železa), pro kterou byl asociován s bohem války, Martem. V křesťanství je červená barva symbolem prolité krve mučedníků, proto se používá jako liturgická barva při jejich památkách. Historicky, zvláště v tradici antického Říma je červená či purpurová barva chápána jako barva královská či slavnostní. Odtud též liturgické užití červené barvy při velkých svátcích, které nejsou oslavami mučedníků (např. Květná neděle, Velký pátek, Seslání Ducha svatého). Červená barva je výrazná, chápe se jako varování či jiná důležitá zpráva. Červená barva na semaforu (i na jiných místech) znamená stůj. Červená barva pozičního světla na letadlech a lodích slouží k označení levé strany (port). Červená barva symbolizuje lásku či erotiku (červená knihovna, červené lucerny). Červená barva symbolizuje socialisty či (hlavně) komunisty. V čínské tradici je červená barvou štěstí. Červenou barvou je v účetnictví vyznačen dluh, ztráta (výraz v červených číslech znamená ve ztrátě). V barevném značení odporů znamená červená barva číslici 2 nebo toleranci ±2% Červená barva symbolizuje také ocenění nebo uznání: vysokoškolský diplom studentů, kteří prospěli s vyznamenáním, má červené desky (červený diplom). Červená barva je takzvanou barvou muže, protože znamená krev, popřípadě válku. Červená barva je dále považována za barvu revoluce a změn systému obecně. Červenou barvou jsou označeny vodovodní kohoutky, z nichž teče horká voda. Červená je také jedna ze čtyř základních barev na mariášových kartách a tarokových kartách, kde je znázorněna červenými srdíčky. Podobně je tomu ale i u hracích karet francouzského a španělského typu, kde se používají červená srdce a červená kára.

Question: Jaká barva je doplňkem červené?

Answer: azurová


Airbus A320

Context: Série byla průkopníkem jako první civilní dopravní letoun s plně digitálním řídícím systémem fly-by-wire a první s tzv. přirozenou nestabilitou. Dále jako první dopravní letoun používá boční side-sticky místo tradičních řídicích pák. Varianty nabízejí maximální vzletovou hmotnost od 68 do 93,5 t (150 000 až 206 000 lb), aby pokryly dolet 5 740–6 940 km (3 100–3 750 nmi). 31,4 m (103 ft) dlouhý A318 obvykle pojme 107 až 132 cestujících. A319 s kapacitou 124–156 míst je dlouhý 33,8 m (111 ft). A320 je dlouhý 37,6 m (123 ft) a pojme 150 až 186 cestujících. 44,5 m (146 ft) dlouhý A321 nabízí 185 až 230 míst. Dále jsou k dispozici business jety známé jako Airbus Corporate Jets. V prosinci 2010 společnost Airbus ohlásila vylepšený model A320neo (new engine option), který první let vykonal v roce 2014 a do služby u společnosti Lufthansa vstoupil v lednu 2016. Díky účinnějším motorům a vylepšením včetně sharkletů nabízí až o 15% nižší spotřebu paliva.

Question: Jak dlouhý je letoun Airbus A320?

Answer: 37,6 m


Partimage

Context: Partimage Partimage Vývojář Francois Dupoux and Franck Ladurelle První vydání 11. září 2001 Aktuální verze 0.6.9 / 25. července 2010 Operační systém Linux, Multiplatformní (Live CD) Typ softwaru svobodný software Licence GPL 2 (GNU General Public Licence) Web www.partimage.org Některá data mohou pocházet z datové položky. Partimage je v informatice nástroj pro zálohování disků v prostředí Linuxu/Unixu. Partimage dokáže ukládat diskové oddíly nejrůznějších formátů do diskového obrazu a následně je z tohoto obrazu opět obnovit. Partimage nabízí podporu většiny souborových systémů používaných v Linuxu i Microsoft Windows. Výsledný obraz může být komprimován pro ušetření diskového prostoru a rozdělen do několika menších souborů, které mohou být vypáleny na CD nebo DVD.[1] Diskové oddíly mohou být ukládány i přes počítačovou síť například použitím Samby. Partimage je k dispozici v mnoha distribucích Linuxu včetně specializovaných, jako například SystemRescueCd. Funkce Partimage kopíruje data pouze z použitých částí oddílů, tudíž nejsou do výsledného obrazu disku kopírovány prázdné bloky. Tím se dosáhne menšího souboru, než za použití unixového příkazu dd, který kopíruje vše. Při použití komprimace gzip lze komprimovat 1 GB soubor až na 400 MB.[1] Při vytváření obrazu disku si lze vybrat ze čtyř úrovní komprimace.[2] Druh Popis úrovně komprimace none bez komprimace gzip malý soubor, rychlá komprimace bzip2 velmi malý soubor, pomalejší komprimace lzo malý soubor, velmi rychlá komprimace Podporované souborové systémy Partimage ukládá pouze použité bloky diskových oddílů a proto musí rozumět struktuře souborového systému. Nelze tedy uložit nepodporovaný souborový systém.[3] Název Popis Stav ext2/ext3 linuxový standard stabilní ext4 vylepšená verze ext3 nepodporováno reiserfs-3 Žurnálovací souborový systém stabilní FAT16/32 Souborový systém DOS a Windows stabilní HPFS Souborový systém IBM OS/2 stabilní JFS Žurnálovací souborový systém stabilní XFS Žurnálovací souborový systém stabilní UFS Souborový systém Unix beta HFS Souborový systém MacOS beta NTFS Windows NT, 2000 a XP experimentální Reference 1 2 Partimage. www.partimage.org [online]. [cit. 2017-02-21]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-02-08. (anglicky) ↑ Partimage-manual Usage - Partimage. www.partimage.org [online]. [cit. 2017-02-21].

Question: K čemu slouží nástroj Partimage?

Answer: zálohování disků v prostředí Linuxu/Unixu


Arabské písmo

Context: Arabské písmo je stejně jako řecké nebo hebrejské založeno na fénickém typu písma. Na rozdíl od latinky má pouze psanou formu písma. Nemá sice velká a malá písmena, ale zato většina písmen má 4 podoby: pro výskyt na počátku slova, uprostřed, na konci nebo samostatně. Stejně jako hebrejština se píše zprava doleva a obvykle nezaznamenává krátké samohlásky. Výjimkou jsou náboženské texty, učebnice a slova, kde by mohlo dojít k záměně. V takových textech se používají speciální značky pro samohlásky a hovoříme o takových textech jako o vokalizovaných. Přejatá cizí slova se často píší s dlouhými samohláskami jen proto, aby byla naznačena jejich výslovnost, kterou jinak u arabských slov Arab pozná z kontextu.[zdroj? ] Arabské písmo se šířilo spolu s islámem a přijaly ho i další jazyky, s arabštinou zcela nepříbuzné: perština, paštština, balúčština, urdština, ujgurština, některé texty psané v staré albánštině aj. Pro tyto jazyky se v písmu objevily další znaky, které arabština nevyužívá, např. P, Č, V. Některé jazyky (např. turečtina či kazaština) později vyměnily arabské písmo za latinku nebo cyrilici. Základní znaky používané pro arabštinu v osamoceném tvaru jsou následující. (Pořadí znaků není v tabulce znázorněno arabsky zprava doleva, ale evropsky zleva doprava.) Znak hamza označuje ráz, tedy zvuk, který v češtině předchází samohlásce. (např. mezi e a u ve slově "neumím") Hamza se může objevit i na konci slova (např. v názvu ا ا). I když pak nemusí být ve výslovnosti slyšitelná, začne být důležitá např. při připojení pádové koncovky -u (vyslovíme bajdá'u, nikoli bajdau). Jestliže se má hamza objevit před alifem, píše se jako vokalizační značka nad něj (pokud následuje samohláska a nebo u) nebo pod něj (pokud následuje i). Podobně se můžou stát nositeli hamzy i písmena wáw a ya. Slova začínající samohláskou se proto často píší na začátku s alifem a hamzou. Hamza odpadá v případě, že se slovo má podle pravidel ve výslovnosti navázat na předcházející slovo. (Proto se hamza nevyskytuje nad nejčastějším začátkem arabských jmen, totiž nad členem al-.) Tato pravidla ovšem nejsou vždy dodržována striktně, a tak se stává, že autor hamzu vynechá i tam, kde by měla být.

Question: Na čem je založeno arabské písmo?

Answer: na fénickém typu písma


Národní parky v Česku

Context: Národní parky v Česku jsou velkoplošná, zvláště chráněná území v Česku. V České republice se nachází čtyři národní parky. Jejich status upravuje zákon č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny. Nejstarší z nich je Krkonošský národní park (vyhlášen v roce 1963), největší je Národní park Šumava (69 030 ha). Pro národní parky se užívá zkratka NP. Národní park je definován v § 15 zákona č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny: V roce 1956 byl vydán zákon č. 40/1956 Sb., o státní ochraně přírody, který definoval pojem i jeho náplň na území Československa. Rozsahy vyhlášených chráněných území se dodatečně měnily vládními nařízeními. Vývoj názorů na ochranu přírody vedl v roce 1992 k přijetí nového zákona č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny.

Question: Kdy byl vyhlášen Krkonošský národní park?

Answer: 1963


Gottfried Wilhelm Leibniz

Context: Jejich pocity jsou tedy též nedokonalé. To platí i pro zlo morální. Nedokonalá bytost chybuje a hřeší. Leibniz usiloval o převedení veškerého poznání na jednoznačné pojmy (žádná mnohoznačnost, nejasnost, vágnost) a posléze vyjadření těchto pojmů pomocí odpovídajících symbolů (characteristica universalis, neboli univerzální charakteristika, univerzální symbolická řeč). Nicméně už za svého života dospěl Leibniz k tomu, že vytvoření jednotného a jasného univerzálního systému není možné. Leibniz rozlišoval mezi pravdami faktu (vérités de fait) a pravdami rozumu (vérités de raison). Pravdy faktu, neboli nahodilé pravdy, platí pouze v některých možných světech (předchůdci Kantových syntetických soudů nebo Hobbesova sčítání). Kdežto pravdy rozumu, neboli nutné pravdy, platí ve všech možných světech (předchůdci Kantových analytických soudů nebo Hobbesova odčítání). Princip identity nerozlišeného (identitas indiscernibilium), neboli Leibnizův princip, tvrdí, že všechny metafyzické rozdíly jsou esenciální. Nemohou existovat dvě nerozlišitelné věci. Existují jen individua a všechny obecné pojmy, jak je známe, jsou pouze abstraktní. Tím Leibniz došel k tomu, že prostor a čas jsou relativní (v rozporu s Newtonem). V jeho rozsáhlém díle nacházíme celou řadu rozporů, které dokumentují, jak se vyvíjelo a měnilo myšlení tohoto všestranného a neobyčejně plodného autora. 1663: Disputatio De Principio Individui 1666: De Arte Combinatoria 1667: Nova methodus discendae docendaeque jurisprudentiae 1671.

Question: Jaké jsou metafyzické rozdíly podle Leibnizova pricipu?

Answer: esenciální


První světová válka

Context: Manévry se konaly při srbských hranicích. Následník trůnu František Ferdinand d'Este jako vrchní inspektor rakousko-uherské armády přijel na manévry společně se svou chotí, Žofií Chotkovou a na jejich závěr manželský pár navštívil Sarajevo, hlavní město Bosny. Zde na ně byl 28. června 1914 spáchán srbskými radikály atentát, kterému ještě týž den podlehl on i jeho žena Žofie. Rakousko-Uhersko následně zaslalo Srbsku ultimátum, jež bylo formulováno tak, aby bylo protistranou odmítnuto a vedlo tak ke konfliktu mezi oběma zeměmi. V této činnosti byla rakouská strana podporována německou vládou, která léto 1914 považovala za nejvhodnější okamžik k vyvolání války s Ruskem, již považovala v blízké budoucnosti za nevyhnutelnou. Ostře formulované podmínky byly pro Srbsko nepřijatelné, pokud nechtělo ztratit suverenitu. Na radu Ruska, které se Srbskem udržovalo blízké vztahy, částečně ustoupilo a přijalo devět z deseti bodů ultimáta, až na požadavek vyšetřovat rakouskou policií osoby podezřelé z vraždy manželského páru následníka trůnu. Dne 28. července 1914 vyhlásilo Rakousko-Uhersko Srbsku válku. O den později začalo jeho podunajské loďstvo ostřelovat Bělehrad. Téhož dne na základě uzavřených spojeneckých smluv zareagoval ruský car Mikuláš II. na rakouský útok na Srbsko vyhlášením takzvané přípravné fáze pro případ války, tedy částečné mobilizace třinácti armádních sborů u rakouské hranice. Naděje na "lokalizaci" konfliktu na Balkáně se rozplynula se zprávou o ruské všeobecné mobilizaci 31. července 1914. Systém mezinárodní bezpečnosti v předvečer války, založený na dvojici aliančních bloků – Trojdohodě a Trojspolku spustil tak řetězovou reakci vedoucí ke světové válce a během jednoho měsíce se ve válečném konfliktu ocitla většina Evropy. Dne 1. srpna vyhlásilo Německo válku Rusku, o dva dny později pak Francii (již 2. srpna obsadilo Lucembursko) a 4. srpna vstoupila německá vojska do neutrální Belgie, aby tak získala průchod do Francie.

Question: Kdy vyhlásilo Rakousko-Uhersko Srbsku válku?

Answer: 28. července 1914


Klenba

Context: oslí hřbet,... líc klenby – její vnitřní, pohledová strana daná tvarem bednění, která bývá (ale nemusí) být po jeho odstranění povrchově upravená rub klenby – horní strana klenby, která je překryta podlahou dalšího patra nebo střechou. čelo klenby – část stěny ohraničené obloukem klenby Rozměry rozpětí nebo rozpon klenby – vodorovná vzdálenost mezi svislými stavebními konstrukcemi (sloupy/stěny), resp. patami klenby výška (světlost) klenby (vzepětí klenby[zdroj? ]) – výška mezi patami klenby a jejím vrcholem, která se podílí na výsledné výšce zaklenuté místnosti délka klenby – měří se ve směru její osy Nejjednodušší způsob zastropení představuje trám nebo kamenný nosník. Rozpětí lze zvětšit, pokud se dva kameny opřou šikmo proti sobě. Přechodem ke klenbě je ústupková klenba z vodorovných desek, které se z obou stran stupňovitě přesahují, až se ve vrcholnici setkají. Skutečné klenby se liší tím, že se staví na lešení nebo bednění. Nejstarší klenby jsou doloženy již ze sumerské architektury ze 4. tisíciletí př. n. l. Nejstarší dochovaná klenba je v chrámu Ramesse III. v Medínit Habu a pochází z 12. století př. n. l.. Klenby se používaly jak v monumentálních, tak také v inženýrských stavbách (stoky, mosty, tunely). K velké dokonalosti dovedla klenby římská a byzantská architektura.

Question: Co představuje nejjednodušší způsob zastropení?

Answer: trám nebo kamenný nosník


Twiggy

Context: Od roku 2005 dělala modelku pro společnost Marks and Spencer, na podporu jejich nejnovějších kampaních, objevovala se v tištěných i televizních reklamách po boku Myleene Klass, Erin O'Connor, Lily Cole a dalších. V roce 2012 pracovala společně s návrháři Marks & Spencer, aby vytvořili exkluzivní kolekci dámského oblečení pro tento módní řetězec. Filmografie The Boy Friend (1971) W (1974) The Butterfly Ball and the Grasshopper's Feast (1976) There Goes The Bride (1979) Bratři Bluesovi (1980) Pygmalion (1981) Doktor a ďáblové (1985) Klub ráj (1986) The Little Match Girl (1986) Madame Sousatzká (1988) The Diamond Trap (1988) Sun Child (1988) Tulák Charlie Chaplin (1989) Istanbul (Keep Your Eyes Open) (1990) Body Bags: Historky z márnice (1993) Vezmeš si mě? (1997) Edge of Seventeen (1998) Brand New World (založeno na hře Jeffa Noona, Woundings) (1998) Divadlo Popelka, Casino Theatre, Londýn, (1974) The Butterfly Ball and the Grasshopper's Feast, Royal Albert Hall, Londýn (1975) Eliza Doolittle, Pygmalion, (1981) Captain Beaky and His Musical Christmas (pantomima), Apollo Victoria Theatre, Londýn (1981) My One and Only, St. James Theatre, New York, (1983–1984) Blithe Spirit, Chichester Festival Theatre, (1997) Noel and Gertie, Bay Street Theatre, Long Island, New York, (1998) If Love Were All, Lucille Lortel Theatre, New York City (1999) Blithe Spirit, Bay Street Theatre, Long Island, New York (2002) Mrs Warren's Profession, turné, England, (2003) Televize Twiggs (1974) Twiggy (1975) The Muppet Show (1976) (epizoda 21) Victorian Scandals (1976) Bing Crosby's Merrie Olde Christmas (1977) The Donna Summer Special (1980) A Gift of Music (1981) Princesses (1991) (2 epizody) Tales from the Crypt (1992) (1 epizoda) Chůva k pohledání (1994) (1 epizoda) Heartbeat (1994) (1 epizoda) Absolutely Fabulous (2000–2001) This Morning (moderátorka v roce 2001) Take Time With Twiggy (moderátorka v roce 2001) America's Next Top Model (porotce, 5.-9. série) (2005–2007) ShakespeaRe-Told: The Taming of the Shrew (2005) Friday Night with Jonathan Ross (host) (2008) Twiggy's Frock Exchange (2008) Alan Titchmarsh's Walks of Fame (2010) Nahrávky The Boy Friend (1971) Twiggy and the Girlfriends (1972) Cole Porter in Paris (1973) Twiggy (1976) „In My Life“ (píseň) v The Muppet Show (1976) Please Get My Name Right (1977) Captain Beaky and His Band (1977) Pieces of April (1978) My One and Only (1983) The Doctor and the Devils (1985) Feel Emotion (1985) Technocolor Featuring Twiggy – Unchained Melody (1989) The Boy Friend & Highlights from Goodbye, Mr. Chips (1990) Twiggy and the Silver Screen Syncopaters (1995) London Pride – Songs from the London Stage (1996) Beautiful Dreams (1997) Dead Man on Campus (1998) The Best of Twiggy (1998) If Love Were All (1999)

Question: Pod jakou přezdívkou je známá britská modelka, herečka a zpěvačka Lesley Hornby?

Answer: Twiggy


Medúzovci

Context: Medúzovci (Scyphozoa) je třída mořských živočichů z kmene žahavců, do níž je řazeno přibližně 220 druhů v 71 rodech. Medúzovci žijí v mořích po celém světě od jižního pólu k severnímu, nejčastěji v pobřežních šelfech, ale jsou známy i hlubinné druhy. V životním cyklu se vždy vyskytuje stadium "medúza", volně plovoucí forma se zvonem a žahavými rameny, nicméně v případě medúzovců chybí plachetka (velum). Většina druhů má dále rovněž přisedlé stádium známé jako "polyp", na jehož ústním konci se obvykle strobilací odštěpují nové mladé medúzy. Ramena obsahují jedovaté látky, které mohou při požahání vyvolat bolest a v některých případech jsou pro člověka dokonce životně nebezpečné (např. kořenoústka Lobonema). Polypy jsou zpravidla malé a nenápadné, jsou koloniální nebo žijí jednotlivě, mají jeden tělní otvor a uvnitř těla se nachází relativně tenká vrstva gelovité tkáně, tzv. mezoglea. Medúzy představují čtyřstranně souměrné, volně plovoucí a samostatně žijící stadium. Tělo, složené z 97 % z vody, bývá zvonovité a poloprůhledné či mléčného vzhledu. Na povrchu se nachází pokožka (epidermis), pod ní mezoglea (tlustá želatinózní vrstva) a zcela uvnitř je gastrovaskulární dutina (trávicí a "cévní" soustava) s obalem zvaným gastrodermis. Na okrajích zvonu se tyto tři vrstvy spojují. Naspodu zvonu (v místě zvaném subumbrella) se nachází ústní otvor. V mezogleální vrstvě se nachází svalovina umožňující pohyb (vypuzováním vody pod zvonem pomocí svaloviny po obvodě zvonu). Nervová soustava má síťovitou stavbu, u některých druhů se nachází nervový kruh kolem dokola zvonu. K důležitým smyslovým orgánům patří statocysta (orgán sloužící k určování polohy), obvykle i jednoduchá očka umožňující vnímání světla a občas také speciální orgány hmatu. Koncentrují se v oblastech na obvodu zvonu, tzv. ropáliích. Životní cyklus je vlastně rodozměna (metageneze) ve zvláštní podobě – dochází při ní k přechodu od přisedlé formy (vzniklé pohlavní cestou) k volně se pohybující (vzniklé nepohlavně).

Question: Mají medůzy žahavé ramena?

Answer: V životním cyklu se vždy vyskytuje stadium "medúza", volně plovoucí forma se zvonem a žahavými rameny, nicméně v případě medúzovců chybí plachetka (velum).


Arnold Genthe

Context: Znal se s některými váznamnými a bohatými osobnostmi ve městě, a jak jeho pověst rostla, mezi jeho klientelu patřili například Nance O'Neil, Sarah Bernhardt, Nora May French nebo Jack London. Zemětřesení v San Franciscu v roce 1906 a následný oheň zničil Genthův ateliér, které však znovu vybudoval. Jeho fotografie Pohled na Sacramento Street, San Francisco, 18. dubna 1906, se po zemětřesení stala jeho nejslavnější fotografii. Během krátké doby se Genthe připojil k umělecké kolonii v Carmel-by-the-Sea, kde byl schopný pokračovat v práci na rozvoji barevné fotografie. O svém novém bydlišti, napsal: "cypřiše a skály Point Lobos, vždy různé západy slunce a zajímavé stíny písečných dun nabízí bohaté pole pro barevné experimenty."V roce 1911 se přestěhoval do New Yorku, kde zůstal až do své smrti. Věnoval se především portrétům, jeho klienti byli například Theodore Roosevelt, Woodrow Wilson a John D. Rockefeller. Jeho fotografiím Grety Garbo se připisují důvody zvýšení její kariéry. Také fotografoval tanečníky moderního tance, včetně Anny Pavlovou, Isadoru Duncanovou nebo Ruth St. Denisovou. Jeho fotografie byly otištěny roku 1916 v knize The Book of the Dance (Kniha o tanci). Před rokem 1918 u něho v newyorském ateliéru trénovala praxi pozdější významná fotografka Dorothea Langeová.Genthe také často experimentoval s procesem autochrom - první barevnou fotografií. Zemřel na srdeční infarkt v roce 1942. == Publikace == Pictures of old Chinatown – text: Will Irwin, ilustrace: Arnold Genthe; New York: Moffat, Yard and co. 1908 The book of the dance – Arnold Genthe; Boston, Mass.: International Publishers, 1920, c. 1916 Impressions of Old New Orleans – Arnold Genthe, fwd by Grace King; New York: George H. Doran co., c. 1926 Isadora Duncan: twenty four studies – Arnold Genthe; New York: M. Kennerley 1929; reprinted by Books for Libraries 1980 ISBN 0-8369-9306-3 As I remember – Arnold Genthe; New York: Reynal & Hitchcock c. 1936 Highlights and shadows – editor: Arnold Genthe; New York: Greenberg, c. 1937 Genthe's Photographs of San Francisco's Old Chinatown – Arnold Genthe, výběr a text: John Tchen; New York: Dover Publications 1984 ISBN 0-486-24592-6 == Galerie == == Odkazy == === Reference === === Literatura === Mel Byars, N. Elizabeth Schlatter. "Genthe, Arnold".

Question: Na co zemřel Arnold Genthe?

Answer: srdeční infarkt


William Turner

Context: Zvolení do akademické rady na sebe nedalo dlouho čekat a v roce 1807 přišlo jmenování profesorem perspektivy na Akademii. Umělec však začal přednášet teprve v roce 1811. Příprava přednáškového cyklu, jenž zahrnoval nejen pravidla lineární perspektivy, ale zabýval se prostorovým zobrazením jako celkem včetně pojednání o způsobech členění pozadí, mu totiž zabrala několik let. Mezitím, v roce 1804, zemřela Turnerova matka. Od té doby se o chod jeho domácnosti staral až do své smrti r. 1829 jeho otec. Téhož roku (1804) si mladý umělec vybudoval ve svém londýnském domě galerii, v níž začal vystavovat svá díla. Turner hodně cestoval a na svých cestách sbíral podněty pro své obrazy. Kromě Anglie a Skotska se vydával i za kanál La Manche. V letech 1817 a 1825 putoval po krajině podél kultovní německé řeky Rýna, roku 1819 navštívil poprvé Itálii, kam se v roce 1828 vrátil, a v roce 1821 se vydal poznávat Francii. Výsledkem těchto cest bylo takové množství obrazů, že byl v roce 1822 nucen svoji galerii značně rozšířit. Roku 1835 se opět vypravil do Benátek. Při cestě Přes Berlín do Vídně se zastavil i v Praze. V pozdějších letech se z Turnera stával čím dál tím větší podivín.

Question: Co na svých cestách Turner dělal?

Answer: sbíral podněty pro své obrazy


Karel Jaromír Erben

Context: Od roku 1851 působil jako archivář města Prahy a od roku 1864 se stal ředitelem pomocných úřadů pražských. Ve svých studijních letech se Erben stýkal s Karlem Hynkem Máchou. Později se také seznámil s Františkem Palackým, spolupracoval s ním (mj. na přípravě českého diplomatáře) a jeho politickými názory byl trvale ovlivněn. Spory s Martinem Hattalou Erbena vyčerpávaly a přispívaly ke zhoršení jeho zdravotního stavu. Erben je znám především jako sběratel lidové poezie. Ve smyslu názorů bratří Grimmů, s kterými se znal, hledal v ústní lidové slovesnosti odraz starých mýtů (slovanských, na rozdíl od Grimmů, kteří hledali germánské), jež lidové podání a tradice během věků přetvořily a často zakryly. Výsledkem Erbenovy sběratelské činnosti byly tři svazky Písní národních v Čechách (1842–1845), jejich přepracované a rozšířené vydání vyšlo roku 1864 s titulem Prostonárodní české písně a říkadla. Nejvíce však Erben proslul sbírkou Kytice z pověstí národních (1853), (zkráceně jen Kytice), která vyšla podruhé roku 1861, a to v rozšířené verzi (s oddílem příležitostných písní) s názvem Kytice z básní K. J. Erbena. Jádrem této sbírky je dvanáct (později vyšla i 13. balada – Lilie) básní oddílu Pověsti národní, jimž předchází úvodní báseň Kytice. == Život == === Dětství a studia === Karel Jaromír Erben se narodil v Miletíně 7. listopadu 1811. Původní příjmení jeho předků bylo však psáno Erban. Jeho rodičům – ševci a sadaři Janu Erbenovi a jeho ženě Anně – se narodila dvojčata Karel a Jan. Jan však již 29. 12. 1811 zemřel. Ani jeho bratr Karel na tom nebyl zdravotně dobře, často churavěl a trpěl poruchou řeči. Základního vzdělání se mu dostalo v miletínské škole, kde vyučovali také jeho strýc a dědeček.

Question: V jakém roce vyšla Kytice podruhé?

Answer: 1861


Bez

Context: Bez Tento článek je o rodu rostlin. O tanečníkovi pojednává článek Bez (tanečník). Bez Kvetoucí bez černý (Sambucus nigra) Vědecká klasifikace Říše rostliny (Plantae) Podříše cévnaté rostliny (Tracheobionta) Oddělení krytosemenné (Magnoliophyta) Třída vyšší dvouděložné (Rosopsida) Řád štětkotvaré (Dipsacales) Čeleď kalinovité (Viburnaceae) Rod bez (Sambucus)L., 1753 Některá data mohou pocházet z datové položky. Bez (Sambucus) je rod vyšších dvouděložných rostlin patřící do čeledi kalinovité (Viburnaceae). Zahrnuje asi 40 druhů dřevin i bylin, rozšířených zejména v mírném pásu a subtropech. V České republice rostou 3 druhy. Některé druhy a kultivary bezu jsou pěstovány jako okrasné dřeviny. Popis Bezy jsou opadavé keře, stromy nebo i vytrvalé byliny se vstřícnými zpeřenými listy. Kořenový systém je bohatě větvený a mělký. Listy jsou na okraji pilovité, s palisty nebo s nektárii vzniklými přeměnou palistů. Větve jsou tlusté, s nápadnými lenticelami a tlustou dření. Květenství jsou koncové vrcholičnaté laty nebo ploché vrcholíky. Květy jsou pravidelné, drobné, většinou pětičetné, bílé, zelenavé nebo žlutavé. Kališní i korunní lístky jsou srostlé. Tyčinek je 5, jsou přirostlé při bázi koruny a vyčnívají ven. Semeník obsahuje 3 až 5 komůrek, v každé je jediné vajíčko. Plodem je dužnatá, nejčastěji černá nebo červená peckovice připomínající bobuli a obsahující 3 až 5 semen.[1][2][3] Rozšíření Rod zahrnuje asi 40 druhů rozšířených v mírném a subtropickém pásu obou polokoulí a v některých horských oblastech tropů. Není zastoupen v subsaharské Africe. V ČR je zastoupen 3 původními druhy: bez černý (Sambucus nigra), bez chebdí (S. ebulus) a bez červený (S. racemosa).[2] Mimo tyto 3 druhy roste v Evropě ještě bez sibiřský (S. sibirica), rozšířený ve středním a východním Rusku.[4] Detail květů bezu černého Kvetoucí bez chebdí Zralé plody bezu červeného Zimní větévka bezu červeného Australský bez Sambucus gaudichaudiana Zástupci bez chebdí ('Sambucus ebulus) bez černoplodý (Sambucus melanocarpa) bez černý (Sambucus nigra) bez červený, syn. bez hroznatý (Sambucus racemosa) bez hladkoplodý (Sambucus callicarpa) bez kamčatský (Sambucus kamtschatica) bez kanadský (Sambucus canadensis) bez pýřitý (Sambucus pubens) Jako bez se někdy lidově označuje i šeřík obecný (Syringa vulgaris), který však s bezem není nijak příbuzný (patří do řádu hluchavkotvarých). Využití Jako okrasné dřeviny jsou u nás nejčastěji pěstovány různé kultivary bezu černého, lišící se především tvarem a zbarvením listů a celkovým vzrůstem.[5] Bez černý je využíván v lidovém léčitelství a plody jsou různým způsobem zpracovávány na šťávy, džemy apod.[2]

Question: Rostou v České republice tři druhy bezu?

Answer: V České republice rostou 3 druhy.


Carl Gustav Jung

Context: Dnes se institut orientuje jako tréninkové centrum analytiků a psychoterapeutů, slouží jako místo k setkávání studentů, vědců a učitelů. Obdobně v Londýně byla založena Společnost pro analytickou psychologii. V Brně zas Česká společnost pro analytickou psychologii (ČSAP). Lokální společnosti zastřešuje The International Association for Analytical Psychology. V žebříčku nejcitovanějších psychologů mu autor pořadí přiřadil 23. místo. Dne 14. února 1903 si vzal za manželku Emmu Rauschenbachovou (30. března 1882 – 27. listopadu 1955), která pocházela z průmyslnické rodiny v Schaffhausenu. Měli spolu pět dětí: Agathe Jungová-Niehusová (1904), Gret Jungová-Baumanová (1906), Franz Jung (28. listopadu 1908 – 30. června 1996), Marianne Jungová-Niehusová (1910), Helene Jungová-Hoerniová (1914). Za svého působení v Burghölzli navázal Jung mimomanželský poměr se Sabinou Spielreinovou. Tato inteligentní ruská židovka studovala v Curychu medicínu a k Jungovi si během psychoanalýzy (přenosu), vytvořila silný citový, v některých ohledech až bizarní vztah. Když na tento neetický poměr přišel Eugen Bleuler, byl Jung z léčebny v Burghölzli propuštěn. Carl Gustav Jung zemřel 6. června 1961 v Küsnachtu a je zde pochován v rodinném hrobě. Životopisné filmy V roce 2002 natočil italský režisér Roberto Faenza film Strážce duše (org. Prendimi L'anima). V roli Junga Iain Glen. V roce 2011 byl natočen koprodukční film Nebezpečná metoda, který pojednává o životě Carla Gustava Junga v letech 1904–1913. V roli Junga Michael Fassbender.

Question: Ve kterém městě zemřel psycholog C. G. Jung?

Answer: Küsnacht


Coco Chanel

Context: Coco Chanel, vlastním jménem Gabrielle Chanel (19. srpna 1883 Saumur, Pays de la Loire - 10. ledna 1971 Paříž) byla francouzská módní návrhářka, která je považována za klíčovou osobnost v oblasti utváření šatníku moderní ženy. Se svou haute couture udávala od poloviny 20. století tón světovému módnímu průmyslu. Narodila se ve Francii roku 1883 jako druhá dcera podomního obchodníka Alberta Chanela a jeho družky Jeanne Devolle. Rodiče vstoupili do manželství až v roce 1884. Měla čtyři sourozence: dvě sestry, Julii a Antoinettu, a dva bratry, Alphonse a Luciana. Po smrti matky v roce 1895, tedy v jejích dvanácti letech, dal otec všechny své děti do klášterního sirotčince v Aubazine. Společně se sestrou Julií byla později přijata do klášterní školy. Ve dvaceti letech začala pomáhat své tetě v obchodě s oděvy v obci Moulins a záhy si získala pověst mimořádně schopné švadleny. V letech 1905-1908 si po večerech navíc přivydělávala zpěvem v kavárnách a nočních podnicích, které se nacházely buď přímo v Moulins, nebo ve Vichy. Zde také získala svou přezdívku Coco, což ve francouzštině znamená dušička nebo miláček. V lázeňském městě Vichy se seznámila se synem z průmyslnické rodiny a chovatelem koní Etiennem Balsanem. Stala se jeho milenkou a získala tak přístup do vyšší společnosti. Žila s ním až do roku 1910 na jeho zámku v Royallieu u Compiè. Později poznala dalšího osudového muže, britského diplomata a majitele dolů Arthura Capela, přezdívaného Boy. S jeho podporou otevřela v Paříži a mondénním přímořském letovisku Deauville několik obchodů s luxusními klobouky, kde časem rozšířila sortiment o sportovní oblečení. V roce 1916 pak otevřela další módní salon v letovisku Biarritz na jihozápadě Francie. Následovala první ucelená kolekce, v níž se objevily originální košilové šaty (jednodílný, volný oděv, který se nosil bez korzetu, svázaný v pase, nebo na bocích), či tehdy již proslulé "malé černé šaty". Dále do dámské módy zavedla úplet, který byl do té doby považován za materiál vhodný jen na výrobu prádla. Jejím cílem nebylo jen rozšířit módu aristokracie a vyšších tříd do "ulic", ale i umožnit nositelce každého modelu, aby se cítila sama sebou a zároveň pohodlně. Jejím krédem byla tedy funkčnost a prostota. Způsobila revoluci v oděvním průmyslu a její podniky měly ve 30. letech až 3500 zaměstnanců.

Question: Kde zemřela Coco Chanel?

Answer: Paříž


Karel IV

Context: Císař si přál vidět vévodkyni z Bourbonu, Izabelu z Valois, švagrovou po jeho zemřelé první ženě Blance z Valois, která byla jedinou žijící osobou, se kterou se setkal v dětství. Od té doby uplynula dlouhá doba a císař ji téměř nepoznal. A pak už následovala cesta domů přes Lucemburk a Norimberk. V dubnu 1378 byl zpět v Praze. Po návratu z Francie došlo k tomu, čeho se Karel obával - papežskému schizmatu, vládli dva papežové, kteří se navzájem nazývali kacíři. Karel již neměl čas schizma zvrátit a to se později mělo negativně projevit především za vlády jeho syna Václava. Poslední Karlovo nařízení z 2. listopadu 1378 se týkalo české mince; i za jeho panování byla měna inflací velmi znehodnocena a Karel udělal opatření k její ochraně. Karla trápila ve vyšším věku dna, která ztěžovala jeho pohyb a také mohla být příčinou pádu (nejspíše z koně či ze schodů). Zlomenina krčku stehenní kosti ho upoutala na lůžko. V důsledku toho v pondělí 29. listopadu 1378 skonal na Pražském hradě tři hodiny po západu slunce. Příčinou byl zápal plic. Císařova mrtvého těla se ujali balzamovači. Poté byl v síni královského paláce na Pražském hradě vystaven jedenáct dní na katafalku. Další dny byl přemísťován po různých místech Prahy, aby jeho památku mohlo uctít co největší množství lidí. Pokaždé byl vypravován velkolepý průvod. Máry neslo celkem 30 osob. Přihlížející kronikář odhadl průvod na 7000 lidí a průvod dosahoval délky ze Starého Města pražského až na Vyšehrad. V pohřební řeči arcibiskupa Jana Očka z Vlašimi byl císař Karel IV. poprvé nazván Otcem vlasti.

Question: Byl Karel IV. zavražděn?

Answer: V důsledku toho v pondělí 29. listopadu 1378 skonal na Pražském hradě tři hodiny po západu slunce.


Alojz Lorenc

Context: ] Od 1. května 1980 velel správě SNB hl. města Bratislavy a Západoslovenského kraje. Nejvyššího postu dosáhl generál Lorenc v roce 1985, kdy se stal prvním náměstkem ministra vnitra Vajnara. Zpočátku (do roku 1988) generál Lorenc řídil Správu ekonomické kontrarozvědky a Správu vnitřní kontrarozvědky, též ale Vysokou školu SNB a Technickou správu FMV, Správu vývoje automatizace, Zvláštní správu (Ústřední orgán šifrové služby státu) a Technickou správu (vývoj zpravodajské techniky). Řídil Státní komisi pro ochranu státního tajemství, byl členem Vládního výboru pro obranný průmysl a členem Vládní havarijní komise. V čase Mimořádných bezpečnostních opatření byl pověřován řízením celostátního operačního štábu na FMV. Od reorganizace FMV v roce 1988 mu byly podřízeny Hlavní správa kontrarozvědky, Hlavní správa vojenské kontrarozvědky a Správa kontrarozvědky v Bratislavě. Řídil a komplexně kontroloval protišpionážní, ekonomickou, vojenskou i politickou kontrarozvědnou práci v celém Československu. Od roku 1989 V průběhu sametové revoluce vydal generál Lorenc rozkaz, podle kterého nemají složky StB nijak zasahovat do situace. Tento rozkaz později odůvodnil tím, že nechtěl více pobouřit občany.[2] Později nařídil skartaci mnoha dokumentů z archivu StB.[3][4] Po revoluci byla StB zrušena a generál Lorenc z řad bezpečnostních složek propuštěn. Za své činy z doby socialismu byl v říjnu 1993[5] Vyšším vojenským soudem v Táboře (předseda senátu Jiří Bernát) odsouzen ke čtyřletému nepodmíněnému trestu. Trest si však nikdy neodpykal a odjel na Slovensko, jehož orgány v roce 2000 trestní stíhání zastavily.[6] Teprve v roce 2002 byl Lorenc odsouzen k patnácti měsícům odnětí svobody podmíněně.[6] Lorenc odmítl, že by překročil své pravomoci.[6] Po roce 1990 se Alojz Lorenc zabýval komerční poradenskou činností v oboru IT bezpečnosti. Později několik let pracoval jako ředitel firemních rizik pro investiční skupinu Penta. Alojz Lorenc o úloze a akcích MV a StB vydal knihu Ministerstvo strachu? Neskartované vzpomínky generála Lorence (Bratislava, 1992). V roce 2000 vydal společně se spisovatelem Pavolem Janíkem další knihu "Dešifrovaný svět". Václav Bartuška, bývalý člen parlamentní komise pro dohled na vyšetřování událostí 17. listopadu, charakterizoval Lorence takto: „Za největšího protivníka – který byl často nad moje síly – jsem považoval generála Lorence. [..] Mluvil jsem s ním na jaře 1990 desítky hodin. Inteligentní, velmi dobře informovaný, nebezpečný.“[7]

Question: Kdo na přelomu 80. a 90. let nařídíl skartaci mnoha dokumentů z archivu StB?

Answer: Alojz Lorenc


François Rabelais

Context: François Rabelais [rab:lé] (1494 nebo 1483 Chinon, Touraine – 9. dubna 1553 Paříž) byl francouzský spisovatel, právník, lékař, botanik a stavitel, autor slavného románu Gargantua a Pantagruel. Na přání otce advokáta vstoupil k františkánům poblíž Angers a kolem roku 1511 se stal knězem. V klášteře se setkal s myšlenkami italského humanismu, naučil se řecky a překládal Hérodota, což narazilo na odpor u pařížské Sorbonny i u jeho představených. Protekcí biskupa z Poitiers, benediktínského opata, mohl roku 1524 přestoupit do jeho kláštera a roku 1526 z řádu vystoupit. V letech 1528–1530 žil v Paříži, kde snad začal studovat medicinu a měl zde dvě nemanželské děti. Protože se v rostoucím napětí mezi katolíky a protestanty nemohl rozhodnout pro žádnou stranu, nechal se 1530 propustit z kněžského stavu (laicizovat) a zapsal se na lékařskou fakultu v Montpellieru, kde také vydával spisy Hippokratovy a Galénovy, o něž se tehdy opíralo studium lékařství. Vedle toho se věnoval psaní a roku 1532 vydal svůj první román s titulem Hrozné a strašlivé skutky i hrdinství slavného Pantagruela, krále Dipsodů a syna obra Gargantuy. Román - parodie na rytířské romány jeho doby – vyšel pod pseudonymem v Lyonu, kde se Rabelais usadil a stal lékařem v nemocnici. Roku 1534 vydal knihu o topografii starého Říma a krátce nato - po velkém úspěchu Pantagruela – opět pod pseudonymem román Strašlivý život velkého Gargantuy, otce Pantagruelova. Roku 1535 se vzdal lékařského místa a stal se sekretářem vlivného diplomata bordeauxského arcibiskupa (a biskupa různých měst mimo jiné pařížského) Jeana du Bellay, jehož opakovaně doprovázel na cestách do Říma. Při té příležitosti dosáhl papežské povolení formálně znovu vstoupit do benediktinského řádu, což mu umožnilo získat výnosné kanovnické místo a zároveň provozovat lékařství. 1537 byl v Montpellier promován na doktora a začal přednášet Hippokratovy spisy na základě řeckého textu, a zároveň doprovázel arcibiskupa du Bellaye při různých politických misích.

Question: François Rabelais je autorem jakého románu?

Answer: Gargantua a Pantagruel


Státní barvy České republiky

Context: Státní barvy jsou jeden ze státních symbolů České republiky. Jsou to bílá, červená a modrá v uvedeném pořadí a nazývají se trikolóra. Podle neoficiální interpretace symbolizuje bílá barva čistotu, červená krev prolitou vlastenci za svobodu vlasti a modrá bezmračnou oblohu. Trikolóra zachovává oficiální pořadí státních barev, bílý pruh má vždy nahoře nebo vlevo z pohledu pozorovatele. Vymezení odstínů státních barev není zákonem upraveno. == Historie == Tradičními barvami českého soustátí jsou bílá a červená, jenže tyto barvy po vyhlášení nezávislosti roku 1918 používalo i sousedící Polsko, Československý stát navíc potřeboval barvy, které by reprezentovaly i Slováky ve společném státě. Bylo tedy nutné připojit třetí barvu – modrou. Modrá barva spolu s tradiční dvojicí vytvářela tzv. slovanskou, respektive ruskou trikolóru. Na rozdíl od ruské trikolory má však ta česká modrou barvu vespod, ne uprostřed. Rovněž vlajky tehdejších spojenců Spojených států, Francie a Spojeného království obsahují tyto barvy. Zvýšení počtu státních barev na tři se odrazilo také na podobě státní vlajky. Během německé okupace Českých zemí v dobách Protektorátu Čechy a Morava v letech 1939 – 1945 byla, po přijetí zákona číslo 222/1939 Sb. O státních symbolech, novou vlajkou právě česká trikolóra se třemi horizontálními pruhy – bílým, červeným a modrým. Po osvobození se Československá republika vrátila opět k bílo-červené vlajce s modrým klínem.

Question: Jaké jsou státní barvy České republiky?

Answer: bílá, červená a modrá


Slizoblanka

Context: Slizoblanka (Epigloea) je rod hub, které parazitují na řasách (strategie zvaná algikolie). Může být označena za zvláštní typ "lišejníku". Rod byl sice popsán již před sto lety, ale příliš o něm neví. Příčinou je fakt, že stélka i plodnice jsou velmi nenápadné a připomínají řasy.Slizoblanka je většinou v Evropě popisována z Alp a v jejich okolí. V Polsku byly zaznamenány tři druhy: Epigloea bactrospora, E. pleiospora a E. soleiformis. Slizoblanka prostřední (Epigloea medioincrassata) je jedním z mála druhů s českým názvem. == Reference ==

Question: Co je slizoblanka?

Answer: rod hub


Elektroencefalografie

Context: Elektroencefalografie Záznam spícího člověka Elektroencefalografie (zkráceně EEG) je metoda záznamu časové změny elektrického potenciálu způsobeného mozkovou aktivitou. Tento záznam je pořízen elektroencefalografem. EEG vyšetření EEG je standardní neinvazivní metodou funkčního vyšetření elektrické aktivity centrálního nervového systému. Sumační signály z neuronů jsou snímány elektrodami z povrchu skalpu. Problémem je, že průchodem přes relativně málo vodivou lebku je amplituda signálu zeslabena na úroveň řádově desítek mikrovoltů. Vzhledem k tomu, že EEG signál vzniká jako důsledek vážené sumace aktivity extrémně vysokého množství neuronů, nejsme již v EEG signálu schopni odlišit jednotlivé akční potenciály buněk tak, jako např. v EMG. Typický průběh EEG má proto na první pohled dost nepravidelný a chaotický průběh, ve kterém jsme občas schopni zahlédnout vlny s určitou periodicitou. Nejznámější je aktivita alfa s frekvencí cca 12 Hz, kterou sledujeme u dospělých v occipitální oblasti hlavy při zavřených očích. Pomalejší frekvence (theta a delta) mohou být v bdělém stavu u dospělých patologickým příznakem. Během spánku jsou naproti tomu identifikátorem různých spánkových stadií, čehož se využívá ve spánkových laboratořích; u dětí mohou být tyto frekvence měřítkem vyzrálosti CNS. Pro rozmístění elektrod na povrchu lbi je standardně používán tzv. systém 10/20 (čti deset – dvacet), jehož název vznikl ze způsobu rozměření, kdy je obvod hlavy rozdělen na úseky po 10% a 20%. Analogickým způsobem probíhá rozměření ve zbývajících dvou kolmých rovinách, výsledkem něhož je síť bodů, připomínající průsečíky poledníků a rovnoběžek na zemském globu, podle které jsou pak umísťovány elektrody na standardní místa. Elektrody umístěné nejvíce vpředu nazýváme prefrontální, za nimi je rozmístěna řada elektrod frontálních, dále následují elektrody centrální, pak parietální a nejvíce vzadu jsou elektrody occipitální. Po stranách umísťujeme elektrody temporální. U EEG se využívá obou základních zapojení elektrod, a to unipolárního i bipolárního. U bipolárního zapojení ještě rozlišujeme podle směru, kterými jsou vytvářeny řetězce, zapojení longitudinální (předo-zadní směr) a transversální (levo-pravý směr), případně jejich kombinace. EEG přístroj (elektroencefalograf) Diferenční zesilovač Elektrické potenciály, snímané elektrodami, mají velmi nízkou amplitudu: u EEG jde o napětí řádově desítek mikrovoltů. Takto nízká napětí je nutno nejprve zesílit, aby je bylo možno dále zpracovat.

Question: Pro elektroencefalografii se uvádí která zkratka?

Answer: EEG


Hledání Aljašky

Context: Hledání Aljašky (v originále Looking for Alaska) je první román amerického autora Johna Greena. Vyšla v březnu 2005 a v ČR ji v roce 2013 vydal Knižní klub. Knihu do češtiny přeložila Veronika Volhejnová. Knihu, řadící se do žánru literatury pro dospívající, zařadila Americká knihovnická asociace mezi deset nejlepších knih pro dospívající. Část rodičů knihu oceňovala, konzervativní rodičovské organizace si však vymohly stažení knihy z některých knihoven středních škol. Podle nich dílo, které syrově líčí život dospívajících, je "nechutné a pornografické". == Děj == Román se zabývá podstatou života a smrti, hledá odpovědi na důležité otázky. Kniha se člení na dvě části – Předtím a Potom. Hlavní postavou je zvláštní, nesmělý chlapec Miles Halter, jehož zálibou je hledání posledních slov slavných osob. Odejde z Floridy a od svých rodičů studovat internátní střední školu Culver Creek v Alabamě. Jeho cílem je hledat odpovědi na "velké Možná". V internátní škole se zamiluje do své spolužačky se zvláštním jménem Aljaška Youngová, která skrývá tajemství, které jí změnilo život. == Reference ==

Question: Hledání Aljašky je první román kterého autora?

Answer: Johna Greena


Troyská unce

Context: Troyská unce 1 troyská unce zlata Troyská unce (výslovnost [trojská] i [troaská][1], častěji psáno jako trojská unce, v angličtině troy weight nebo troy ounce) je základní váhová jednotka (přibližně 31,1 gramu) používaná na národních a mezinárodních trzích stříbra, zlata, platiny a dalších drahých kovů, příp. drahokamů. Název pochází od francouzského města Troyes, kde se v ní poprvé obchodovalo již v období středověku.[2] Pro troyskou unci se používá zkratka 1 oz t, případně 1 t oz, 1 oz. tr. apod. Podle mezinárodní normy ISO 4217, která definuje zkratky pro měny, je pro drahé kovy vážené v troyských uncích určena zkratka tvořená písmenem X následovaným dvěma písmeny chemické značky kovu: XAG – stříbro, XAU zlato atd. 1 troyská unce = 31,1034768 gramů 1 troyská libra = 12 troyských uncí = 373,2417216 gramů 1 kilogram = 32,15 troyských uncí (zaokrouhleně) 175 troyských uncí = 192 uncí Reference ↑ Akademický slovník cizích slov. Praha, Academia 1998 ISBN 80-200-0982-5↑ KALABIS, Zbyněk. Mince z drahých kovů. Vaše peníze uloží nebo zhodnotí. Měšec.cz [online]. Internet Info, 2017-05-18 [cit. 2017-05-18]. Dostupné online. ISSN 1213-4414. Související články Karát (ryzost) ryzost zlata Lot (ryzost) ryzost stříbra Drahé kovy Zlato Stříbro Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Kolik gramů přibližně má Troyská unce?

Answer: 31,1


Litmanovský potok

Context: Zdroje k infoboxuPřírodní památkaLitmanovský potokZákladní informace Vyhlášení 1990 Rozloha 14,4191 ha Poloha Stát Slovensko Slovensko Okres Stará Ľubovňa Umístění PIENAP Souřadnice 49°19′53″ s. š., 20°38′41″ v. d. Litmanovský potok Další informace Kód 597 Některá data mohou pocházet z datové položky.Tento box: zobrazit • diskuse Litmanovský potok je přírodní památka v oblasti PIENAP. Nachází se v katastrálním území obcí Jarabina, Kamienka, Litmanová, Hniezdne a města Stará Ľubovňa v okrese Stará Ľubovňa v Prešovském kraji. Území bylo vyhlášeno či novelizováno v roce 1990 na rozloze 14,4191 ha. Ochranné pásmo nebylo stanoveno. Externí odkazy Přírodní památka Litmanovský potok, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Slovensko

Question: Je Litmanovský potok přírodní památkou?

Answer: Litmanovský potok je přírodní památka v oblasti PIENAP.


Obecné nařízení o ochraně osobních údajů

Context: jeden specialista může pracovat pro více radnic, ovšem je možné, že větší obce si s jedním pověřencem nevystačí a budou jich potřebovat více.[15] Ministerstvo vnitra doporučilo, aby jeden pověřenec pracoval nejvýše pro deset obcí.[15] OVM pokuty neplatí Orgánu veřejné moci a veřejnému subjektu nemůže být uložen správní trest, ačkoliv došlo k porušení zákona. Je to dáno § 62 odst. 5 zákona č. 110/2019 Sb.[16], který uvádí: Úřad upustí od uložení správního trestu také tehdy, jde-li o správce a zpracovatele uvedené v čl. 83 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679. A v tomto článku 83 odst. 7 se uvádí, že: ...každý členský stát může stanovit pravidla týkající se toho, zda a do jaké míry je možno ukládat správní pokuty orgánům veřejné moci a veřejným subjektům. Takto například ÚOOÚ v roce 2019 nemohl udělit pokutu Ministerstvu vnitra, přestože to umožnilo celkem 88 000 neoprávněných přístupů k údajům v registru obyvatel.[17] Odkazy Reference ↑ NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 pdf, html↑ ŠALAMON, Tomáš. Připravte se na GDPR - Osobní údaje jsou všude. Incomaker [online]. 9. listopadu 2017. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-12-22. ↑ NEŠPŮREK, Robert. Rozhodnutí Breyer a dynamická IP adresa jako osobní údaj. Právní prostor [online]. 24. května 2017. Dostupné online. ↑ LOBOTKA, Andrej. Způsob vystupování advokáta v soudním řízení je osobním údajem. SMART LAW [online]. 2019-02-08 [cit. 2020-03-06]. Dostupné online. ↑ Rozsudek Krajského soudu v Brně ze dne 7. 11. 2018, č. j. 31 A 68/2018–177.↑ https://echo24.cz/a/S9u4h/prvni-den-gdpr-facebook-a-google-celi-zalobe-za-200-miliard - První den GDPR: Facebook a Google čelí žalobě za 200 miliard↑ https://phys.org/news/2018-06-facebook-google-users-eu-law.html - Facebook, Google 'manipulate' users to share data despite EU law: study↑ LOBOTKA, Andrej. Ohlašování porušení zabezpečení osobních údajů Úřadu pro ochranu osobních údajů. SMART LAW [online]. 2020-02-17 [cit. 2020-03-05]. Dostupné online. ↑ Formulář ohlášení porušení zabezpečení osobních údajů dle GDPR.. www.uoou.cz [online]. [cit. 2020-03-05]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-07-10. ↑ LOBOTKA, Andrej.

Question: Jaká je anglická zkratka pro obecné nařízení o ochraně osobních údajů?

Answer: GDPR


Viktorie (britská královna)

Context: 28. června 1838 Narození 24. května 1819 Kensingtonský palác, Londýn Úmrtí 22. ledna 1901 (ve věku 81 let) Osborne House, Wight Předchůdce Vilém IV. Anglický Následník Eduard VII. Potomci ViktorieEduard AliceAlfrédHelenaLuisaArturLeopoldBeatrice Dynastie Hannoverská dynastie Otec princ Eduard, vévoda z Kentu a Strathearnu Matka princezna Viktorie Sasko-Kobursko-Saalfeldská Podpis Některá data mohou pocházet z datové položky. Možná hledáte: jiné významy slovního spojení královna Viktorie, viz článek Královna Viktorie (rozcestník). Viktorie (24. května 1819, Londýn, Spojené království – 22. ledna 1901, ostrov Wight), narozená jako Alexandrina Victoria, byla královna Spojeného království Velké Británie a Irska od 20. června 1837 a první císařovna Indie od 1. května 1876, obojí do své smrti. Doba její vlády trvala 63 let a 7 měsíců, což je druhé nejdelší období vlády britského panovníka. Tato doba bývá označována jako viktoriánské období a je charakteristická bouřlivým průmyslovým, politickým, vědeckým a vojenským rozvojem britských území. Současná britská královna Alžběta II. (která jediná ji v délce vlády předstihla) a její, již zesnulý, manžel Princ Philip jsou Viktoriinými prapravnoučaty. Viktorie nastoupila na trůn v době, kdy byla Británie již zavedenou konstituční monarchií a panovník uplatňoval svůj vliv jen nepřímo přes doporučení předsedy vlády. Jako královna byla tedy zejména důležitým jednotícím symbolem britského impéria, které za její vlády dosáhlo svého mocenského vrcholu a stalo se vedoucí politickou, vojenskou a hospodářskou silou tehdejšího světa. Viktorie pocházela z německého prostředí. Narodila se jako jediná dcera čtvrtého syna krále Jiřího III., prince Eduarda Augusta, vévody z Kentu a Strathearnu, a princezny Viktorie Sasko-Kobursko-Saalfeldské; jako taková byla vnučkou Jiřího III. a neteří svého předchůdce krále Viléma IV. Pro svých devět dětí a 42 vnoučat dohodla manželství v panovnických rodinách po celé Evropě, a proto pak byla později nazývána evropskou babičkou. Vzájemná spřízněnost nicméně nezabránila, aby se později někteří její potomci proti sobě postavili v první světové válce. Několik Viktoriiných dětí (a patrně tedy nevědomky i ona sama) bylo navíc přenašeči hemofilie, která se tak rozšířila do různých evropských panovnických dynastií (nejznámější je případ ruského careviče Alexeje). Viktorie byla posledním panovníkem hannoverské dynastie na britském trůnu – její syn a nástupce Eduard VII. patřil po otci již do dynastie sasko-kobursko-gothajské, která vládne Británii de facto dodnes (od roku 1917 však pod jménem Windsorská).

Question: Jak dlouho vládla britská královna Viktorie?

Answer: 63 let a 7 měsíců


Vyhlazení Lidic

Context: Vyhlazení Lidic byla násilná historická událost, pří níž došlo ke zničení středočeské vsi Lidice a vyvraždĕ značné části jejích obyvatel německými nacistickými okupanty. Po úspěšném atentátu československých parašutistů na Reinharda Heydricha v roce 1942 byla obec Lidice v důsledku heydrichiády vypálena a dokonale srovnána se zemí a veškeré místní obyvatelstvo popraveno nebo odsunuto do koncentračních táborů. Celkový počet obětí dosáhl počtu 340 (192 mužů, 60 žen a 88 dětí). Událost dnes připomíná Památník Lidice s muzeem. == Předehra tragédie == Po atentátu na zastupujícího říšského protektora SS-Obergruppenführera Reinharda Heydricha dne 27. května 1942 se ještě vystupňoval teror nacistických okupantů proti českému národu. I přes popravy stovek lidí a rozsáhlé razie se nedařilo pachatele atentátu dopadnout. Když 4. června 1942 Heydrich na následky zranění zemřel, rozhodli se nacisté v Čechách a na Moravě k dosud neslýchané zastrašovací akci; významný podíl na plánu vyhlazení Lidic měl ambiciózní státní tajemník úřadu říšského protektora SS-Obergruppenführer Karl Hermann Frank. Nicotnou souhrou okolností byly za oběť vybrány právě Lidice: 3. června se dostal Jaroslavu Pálovi, majiteli továrny na baterie ve Slaném, do rukou podezřelý milostný dopis adresovaný jedné ze zaměstnankyň továrny, jisté Anně Marusczákové z Holous u Brandýska. V něm stálo: "Drahá Aničko! Promiň, že ti píši tak pozdě... Co jsem chtěl udělat, tak jsem udělal. Onoho osudného dne jsem spal někde na Čabárně. Jsem zdráv. Na shledanou tento týden a pak se už neuvidíme. Milan." Pála, ať už v domnění, že pisatel dopisu může být zapleten do atentátu, či v obavách, že může jít o provokaci, uvědomil četnictvo a to dopis postoupilo gestapu. Marusczáková, která skutečné jméno svého milence neznala, při výslechu mimo jiné zmínila, že dotyčný ji poprosil, aby v Lidicích rodině Horákových a Stříbrných vyřídila pozdrav od jejich synů, kteří sloužili u 311. bombardovací perutě v Anglii . Následovala razie v Lidicích a zatčení rodin Horáků a Stříbrných, o jejichž synech bylo známo, že slouží v československém vojsku v Anglii. Domovní prohlídky ani výslechy však neodhalily nic podezřelého. Následujícího dne byl jako přítel Marusczákové identifikován Václav Říha, dělník z Vrapic u Kladna. Ten chtěl vztah s Marusczákovou ukončit, protože byl ženatý a obával se, že jeho nevěra s dívkou z nedaleké vsi vyjde najevo; poslal jí proto s pomocí spolupracovníků onen dopis, který měl vyvolat romantický dojem, že je zapojen do odbojové činnosti a že se odešel skrýt do křivoklátských lesů.

Question: Proč nacisté zničili Lidice?

Answer: atentátu československých parašutistů na Reinharda Heydricha


Winkler County

Context: Winkler County je okres ve státě Texas v USA. K roku 2010 zde žilo 7 110 obyvatel. Správním městem okresu je Kermit. Celková rozloha okresu činí 2 178 km2. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Winkler County ve Wikimedia Commons

Question: Nachází se Winkler County v USA?

Answer: Winkler County je okres ve státě Texas v USA.


Česko

Context: V první světové válce bojovalo 1,5 milionu mužů odvedených z českých okresů, z nichž padlo 138 000 na straně monarchie a asi pět a půl tisíce (jen do konce války) v Československých legiích na druhé straně válečného soupeření. Více než 90 000 dobrovolníků zformovalo Československé legie ve Francii, Itálii a Rusku, kde bojovali proti centrálním mocnostem (tedy i rodnému Rakousko-Uhersku) a posléze i proti ruským bolševikům. Po porážce Rakouska-Uherska byly po 28. říjnu 1918 země Koruny české, části Uherského království včetně Podkarpatské Rusi spojeny do nového státního útvaru, Československa. Jeho prvním prezidentem byl zvolen Tomáš Garrigue Masaryk, který od roku 1914 pracoval pro českou resp. československou samostatnost v zemích Dohody a v Rusku s podporou zejména Edvarda Beneše a Milana Rastislava Štefánika. V období od vzniku státu až do zániku tzv. první republiky (oficiálně Republiky československé) bylo Československo unitárním státem a zůstalo i po roce 1933 jediným skutečně demokratickým státem ve Střední Evropě.Přes svůj deklarovaný národní charakter, založený na čechoslovakismu, bylo Československo multietnickým státem, ve kterém žilo 6 747 000 Čechů, 3 124 000 Němců, 2 014 000 Slováků, 745 000 Maďarů, 462 000 Rusínů, 181 000 občanů židovské národnosti a 76 000 Poláků. Po vyhlášení nezávislosti došlo k pohraničním konfliktům s Polskem a Maďarskem, stejně jako k nepokojům v německých oblastech země. Problém nepřátelských sousedů se Československo, zvláště jeho dlouholetý ministr zahraničí Edvard Beneš, pokusilo vyřešit spojenectvím zvaným Malá dohoda, systémem spojeneckých smluv s Francií a od roku 1935 i smlouvou se Sovětským svazem. Sudetští Němci, žijící převážně v pohraničních oblastech přilehlých k Německu a Rakousku, se v důsledku Velké hospodářské krize, masivní nezaměstnanosti (která však postihla všechny národnosti) a od roku 1933 také intenzivní nacistické propagandy radikalizovali a začali požadovat odtržení od Československa.

Question: Kolik je v České republice okresů?

Answer: 76


Puma (značka)

Context: Puma AG Rudolf Dassler Sport, zkráceně Puma, je německá společnost specializující se na výrobu sportovního oblečení, vybavení a obuvi. Byla založena Rudolfem Dasslerem roku 1924 a později registrována v roce 1948. Puma je známá jako výrobce fotbalové obuvi a ve své historii sponzorovala mnoho významných fotbalistů (Pelé, Eusébio, Johan Cruijff, Enzo Francescoli, Diego Maradona, Lothar Matthäus, Kenny Dalglish, Didier Deschamps či Gianluigi Buffon). Sponzoruje rovněž některé národní fotbalové týmy. Jako např.:Italskou fotbalovou reprezentaci nebo Českou fotbalovou reprezentaci. S tenisovými raketami hráli například Boris Becker nebo Tim Henman. Rudolf Dassler společně s bratrem Adolfem založili v roce 1924 firmu na výrobu sportovní obuvi Gebrüder Dassler Schuhfabrik, ale v roce 1948 se rozešli. Rudolf založil opět firmu vyrábějící sportovní obuv a pojmenoval ji podle prvních dvou písmen ze svého jména Ruda (RUdolf DAssler), následně však firmu přejmenoval na Puma Schuhfabrik Rudolf Dassler. Stejně postupoval i Adolf (Adi), který do názvu použil první tři písmena a založil firmu Adidas.

Question: Kym byla založena společnost Puma?

Answer: Rudolfem Dasslerem


MTV

Context: Sorority Life (2002–2003) Surf Girls (2003) Taking the Stage (2009–2010) Teen Mom (2009–dodnes) Tiara Girls (2006) Trailer Fabulous (2005–2006) Trick It Out (2005) The Trip (2005) Twentyfourseven (2006) Two-A-Days (2006–2007) Viva La Bam (2003–2005) Wade Robson Project (2003) Wanna Come In? (2006) Why Can't I Be You? (2006) Wildboyz (2005–2006) Wrestling Society X (2007) WWE Tough Enough (2001–2003) The X Effect (2007–dodnes) Odkazy Související články MTV Czech Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu MTV na Wikimedia Commons MTV.com MTV International Reference ↑ Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} MTV Networks Europe pro celou Evropu MTV Dance · MTV Europe · VH1 Classic Europe · VH1 Europe · Nickelodeon Europe · MTV Live HD Balkán MTV Adria Pobaltí MTV Estonsko · MTV Litva a Lotyšsko Česko MTV Czech · Nickelodeon Nizozemsko a Belgie MTV Nizozemsko · MTV Brand New · Comedy Central Nizozemsko · Comedy Central Family · Nickelodeon Nizozemsko · Nick Jr. Nizozemsko · Nick Toons Nizozemsko · Nick Hits Nizozemsko · Nickelodeon Valonsko · Nick Jr. Valonsko · TMF Flandry · TMF Nizozemsko · TMF NL · TMF Dance · TMF Pure Skandinávie MTV Dánsko · MTV Norsko · MTV Finsko · MTV Švédsko · Nickelodeon Dánsko · Nickelodeon Švédsko · Nickelodeon Skandinávie · VH1 Dánsko · Comedy Central Švédsko Francie MTV Francie · MTV Idol · MTV Pulse (Francie) · MTV Base · Nickelodeon Francie · Nickelodeon Junior · Game One Německo MTV Německo · VIVA Německo · Nickelodeon Německo · Comedy Central Německo · MTV Rakousko · Viva Rakousko · Nickelodeon Rakousko Pay TV: MTV Entertainment · Nicktoons Německo · Nick Jr. Německo · MTV Švýcarsko · Viva Švýcarsko · Nickelodeon Švýcarsko Řecko

Question: Jaká je zkratka první výhradně hudební televizní stanice na světě?

Answer: MTV


Jazyk (orgán)

Context: Pro vkladatele šablony: Na diskusní stránce zdůvodněte vložení šablony. Jazyk Lidský jazyk Lidský jazyk Latinsky lingua Žíly v. lingualis Nervy n. lingualis Gray 1125 Jazyk je svalový orgán nacházející se v ústní dutině. Jeho sliznice je kryta mnohovrstevným dlaždicovým epitelem, jehož četné výběžky (papily) dodávají jazyku zvláštní matný vzhled. U člověka jeho velká ohebnost ve spojení s jeho přesným řízením umožňuje vytvářet širokou škálu zvuků, čehož lidé využívají při mluvení lidskou řečí. Svaly jazyka vytvářejí celou hmotu jazyka a dají se rozdělit na vlastní svaly jazyka (intraglosální) a vnější svaly jazyka (extraglosální). Často se tvrdí, že se jedná o nejsilnější sval v těle, ničím to však není podloženo. Krom toho, že neexistují objektivní kritéria, podle kterých by se síla svalu dala měřit, jazyk ani není jen jedním svalem. Jazyk také obsahuje mnoho chuťových receptorů, zvaných chuťové pohárky. Člověk rozlišuje čtyři základní chutě: slanou, sladkou, kyselou a hořkou. V dnešní době je uznávána i další, tzn. pátá chuť umami, a hovoří se o dalších. Evoluce Jazyk se vyvinul u obratlovců, kteří přešli na souš. Obratlovci žijící ve vodě (jako ryby) zřejmě jazyk nepotřebovali, protože ve vodním prostředí potravu nadnáší voda. Jazyk se vyvinul ze svalů ve spodní části ústní dutiny.[1] Anatomická stavba Pohled na jazyk a ústní dutinu. Gray's Anatomy, 1918 Spodní část jazyka (facies inferior linguae) Na jazyku rozeznáváme : kořen jazyka (radix linguae) – část obrácená do hltanu tělo jazyka (corpus linguae) – hlavní část; při zavřených ústech se opírá o patro hrot jazyka (apex linguae) – pohyblivá přední část

Question: Kolik základních chutí rozlišuje člověk?

Answer: čtyři


Dokonalý trik

Context: Dokonalý trik (orig. The Prestige) je americký filmový thriller z roku 2006 režiséra Christophera Nolana natočený podle knihy Christophera Priesta z roku 1995 Nežádoucí efekt (orig. The Prestige). Příběh sleduje Roberta Angiera a Alfreda Bordena, rivaly a jevištní kouzelníky, v Londýně na počátku 20. století. Posedlí vytvářením nejlepších iluzí upadnou do vzájemných snah se trumfnout, což má tragické důsledky. Role Roberta Angiera se chopil Hugh Jackman, jeho protivníka Alfreda Bordena ztvárnil Christian Bale. V roli Nikoly Tesly se ve snímku objevil David Bowie. Dalších rolí se ujali Michael Caine, Scarlett Johansson, Piper Perabo, Andy Serkis a Rebecca Hall. Díky filmu se režisér Nolan znovu sešel s Balem a Cainem, se kterými spolupracoval již na snímku Batman začíná. Priestův román v dopisech převedl Nolan do scénáře spolu se svým bratrem Jonathanem a využili nelineární formu vyprávění. Robert Angier a Alfred Borden jsou placení pomocníci kouzelníka Miltona. Pro toho pracuje jako inženýr a tvůrce kouzelnických triků rovněž John Cutter. Angierova manželka se během jednoho vystoupení utopí a Angier se domnívá, že to bylo kvůli tomu, že Borden ji svázal novým uzlem, na který nebyla zvyklá a jenž Borden předtím ukazoval Cutterovi. Na pohřbu Borden Angiera rozčílí, když řekne, že netuší, který z uzlů použil. Oba muži začnou každý zvlášť pracovat jako kouzelníci. Borden, vystupující pod jménem Profesor, najme inženýra Bernarda Fallona. Angier vystupuje jako Velký Danton a pracuje spolu s Cutterem, jako asistentku si najme Olivii Wenscombeovou. Borden se seznámí se Sarah, vezmou se a mají dceru Jess. Sarah se necítí dobře kvůli Bordenově zřejmé těkavosti, tvrdí, že pozná, kdy ji miluje více než kouzla a kdy ne. Když jednou Borden předvádí číslo s chycením vystřelené kulky, přestrojený Angier je požádán, aby na Bordena vystřelil. Během čísla se Angier znovu dožaduje, aby mu Borden prozradil, který uzel použil. Borden a Fallon si rychle uvědomí, že Angier střelí Bordena nabitou zbraní. Na poslední chvíli Fallon zasáhne a kulka se trefí pouze do dvou Bordenových prstů. Přestrojený Borden později sabotuje Angierovo číslo s mizejícím ptákem, čímž poškodí Angierovu pověst. Borden začne brzy ohromovat davy svým číslem teleportujícího se muže, během kterého nechává hopsat na pódiu míček, vstoupí do skříně a okamžitě vyleze ze skříně na druhé straně pódia a míček chytne. Nové kouzlo ohromí i Angiera a Olivii. Posedlý Bordenovou porážkou si najme Angier dvojníka, ukradne Bordenův trik a trochu ho pozmění.

Question: Jak se jmenuje kniha, podle které byl natočen filmový thriller Dokonalý trik?

Answer: Nežádoucí efekt


Tour de France

Context: Posledním závodem, kdy se toto stalo, byla Tour v roce 1989, pověstná nejtěsnějším vítězstvím Grega LeMonda před Laurentem Fignonem. Fignon vjížděl do poslední etapy jako vedoucí jezdec s náskokem 50 s, ale nakonec byl poražen o osm sekund po skvělém časovkářském výkonu LeMonda. Časovka týmů je podobná časovce jednotlivců, ale celý tým jezdí pohromadě. Tým jezdí jako skupina, jezdci se střídají na čele, ale nemohou spolupracovat s ostatními týmy. Každému členu týmu je připočítán konečný čas pátého jezdce devítičlenného týmu. Avšak odtrhne-li se jezdec od skupiny a dojede na šesté či nižší pozici odděleně od této skupiny, je mu připočítán horší čas, než kterého skutečně dosáhl. Proto, píchne-li nebo upadne-li vůdce skupiny, tým musí obětovat čas týmu ve prospěch času svého lídra. Zatím naposledy se na Tour časovka týmů jela v roce 2013. Závod je spojen s několika soutěžemi, k nimž je obvykle přidružen barevný trikot. Aktuální držitel ocenění je oprávněn nosit během jízdy příslušný trikot. Žlutý trikot (maillot jaune) nosí vedoucí jezdec celého závodu a je ceněn ze všech nejvíce. Po skončení závodu je vedoucí jezdec vyhlášen celkovým vítězem. Ocenění získává jezdec, který má nejmenší součet všech časů z jednotlivých etap. Zelený trikot (maillot vert) je udělován za sprintérské body. Na konci každé etapy jsou tyto body uděleny jezdcům, kteří skončí první, druzí atd. Počet bodů závisí na typu etapy - mnoho bodů za rovinaté etapy, méně již za horské etapy a nejméně za časovky. V průběhu etapy je možné získat body i za nejrychlejší průjezd určitými kontrolními místy, tzv. rychlostními prémiemi, dříve bývaly v etapě obvykle dvě, dnes pouze jediná, změnil se i počet přidělovaných bodů. Nejvíce zelených trikotů (6) získal Erik Zabel. Puntíkovaný trikot (maillot a pois) je určen pro krále hor. Na vrcholu vybraných stoupání jsou nejrychlejším jezdcům rozdělovány body. Výjezdy jsou děleny na kategorie od 1 (nejobtížnější) do 4 (nejlehčí) podle jejich náročnosti (strmosti a délky stoupání). Nejtěžší stoupání jsou označovány jako Hors catégorie, což lze přeložit jako "mimo kategorie". Každá kategorie má vlastní bodové ohodnocení. Na posledním vrcholu etapy jsou navíc bodová ohodnocení dvojnásobná, pokud se jedná o vrcholy HC, 1. kategorie nebo 2. kategorie. O vrchařské vítězství se bojuje od roku 1933, puntíkovaný trikot byl poprvé představen v roce 1975. Barvy byly zvoleny sponzorem Poulain Chocolate. Historicky nejúspěšnějším jezdcem je Richard Virenque, který triumfoval sedmkrát - v letech 1994 - 1997, 1999, 2003 a 2004. Bílý trikot, který je obdobou žlutého trikotu, je určen jezdcům, kteří 1. ledna roku, v němž se jede závod, nedovršili 25 let.

Question: Kdo nosí žlutý trikot?

Answer: vedoucí jezdec celého závodu


Replikace DNA

Context: Poté zřejmě předá místo na 3' konci prodlužujícího se řetězce DNA polymeráze δ Vedoucí řetězec je zřejmě rovněž načat DNA polymerázou α, ale na rozdíl od opožďujícího se řetězce se zde zřejmě předává vlákno DNA polymeráze ε (ale stále o tom panují diskuse). Viry, které stojí na pomezí živého a neživého, mají poměrně specifický typ replikace DNA, odvíjející se od jejich parazitického způsobu života. Toto se netýká tzv. RNA virů, protože u většiny z nich v jejich rozmnožovacím cyklu molekuly DNA vůbec nefigurují (u těch ostatních, např. u retrovirů, molekula DNA figuruje, ale nedochází k její replikaci DNA polymerázou). Replikace DNA se tedy týká výhradně DNA virů. Některé DNA viry obsahují jednovláknovou DNA, a tak po infekci musí nejprve dojít k syntéze komplementárního vlákna, aby vznikla klasická dvoušroubovice. U virů se vyskytuje poměrně velké množství dalších odchylek od běžného schématu DNA replikace. Co se týče Polyomaviru, jenž infikuje eukaryotické buňky, jeho DNA je replikována téměř stejně jako vlastní eukaryotický genom. Důvod je prostý: viry často zneužívají hostitelské DNA polymerázy a celou jejich enzymatickou mašinérii. Jediný rozdíl spočívá v tom, že u Polyomaviru musí dojít k navázání tzv. velkého T antigenu (large T-antigen) na replikační počátek.

Question: Jak se označuje nově vytvořená DNA?

Answer: replika


Kyberšikana

Context: Kyberstalking V překladu jde o pronásledování v kyberprostoru nejčastěji pomocí SMS, chatu, emailu, telefonu, sociálních sítí, Skypu apod. Oběti většinou pronásledovatele (stalkera) znají, často jde o bývalého milence/milenku, kamaráda, zrazeného přítele nebo milovníka. Stalker může být ale i neznámý, a to v případě, že si oběť vyhlédl náhodně na internetu. Pronásledované oběti hrozí naprostá ztráta soukromí, osobních údajů a pocitu bezpečí. Stalking v České republice dne 1. ledna 2010 nabyl skutkovou podstatu trestného činu a je pod názvem "nebezpečné pronásledování" zapsán v trestním zákoníku.[4][5] Kyberharašení Za kyberharašení lze označit opakované zprávy zasílané agresorem, které jsou oběti nepříjemné. Tato situace může vzniknout i ze vzájemné konverzace, ta se stane nepříjemnou a oběť není schopná ji ukončit. Agresor většinou oběť začne bombardovat zprávami ihned po připojení na internet nebo jí zasílá nežádoucí SMS.[2] Vyloučení a ostrakizace V této formě kyberšikany je oběť vyloučena z nějaké skupiny, do které by chtěla či měla patřit. Ostrakizace je pro oběť velmi bolestná, i když postrádá přímý prvek agrese. Oběť trpí frustrací z nenaplnění potřeby někam patřit. Na internetu je to často horší než v reálném životě, jelikož tam je patrné, kdo je oblíbený a kdo ne, např. je oběť vyloučena z facebookové skupiny, kde to většinou vidí větší množství lidí než v realitě.[2] Kybergrooming Podrobnější informace naleznete v článku Kybergrooming. V překladu jde o manipulaci v kyberprostoru s cílem přimět uživatele k osobní schůzce. Útočník, který se většinou vydává za někoho jiného, si vyhledá vhodnou osobu, ve které postupem času vzbudí důvěru a přinutí ji k osobní schůzce, kde pak nějakým způsobem oběť zneužije či využije. V této oblasti jsou často nejvíce ohroženy děti, které jsou závislé na technologiích, tráví na internetu většinu času a většinu přátel mají pouze ve virtuálním světě.[5] Flaming Jde o nepřátelské chování útočníka vůči oběti ve virtuálním světě.[5] Je to výrazně vyhrocená a agresivní diskuze až hádka na internetu. Někteří uživatelé úmyslně podobné diskuze provokují vkládáním různých kontroverzních příspěvků, urážením účastníků diskuzí apod.[2] Výzkumy ukazují, že slovní napadání je ve virtuálním prostředí až čtyřikrát častější než v reálném životě.[5]

Question: Jak se projevuje kyberharašení?

Answer: Agresor většinou oběť začne bombardovat zprávami ihned po připojení na internet nebo jí zasílá nežádoucí SMS.


Národně socialistická německá dělnická strana

Context: Propagandisticky těžila jednak z odmítání mírových smluv ukončujících první světovou válku, jejíž vítězové po Německu, jako státu, jež válku rozpoutal, požadovali vysoké válečné reparace na úhradu způsobených škod a další omezení, jednak z antisemitismu a šovinismu části Němců, a konečně z ekonomických dopadů první světové války, hyperinflace a později také Velké hospodářská krize na obyvatelstvo. V čele NSDAP stál po většinu její existence Adolf Hitler, který zavedl v Německu nacistickou totalitu, jež se u moci držela 12 let (1933–1945), kdy bylo Německo poraženo ve druhé světové válce. V roce 1945 byla nacistická strana Mezinárodním vojenským tribunálem během Norimberského procesu prohlášena za zločineckou organizaci.[zdroj? ] Historie 20. léta Delegace NSDAP v Coburgu, říjen 1922 31. července 1919 byla v Německu přijata Výmarská ústava a vznikla federativní parlamentní republika, známá jako Výmarská republika. Zákonodárnou moc tvořil Reichstag (dolní sněmovna), do nějž se volilo poměrným způsobem a každý poslanec představoval 60 000 voličů, a Říšská rada (horní sněmovna), kde se scházeli zástupci 17 spolkových států. Výkonnou moc představoval kabinet s kancléřem v čele. Prezident, hlava státu, byl volen na 7 let a jmenoval a odvolával kancléře. Právo volit měli všichni němečtí občané, kteří byli mužského pohlaví a starší 20 let. Rok po skončení první světové války, ve které Německo stálo na straně poražených, založili Anton Drexler, Karl Harrer a Gottfried Feder v Mnichově Německou dělnickou stranu (Deutsche Arbeiterpartei, DAP). Pro německý stát to nebyla ideální doba. Zemi vyčerpala válka a chaos vzniklý v jejím důsledku se těžko dává do pořádku. Navíc byla na spadnutí ratifikace Versailleské mírové smlouvy (10. ledna 1920), jež posunula hranice v neprospěch Německa, uložila mu platit velké válečné reparace, které pomlalu přiváděly stát do kolapsu, a redukovat armádu.

Question: Jaká je zkratka Národně socialistické německé dělnické strany?

Answer: NSDAP


Elektrická kapacita

Context: Elektrická kapacita Elektrická kapacita je množství elektrického náboje ve vodiči s jednotkovým elektrickým potenciálem. Elektrická kapacita vyjadřuje schopnost vodiče uchovat elektrický náboj. Čím větší kapacita, tím větší množství náboje může být na vodiči. Přestože je elektrická kapacita obecně vlastností každého vodiče, využívá se především v kondenzátoru, pro nějž je kapacita definována jako množství náboje na deskách kondenzátoru, je-li mezi deskami jednotkové elektrické napětí (1 V). Značení Značka veličiny: C Hlavní jednotka v soustavě SI: farad, značka F[1] Další jednotky: Z praktického hlediska je farad příliš velká jednotka, takže se běžně používají dílčí jednotky, především milifarad, 1 mF = 10−3 F mikrofarad, 1 μ = 10−6 F nanofarad, 1 nF = 10−9 F pikofarad, 1 pF = 10−12 F V elektronice se kapacita kondenzátorů někdy udává v pikofaradech, proto je možné se setkat s hodnotami např. 3k3 = 3300 pF = 3,3 nF nebo 10M = 10 μ. Výpočet Izolované vodivé těleso s nábojem Q {\displaystyle Q} vytváří ve svém okolí potenciál φ {\displaystyle \varphi } Pokud dojde ke změně náboje tělesa na Q ′ = k Q {\displaystyle Q^{\prime }=kQ} , kde k {\displaystyle k} je konstanta, změní se také potenciál na φ ′ = k φ {\displaystyle \varphi ^{\prime }=k\varphi } Bude tedy platit Q ′ φ ′ ( r ) = Q φ ( r ) = konst {\displaystyle {\frac {Q^{\prime }}{\varphi ^{\prime }(\mathbf {r} )}}={\frac {Q}{\varphi (\mathbf {r} )}}={\mbox{konst}}} Poměr velikosti náboje tělesa a hodnoty potenciálu v určitém bodě tedy závisí pouze na geometrickém uspořádání tělesa a daného bodu. Je-li φ 0 {\displaystyle \varphi _{0}} hodnota potenciálu na povrchu tělesa s nábojem Q {\displaystyle Q} , pak platí C = Q φ 0 {\displaystyle C={\frac {Q}{\varphi _{0}}}} , kde C {\displaystyle C} se nazývá elektrická kapacita. Vlastnosti Elektrická kapacita je závislá na tvaru a velikosti tělesa a na prostředí, v němž se nachází.

Question: Jaká značka se užívá pro jednotku elektrické kapacity?

Answer: F


Skauting

Context: Jedním z nejznámějších tuzemských případů je zřejmě kauza, kdy vedoucí s přezdívkami Piškot a Meluzín z Ústí nad Labem postupně zneužili asi čtyři desítky dětí. Své oběti přinutili k diskrétnosti výzvou, že jednou z hlavních zásad skauta je mlčení. Známý je také případ skautského vedoucího a bývalého pražského policisty Stejskala. Příznivci skautingu ale tvrdí, že za posledních 30 let nebylo v Junáku – českém skautu takových případů víc než pět.[zdroj? ] === Diskriminace LGBTQ+ osob === Některé skautské organizace, např. majoritní americká Boy Scouts of America (BSA), v minulosti neumožňovaly členství LGBT osob v souvislosti se svým náboženským zaměřením. Do ledna 2014 BSA neumožňovali členství "otevřeně se projevujícím" homosexuálům; do července 2015 bylo těmto osobám zakázáno působit ve vedení organizace, byť jako pomáhající dobrovolníci. V lednu 2017 začali BSA přijímat do svých řad transgender chlapce. == Český skauting == Skauting v Česku funguje od roku 1912. V současnosti dominantní českou skautskou organizací je Junák – český skaut, z. s., s počtem členů překračujícím 60 tisíc a nadále rostoucím. Je zakládající a jedinou českou členskou organizací WOSM, WAGGGS a ISGF. Jejím zakladatelem byl Antonín Benjamín Svojsík. Vedle Junáka působí v Česku několik dalších skautských organizací, např. Svaz skautů a skautek České republiky. === Chronologický předhled českého skautingu === 1911 A. B. Svojsík se v Anglii seznamuje se skautingem. 1912 A. B. Svojsík vydal knihu Základy junáctví a uspořádal první skautský tábor nedaleko hradu Lipnice. 1914 Založen spolek Junák – český skaut. 1915 Založen dívčí skauting. První tábor skautek. 1938 Zemřel A. B. Svojsík. 1939 Sjednoceny skautské organizace ve svazu Junák. 1940 Z některých junáckých oddílů jsou vylučováni chlapci a děvčata židovského původu. 1940 Junák rozpuštěn nacisty. 1945 Junák obnoven ihned při Pražském květnovém povstání.

Question: Kdo přinesl skauting do Česka?

Answer: Antonín Benjamín Svojsík


Sunderland

Context: Northern Gallery for Contemporary Art na Fawcett Street a Sunderland Museum and Winter Gardens vystavují kolekce děl současných i etablovaných umělců. National Glass Centre na Liberty Way obsahuje mimo jiné sbírku skleněných soch. Sunderland Empire Theatre, založené roku 1907, je největším divadlem na severovýchodě země. Po důkladné rekonstrukci bylo roku 2004 znovu otevřeno a v současné době je schopno uvádět velká představení typu Miss Saigon nebo My Fair Lady. Každý rok v červenci je město místem konání Sunderland International Airshow. Tato akce se odehrává na pobřeží a navštěvuje ji asi 1,2 miliónu diváků. Sunderlandská univerzita byla otevřena roku 1992 a v současnosti ji navštěvuje asi 16 000 studentů. Univerzita má dvě centra - jedno ve Wearmouth Hall nedaleko centra města, kde sídlí i hlavní vysokoškolská knihovna a druhé v na břehu řeka Wear poblíž National Glass Centre. City of Sunderland College je institucí pro další vzdělávaní a nachází se na ulici Durham Road. Ročně ji navštěvuje asi 14 000 studentů. Ve městě je dále dvacet, převážně všeobecně zaměřených, středních škol. Zajímavostmi pro turisty ve městě jsou například Penshaw Monument, Souter Lighthouse (první maják napájený elektrickým proudem), hrad Hilton z 15. století, park Wildfowl v obvodu Washington a pláže. Město získalo několik ocenění za závazek ochrany přírodních krás. Washington D.C., USA Obrázky, zvuky či videa k tématu Sunderland ve Wikimedia Commons Archív Tyne a Wear To je Sunderland - turistický průvodce

Question: V jakém roce byla otevřena Sunderlandská univerzita?

Answer: 1992


Prodaná nevěsta

Context: "). 29. ledna 1869 byla uvedena Prodaná nevěsta v nové Smetanové úpravě. 1. jednání bylo rozděleno na dvě proměny, první část končila duetem Mařenky a Vaška, druhá část začínala nově připsaným mužským sborem ("To pivečko to věru je nebeský dar"). Pak následoval duet Jeníka s Kecalem, árie Jeníka a finále. Na začátek 2. jednání Smetana vložil polku a k recitativu Mařenky "Ó, jaký žal" připojil novou árii "Ten lásky sen". 1. června 1869 se opera objevila v další autorské úpravě. Byla již rozdělena na tři jednání, Polka přesunuta na konec 1.jednání navazoval na ni nový tanec furiant. Z 1. do 2. jednání byla přesunuta Vaškova první árie a scéna s Mařenkou a Vaška (na dnes známé místo po pijácké scéně), do 3. jednání Smetana zařadil novou Skočnou. Poslední revize Prodané nevěsty poprvé zazněla 25. září 1870. Zásadní změnou bylo nahrazení mluvené prózy zpívanými recitativy. Hudební čísla byla seřazena do dnes známého pořadí. Z komediantské scény definitivně vypadl kuplet principála a Esmeraldy, který byl již při předchozích uvedeních Prodané nevěsty považován za nevhodný. Prodaná nevěsta – zkrácený záznam provedení Národního divadla na přírodním jevišti v Šárce z roku 1913, režie Max Urban Prodaná nevěsta – krátký němý film z roku 1922, režie Oldřich Kmínek Prodaná nevěsta – filmový záznam představení Národního divadla z roku 1933, režie Svatopluk. Innemann, Jaroslav Kvapil a Emil Pollert Prodaná nevěsta – historický unikát, první televizní inscenace opery, režie Václav Kašlík Prodaná nevěsta – televizní záznam představení Národního divadla z roku 1971, režie Viktor Kočí, ??? Prodaná nevěsta – film z roku 1975 natočený v česko-německé koprodukci, v české a německé verzi, činoherce dabují operní pěvci, režie Václav Kašlík Prodaná nevěsta – český televizní film z roku 1981, režie Františka Filipa, hrají operní pěvci SMETANA, Bedřich. Studijní vydání děl Bedřicha Smetany I. Prodaná nevěsta (kritická edice). Praha : Společnost Bedřicha Smetany, 1940. NEJEDLÝ, Zdeněk. Zpěvohry Smetanovy. Praha : [s.n.], 1908. PRAŽÁK, Přemysl. Smetanovy zpěvohry I : Braniboři v Čechách, Prodaná nevěsta. Praha : Za svobodu s. s r.o., 1948. 320 s. OČADLÍK, Mirko. Smetanova Prodaná nevěsta. Praha : Orbis, 1951. 47 s. BARTOŠ, František. Ke genesi Smetanovy Prodané nevěsty. Musikologie. 1955, čís. iv, s. 7-31. JIRÁNEK, Jaroslav. Vztah hudby a slova v Prodané nevěstě. Příspěvek k otázce hudební deklamace. Hudební věda. 1971, roč. 8, čís. 1, s. 19-40. Dostupné online. ISSN 0018-7003. JAREŠ, Stanislav.

Question: Kdo je autorem opery Prodaná nevěsta?

Answer: Bedřicha Smetany


Georg Schönberger

Context: Theol. Dr. Georg Schönberger, SJ (1597, Innsbruck – 1. srpna 1645, Uherské Hradiště) byl jezuitský teolog a představený v 17. století, který byl rektorem olomoucké univerzity v letech 1640 – 1644. V době svého rektorského působení zažil švédskou okupaci Olomouce, a nakonec i s ostatními jezuity a zbytkem studentů v roce 1643 odešel. == Literatura == Fechtnerová Anna, Rectores collegiorum Societatis Iesu in Bohemia, Moravia ac Silesia usque ad annum MDCCLXXIII iacentium – Rektoři kolejí Tovaryšstva Ježíšova v Čechách, na Moravě a ve Slezsku do roku 1773, I-II, Praha, Národní knihovna 1993. ISBN 80-7050-158-8 - díl II, s. 327. == Externí odkazy == Fiala Jiří, Rektoři olomoucké univerzity v letech 1573-1860: SCHOENBERGER (Schönberger) Georgius (Jiří), Žurnálu UP roč. 15 (2005/2006), č. 2, s. 9, č. 3, s. 11 a č. 4, s. 7.

Question: Kterou funkci měl Georg Schönberger na universitě v Olomouci?

Answer: rektorem