New York

Context: Řeka Hudson tvoří hranici mezi státy New York a New Jersey. East River (česky Východní řeka) je ve skutečnosti pouze přílivová úžina (tidal strait), která prochází od Long Island Sound a odděluje Bronx a Manhattan od Long Islandu. Harlem River, což je rovněž přílivová úžina, spojuje řeku Hudson a East River. Pevnina byla neustále upravována lidskou činností, nejvýrazněji pak vysušováním pobřeží již od dob nizozemské kolonizace. Velmi intenzívně se to děje na dolním Manhattanu. Zde vzniklo v 70. a 80. letech 20. století Battery Park City, a to navezením hlíny a kamení ze stavby Světového obchodního centra. Především na Manhattanu byly lidskou činností zarovnány mnohé přírodně vzniklé nerovnosti. Rozloha New Yorku je 1214,4 km2, přičemž pevnina má rozlohu 789,5 km2 a vodní plochy rozlohu 428,8 km2. Nejvyšším bodem města je Todt Hill na ostrově Staten Island, který dosahuje do výše 124,9 metrů n. m. Vrchol je pokryt lesy, které jsou součástí tamějšího Staten Island Greenbelt. New York je tvořen pěti městskými částmi, které se kryjí s administrativní úrovní county. New York je dále složen z desítek až stovek čtvrtí, které mají mnohdy svou specifckou atmosféru a historii. Kdyby městské části byly samostatnými městy, čtyři z nich (Brooklyn, The Bronx, Manhattan a Queens) by patřily mezi deset nejlidnatějších měst Spojených států. The Bronx (Bronx County: 1 373 659 obyvatel) je nejsevernějším newyorským obvodem. Nachází se zde Yankee Stadium, domovský stadion týmu New York Yankees, nebo největší družstevně vlastněný obytný komplex ve Spojených státech, Co-op City.

Question: Kterému městu se přezdívá Gotham?

Answer: New York


Brno

Context: Nynější název města Brna se odvíjí od názvu někdejší osady ležící na brodu přes řeku Svratku, která vznikla v této lokalitě okolo roku 1000. Ovšem starší původ tohoto názvu není zcela jasný. Nejstarší název je Brnen, lze se ale setkat i s označeními jako Brvnn, Brin nebo Brnno. V latině bylo Brno označováno jako Bruna a v němčině jako Brünn. Mezi lety 1949 a 1992 bylo Brno oficiálně označováno jako "krajské město Brno", předtím neslo název "Zemské hlavní město Brno", který se ujal v době první republiky, ačkoli Brno bylo hlavním městem již dávno předtím. Na některých starších dokumentech (mapách, různých listinách apod.) lze nalézt označení "Královské hlavní město Brno". První písemná zmínka o Brně pochází z roku 1091 z Kosmovy kroniky, kde je psáno: "Český král Vratislav I. vtrhl s vojskem na Moravu a oblehl hrad Brno...".Podle města Brna byl pojmenován lehký kulomet BREN (Brno + Enfield), známá zbraň druhé světové války, používaná především armádou Spojeného království. Také například kulinářská specialita brněnský řízek nebo malý asteroid "2889 Brno", objevený astronomem Antonínem Mrkosem. V brněnské mluvě zvané hantec, jejíž užívání dnes již není zcela běžné, se Brno označuje jako Brnisko nebo Bryncl, možné je také označení Štatl, které je ze zmíněných tří nejtypičtější mezi rodilými obyvateli, i když původně označuje spíše jen centrum Brna. == Historie == Za přímého předchůdce Brna je považováno hradiště Staré Zámky na katastru dnešní Líšně, jedno z hradisek Velkomoravské říše, jehož osídlení se datuje od konce neolitu až do začátku 11. století. === Počátky, středověk a novověk === První nálezy pozůstatků v brněnské oblasti jsou přibližně z paleolitu a byly nalezeny v oblasti Stránské skály, první doložené slovanské osídlení brněnské oblasti je z doby kolem 5. až 7. století. Dějiny města Brna byly vždy pevně svázány s dějinami Moravy, již v 11. století od dob údělných knížectví na Moravě Brno zastávalo mimořádně důležitou úlohu ve správě země. Ražba mincí v Brně začala v 11. století, kdy zde brněnská knížata razila nejstarší brněnský denár. První písemná zmínka o Brně je v Kosmově kronice roku 1091.

Question: Kde sídlí Nejvyšší správní soud?

Answer: Brno


Arménské písmo

Context: Arménské písmo bylo vytvořeno Mesropem Maštocem kolem roku 405, aby bylo možné napsat arménský překlad Bible. Původ písmen není zcela jistý, ale s největší pravděpodobností vycházel z abecedy řecké. Ačkoli oba dnešní dialekty arménštiny, západní i východní, používají stejnou abecedu, výslovnost některých písmen je odlišná. Během let se změnilo nejen pořadí jednotlivých písmen, ale i jejich počet. Nejvíce nových písmen bylo přijato během středověku, a to kvůli tomu, aby se jimi mohly vyjádřit cizí hlásky. Znaky se používaly i na zápis arménských číslic. Arménským písmem píše, nebo psalo několik dalších jazyků (například kurdština během sovětské éry, nebo lomavrenština). Arménština Arménské číslice Gruzínské písmo

Question: Proč bylo vytvořeno arménské písmo?

Answer: aby bylo možné napsat arménský překlad Bible


Cremona

Context: Cremona (cremonsky Cremuna) je italské historické město v oblasti Lombardie, hlavní město stejnojmenné provincie. Leží v rovině na levém břehu řeky Pád. Má 71 000 obyvatel a proslula především výrobou houslí. K jejím rodákům patří například Claudio Monteverdi (1567–1643) a věhlasný houslař Antonio Stradivari (1644–1737). == Úsloví == Cremona vystupuje v latinském úsloví Unus Petrus in Roma, unus portus in Ancona, una turris in Cremona, tj. Jeden Petr v Římě, jeden přístav v Ankoně, jedna věž v Cremoně. Snad v 16. století, za doby největšího věhlasu rakovnického piva, bylo v Čechách doplněno o "... una ceres Raconae," česky Jeden Petr v Římě, jeden přístav v Anconě, jedna věž v Cremoně, jedno pivo v Rakovníku. == Historie == Cremona existovala už jako keltská (galská) osada a od roku 218 př. n. l. jako římská kolonie, ale ve středověku byla opakovaně devastována barbarskými nájezdy, a pak válkami mezi císařskými a papežskými vojsky (načas byla i hlavním opěrným bodem Friedricha I. Barbarossy a později jeho vnuka Friedricha II. ) V roce 1334 však připadla Milánu a od té doby s ním sdílela společné osudy až do sjednocení Itálie v 19. století. == Pamětihodnosti == Radnice (Palazzo Comunale) z let 1206-1246 (při renesanční přestavbě dostal nynější terakotovou podobu). Jsou v něm uloženy čtyři vzácné housle – od B. Guarneriho del Gesù, od Andrey Amatiho, Niccola Amatiho a Antonia Stradivariho. Na druhé straně katedrály jsou arkády Loggie dei Militi (lodžie vojáků) z roku 1292 v gotickém stylu, kde se dříve scházela městská šlechta. Dnes je to válečný pomník. Stradivariho muzeum v Palazzo Affaitati (1561) v ulici Via Ugolani severozápadně od centra.

Question: Ve které provincii leží Cremona?

Answer: Lombardie


Absolutní nula

Context: Absolutní nula je hypotetický stav látky, ve které se zastaví veškerý tepelný pohyb částic. Absolutní nula je počátek stupnice absolutní teploty, označuje také pro termodynamickou teplotu T = 0 K, tj. – 273,149806372 °C. Absolutní nula byla poprvé navržena Guillaumem Amontonsem v roce 1702, který zkoumal vztah mezi tlakem a teplotou v plynech. Chyběly mu dostatečně přesné teploměry tak byly jeho výsledky velmi nepřesné, přesto prokázal, že tlak plynu se zvětší asi o jednu třetinu mezi "chladnou" teplotou a bodem varu vody. Jeho práce jej dovedla k teorii, že dostatečné snížení teploty by vedlo k úbytku tlaku. Problém ovšem byl, že všechny reálné plyny zkapalní během zchlazování k absolutní nule. V roce 1848 William Thomson (lord Kelvin of Largs) navrhl termodynamickou teplotní stupnici. Toto pojetí se vymanilo z omezení plynných látek a definovalo absolutní nulu jako takovou teplotu látky, ve které již nelze odebírat žádné další teplo. V roce 1999 bylo dosaženo dosud nejnižší teploty, pouhých 100 pK = 10−10 K, a to v systému jaderných spinů v kovovém rhodiu. V roce 2003 kolektiv vědců z Massachusettského technologického institutu v Cambridge (A.E. Leanhardt, T.A. Pasquini, M. Saba, A. Schirotzek, Y. Shin, D. Kielpinski, D.E. Pritchard a W. Ketterle) dosáhli do té doby nejnižší mechanicky dosažené teploty 450 pikokelvinů = 0,000 000 000 45 K, a to Boseho-Einsteinově kondenzátu spinově polarizovaných atomů sodíku zachycených v gravitomagnetické pasti.

Question: Kdy byla poprvé navržena absolutní nula?

Answer: v roce 1702


Barevné spektrum

Context: Barevné spektrum je lidským okem viditelná část elektromagnetického spektra o vlnových délkách 380 až 750 nm (odpovídá frekvenci 790 - 400 THz). Odpovídající vlnové délky ve vodě a v ostatních prostředích závisí na indexu lomu. Tento rozsah vlnových délek je nazýván viditelné světlo nebo jednoduše světlo. Oko je nejcitlivější na elektromagnetické záření vlnové délky 555 nm (540 THz), tj. na zelenou barvu. Barevné spektrum neobsahuje všechny známé barvy. Souvisí to se schopností lidského oka a součinností mozku. Barvy mezi červenou a fialovou (purpurová) a nesaturované barvy jako růžová chybí. Jsou totiž složeny ze směsice různých vlnových délek.

Question: Na jakou barvu je oko nejcitlivější?

Answer: na zelenou


William Shakespeare

Context: Jeho hry zůstávají velmi populární a jsou neustále studovány, uváděny a interpretovány v různých kulturních a politických souvislostech po celém světě. V roce 2016, kdy uplynulo 400 let od dramatikova úmrtí, probíhaly ve Velké Británii a po celém světě oslavy na počest Shakespeara a jeho díla. William Shakespeare se narodil a vyrůstal v městečku Stratford nad Avonou. Byl synem Johna Shakespeara, úspěšného rukavičkáře a později i radního města Stratfordu, pocházejícího ze Snitterfieldu, a Mary Ardenové, dcery bohatého velkostatkáře. Ve Stratfordu bydlela rodina v Henley Street. Shakespeare se narodil ve Stratfordu a byl pokřtěn 26. dubna 1564. Za jeho datum narození je některými autory považován 23. duben, den Svatého Jiří, neboť v té době bylo zvykem křtít chlapce tři dny po jejich narození. Existují však spekulace, že badatel z 18. století, který toto datum uvedl jako první, se mohl zmýlit (protože Shakespeare zemřel 23. dubna 1616. Shakespeare se narodil jako třetí dítě z osmi a byl nejstarším synem, který přežil do dospělosti. Přestože se z tohoto období nedochovaly žádné záznamy, většina životopisců se domnívá, že Shakespeare navštěvoval ve svém rodném městě gymnázium (King Edward VI Grammar School),které bylo založeno roku 1553. Za vlády královny Alžběty I. měla gymnázia různou kvalitu, ale osnovy v celé Anglii určoval zákon a školy měly poskytovat intenzivní výuku latiny a klasického umění. V 18 letech se Shakespeare oženil s 26letou Anne Hathaway. Povolení k jejich sňatku vydal církevní soud diecéze ve Worcesteru dne 27. listopadu 1582. Obřad byl pravděpodobně připraven ve spěchu, protože kancléř diecéze povolil, aby se ohlášky četly pouze jednou namísto třikrát, jak bylo zvykem. Důvodem spěšné svatby mohlo být těhotenství Anne, neboť šest měsíců poté se narodila dcera Susanna, která byla pokřtěna 26. května 1583. Další dvě děti byla dvojčata, syn Hamnet a dcera Judith, která se narodila necelé dva roky poté a byla pokřtěna dne 2. února 1585.

Question: Jako kolikátý dítě se narodil Shakespeare?

Answer: třetí


Arthur Rimbaud

Context: Jean Arthur Nicolas Rimbaud [rembo] (20. října 1854 Charleville-Méziè - 10. listopadu 1891 Marseille) byl francouzský básník, jeden z nejvýznamnějších tzv. prokletých básníků. Narodil se v Charleville-Méziè v departmentu Ardennes. Jeho otec byl kapitán pěchoty, dobrodruh, který nakonec rodinu opustil. Rimbaud byl velmi nepřizpůsobivý a na výchovu své konzervativní a nábožensky bigotní matky reagoval výbuchy hněvu a útěky z domova. V době pařížské komuny přišel do Paříže, kde se seznámil s Verlainem. Verlaine kvůli němu rozbil manželství. Začali spolu žít a to nejen jako přátelé, ale i jako milenci. Jejich život byl velmi bohémský (žili nejprve v Paříži, později v Anglii a Belgii). Po rozchodu s Verlainem v roce 1873 Verlaine Arthura postřelil, protože se pokusil zničit své dílo, které měl Verlaine naštěstí u sebe. Arthur, jenž skončil v nemocnici, své dílo odsoudil, přestal psát a vstoupil do koloniálního vojska. Na Jávě dezertoval, s cirkusem prošel Švédsko a Norsko. Roku 1880 byl v Egyptě, potom na Kypru, odkud se vydal jako obchodní zástupce do Adenu. Přešel celou somálskou poušť. Naučil se mnoho jazyků a zemřel na rakovinu (měl zhoubný nádor v pravém koleni). Byl pochován na hřbitově 'Cimetiè de Charleville-Méziè'. Rimbaud v poezii změnil strukturu a metodu. Jeho poezie stojí na subjektivních prožitcích, především pocitu rozporu mezi umělcem a společností.

Question: Kdy zemřel Arthur Rimbaud?

Answer: 10. listopadu 1891


William Styron

Context: William Clark Styron, Jr. [stajrn] (11. června 1925 Newport News, Virginie – 1. listopadu 2006 Martha's Vineyard, Massachusetts) byl americký prozaik, představitel tzv. jižanské prózy. Proslul především románem Sophiina volba. Ve druhé světové válce vstoupil do americké armády, kde se zúčastnil bojů v Tichomoří. Po válce vystudoval Dukeovu universitu. Poté krátce působil pro několik nakladatelství jako nakladatelský redaktor. Tato činnost ho neuspokojovala, proto se začal věnovat vlastní tvorbě. Za svou knihu Doznání Nata Turnera obdržel v roce 1968 Pulitzerovu cenu. Narodil se roku 1925 v Newport News ve Virginii jako syn námořního inženýra, svérázného zásadového Jižana, v podmanivé atmosféře kouzelného Jihu, v němž však mladý Styron vycítil i ovzduší, jež ironicky označuje jako arktický kraj "Byrdland", "absolutní srdce zmrtvělé kultury", světa, kde duch ante bellum, to je doby před vítězstvím Unie nad Konfederací, byl stále ještě realitou. V roce 1942 vstoupil na presbyteriánskou Davidson College a odtud o rok později na Dukeovu univerzitu; tam vzhledem k válečnému stavu zároveň prodělával výcvik u jednotky námořní pěchoty. I když byl vyslán do války, příme akce se díky svému mladistvému věku nezúčastnil. Po válce se na Dukeovu univerzitu vrátil a absolvoval v roce 1947. V roce 1947 odjel do New Yorku, kde pracoval po tři roky na své prvotině Ulehni v temnotách. Navštěvoval tu také seminář tvůrčího psaní a tedy vznikly jeho první pokusy o povídkovou tvorbu.

Question: Jak se nazývá Styronův román, který ho proslavil?

Answer: Sophiina volba


Hrdly (zámek)

Context: Hrdly, Bohušovice nad Ohří, Česko Česko Souřadnice 50°29′6″ s. š., 14°10′11″ v. d. Hrdly Další informace Rejstříkové číslo památky 17724/5-2046 (Pk•MIS•Sez•Obr) multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Hrdly je název zámku s hospodářským dvorem ve stejnojmenné vesnici u Bohušovic nad Ohří v okrese Litoměřice. Byl postaven v průběhu šestnáctého století, ale dochovaná podoba je výsledkem barokní přestavby, na které se podílel Kilián Ignác Dientzenhofer. Hospodářský dvůr se zámkem je chráněn jako kulturní památka.[1] Samostatně byla jako památka chráněna také kovárna, která stála ve východní části vnitřního dvora. Po částečném zřícení stavby existenci tohoto objektu ukončila demolice v roce 2006.[1] Historie První panské sídlo je v Hrdlech zmiňováno v roce 1620, kdy „ves s dvorem a rezidencí“ koupil Václav Vilém z Roupova na Žitenicích. Byl jím renesanční zámek postavený pravděpodobně břevnovským klášterem poté, co roku 1523 vykoupil panství ze zástavy. Po potlačení stavovského povstání byl roku 1621 majetek Václava z Roupova zkonfiskován a Hrdly se vrátily zpět klášteru. Během válek o rakouské dědictví byla vesnice i s dvorem v letech 1742 a 1744 vydrancována. Poškozené renesanční sídlo bylo v letech 1746–1747 nahrazeno barokním zámkem postaveným podle projektu Kiliána Ignáce Dientzenhofera. Zámek roku 1824 vyhořel, a v důsledku požáru zanikla část umělecké výzdoby areálu.[2] Areál zámku není veřejnosti přístupný, vnitřní prostory byly přestavěny na byty.[1] Stavební podoba Renesanční sídlo tvořila jednopatrová budova krytá šindelovou střechou s hodinovou věží. Uvnitř se nacházela kaple svatého Tomáše, sklepy s lednicí, předsíň, komora, kuchyně a šest pokojů.[2] Po barokní přestavbě zámek získal obdélný půdorys se čtyřbokou věžicí na střeše a s krátkým příčným křídlem na západě. Přízemní místnosti jsou zaklenuté valenými a křížovými klenbami. V sousedství věžice se nachází zámecká kaple zvýrazněné párem pilastrů na obou průčelích. Ze dvora se do ní vstupuje obdélným portálem se supraportou a osvětluje ji velké kasulové okno.

Question: Co se stalo se zámkem Hrdly po potlačení stavovského povstání?

Answer: se vrátily zpět klášteru


Skotsko

Context: Skotsko (skotsky a anglicky Scotland, skotskou gaelštinou Alba) je jednou ze čtyř zemí konstituční monarchie Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, která se nachází v severní části ostrova Velká Británie. Jedinou suchozemskou hranici má s Anglií, na východě je Skotsko ohraničeno Severním mořem, na severu a západě Atlantským oceánem a na jihozápadě Severním průlivem a Irským mořem. Mimo pevninu se Skotsko rozkládá na více než 790 ostrovech, z nichž největší jsou Orkneje, Shetlandy a Hebridy. Hlavním a druhým největším městem Skotska je Edinburgh, který je jedním z největších evropských finančních center. V 18. století bylo město centrem skotského osvícenství, díky kterému se Skotsko stalo jedním z obchodních, intelektuálních a průmyslových motorů Evropy. Největším skotským městem je Glasgow, které kdysi bylo jednou z předních světových průmyslových metropolí a v současné době je součástí velké glasgowské konurbace dominující Lowlands. Ve Skotsku žije 5 144 200 obyvatel, z nichž většinu (88 %) tvoří Skotové. Úředními jazyky jsou angličtina, skotština a skotská gaelština. Skotské království bylo nezávislé až do 1. dubna 1707, kdy vytvořilo unii s Anglickým královstvím (v pouze personální unii s Anglickým královstvím bylo od roku 1603), čímž vzniklo Království Velké Británie. Tato unie byla výsledkem smlouvy o Unii z roku 1706 a vstoupila v platnost schválením zákona o Unii parlamenty obou zemí, navzdory rozsáhlým protestům v celém Skotsku. Třebaže je Skotsko součástí Spojeného království, má svůj nezávislý politický systém a vlastní soukromé i veřejné právo (skotské právo). Oddělení skotského právního a vzdělávacího systému a církve i po uzavření Unie přispělo k pokračování skotské kultury a skotské národní identity a část Skotů v čele se Skotskou národní stranou dlouhodobě usiluje o státní nezávislost na Spojeném království.

Question: Jaké je hlavní město Skotska?

Answer: Edinburgh


Emigrace

Context: Emigrace (z lat. ex-migrare, vystěhovat se) je opuštění (či útěk ze) země původu a přestěhování se do jiné země. Podobně imigrace znamená přistěhování se, což je totéž, ale z pohledu cílové země emigrace. Pro nedobrovolný odchod z vlastní země (vyhnanství) se užívá slovo exil a exulant či vyhnanec. Migrace je stěhování skupin obyvatelstva. Důvody emigrace mohou být ekonomické a sociální, anebo politické, náboženské nebo jiné pronásledování. Podle toho se rozlišuje mezi Uprchlíky, kteří žádají o azyl či mezinárodní ochranu, protože jim v jejich zemi hrozí pronásledování. Pokud je tato obava odůvodněná, jsou účastnické země Úmluvy o právním postavení uprchlíků z r. 1951 povinny jim přiznat status azylanta. V ČR tento postup upravuje zákon č. 325/1999 Sb., o azylu. Ekonomickými a sociálními migranty, kteří emigrují z vlastního rozhodnutí, a kterých se týká Zákon o pobytu cizinců. I když nesplňují podmínky pro přiznání azylu, může jim stát udělit doplňkovou ochranu. Pojem emigrace se používá též v ekologii, kde označuje přesun jedince (nebo skupiny jedinců) z příslušné populace jinam. Příkladem může být včela medonosná při rojení, mladí králíci odcházející založit novou kolonii apod. Rovnice populačního růstu užívaná v ekologii nebo v lidské demografii se pak dá psát jako Nt+1 = Nt + B − D + I − E kde Nt+. 1 je množství jedinců v populaci v čase t+1 Nt je množství jedinců v populaci v čase t B je porodnost (natalita) D je úmrtnost (mortalita) I je imigrace E je emigrace Emigrace v uvedené rovnici označuje počet jedinců (obyvatel), kteří opustí určité území (stát, okres, územně vymezenou populaci) za jednotku času, což je zpravidla rok. Někdy se míra emigrace přepočítává na 1 000 nebo 100 000 jedinců (obyvatel).

Question: Jaký termín se obecně používá pro stěhování skupin obyvatelstva?

Answer: Migrace


Homotopie

Context: Homotopie Homotopie je pojem z matematiky, přesněji z algebraické topologie. Motivace Homotopie umožňuje postihnout některé topologické vlastnosti topologických prostorů a zachycuje v rámci matematiky představu spojité deformace prostorů a zobrazení. Definice Nechť X , {\displaystyle X,} Y {\displaystyle Y} jsou topologické prostory a f : X → Y , g : X → Y {\displaystyle f:X\to Y,g:X\to Y} spojitá zobrazení mezi nimi. Homotopie mezi f {\displaystyle f} a g {\displaystyle g} je spojité zobrazení H : [ 0 , 1 ] × X → Y {\displaystyle H:[0,1]\times X\to Y} takové, že a H ( 0 , x ) = f ( x ) {\displaystyle H(0,x)=f(x)} a H ( 1 , x ) = g ( x ) {\displaystyle H(1,x)=g(x)} pro každé x ∈ X {\displaystyle x\in X} , kde uvažujeme [ 0 , 1 ] {\displaystyle [0,1]} s topologií danou inkluzí [ 0 , 1 ] ⊆ R {\displaystyle [0,1]\subseteq \mathbb {R} } do R {\displaystyle \mathbb {R} } s metrickou topologií a na [ 0 , 1 ] × X {\displaystyle [0,1]\times X} uvažujeme součinovou topologii. Pokud existuje homotopie mezi f {\displaystyle f} a g , {\displaystyle g,} řekneme, že f {\displaystyle f} a g {\displaystyle g} jsou homotopická a píšeme f ≃ g {\displaystyle f\simeq g.} Topologické prostory X , Y {\displaystyle X,Y} nazveme homotopické, pokud existují spojitá zobrazení f : X → Y {\displaystyle f:X\to Y} a g : Y → X {\displaystyle g:Y\to X} , že f ∘ g {\displaystyle f\circ g} je homotopické i d Y {\displaystyle id_{Y}} a g ∘ f {\displaystyle g\circ f} je homotopické i d X {\displaystyle id_{X}} Topologicky prostor X {\displaystyle X} nazveme kontraktibilní (stažitelný), pokud je homotopický jednoprvkovému topologickému prostoru (bodu). Příklady 1. Snadno se ověří, že každé dvě uzavřené křivky a , b : [ 0 , 1 ] → R 2 {\displaystyle a,b:[0,1]\to \mathbb {R} ^{2}} v R 2 {\displaystyle \mathbb {R} ^{2}} jsou homotopické. Homotopií je např. H : [ 0 , 1 ] × [ 0 , 1 ] → R 2 {\displaystyle H:[0,1]\times [0,1]\to \mathbb {R} ^{2}} dané formuli H ( s , t ) := ( 1 − t ) f ( s ) + t g ( s ) , t , s ∈ [ 0 , 1 ] {\displaystyle H(s,t):=(1-t)f(s)+tg(s),t,s\in [0,1].}

Question: K čemu se využívá homotopie?

Answer: Homotopie umožňuje postihnout některé topologické vlastnosti topologických prostorů a zachycuje v rámci matematiky představu spojité deformace prostorů a zobrazení


Kravaře

Context: Město Kravaře (německy Deutsch Krawarn, slezština Krawôrz) leží v okrese Opava. Má přes 6 tisíc obyvatel. Ve vzdálenosti 8 km západně leží statutární město Opava, 13 km východně město Hlučín, 19 km jižně město Bílovec a 20 km východně statutární město Ostrava. S výjimkou Dvořiska bylo území Kravař součástí Hlučínska, s nímž sdílelo jeho osudy. Dvořisko Kouty Kravaře Kravaře ve Slezsku Česky Kravaře (dříve Kravaře u Opavy), německy Deutsch Krawarn (dříve Krawarn), polsky Krawarze, Krawarz. Česky Dvořisko (1880 Dvoříště), německy Oppahof, polsky Dworzysko. Česky Kouty, německy Kauthen, polsky Kąty. První zmínka o obci pochází z roku 1224. Mezi lety 1224 a 1263 obdrželi kravařské panství členové rodu Benešoviců. barokní zámek Kravaře, ve kterém se nachází Zámecké muzeum (Muzeum Hlučínska). Jeho nejhodnotnější částí je zámecká kaple s původním dochovaným interiérem z počátku 18. století (ostatní interiéry byly zničeny při požáru zámku r. 1937) a zámecká zahrada (cca 20 ha, na velké části bylo zbudováno golfové hřiště, z dřevin jsou cenné především mohutné exempláře dubu letního a lip srdčitých). Klášter (dnes MÚ), chrám svatého Bartoloměje a fara (vše v cihlové neogotice typické pro Slezsko), projektantem byl kravařský rodák Josef Seyfried - architekt, stavitel a hudebník (známý z četných dalších realizovaných projektů sakrálních i. profánních staveb na Hlučínsku a v dnešním Polsku je - podobně jako v rodných Kravařích - nejvýznamnější komplex církevních staveb v nedalekých Sudicích) Socha svatého Jana Nepomuckého na ul. Petra z Kravař (poblíž ul. Náměstí) Lubliniec, Polsko Woźniki. , Polsko Lisková, Slovensko Karl Düsterberg (1917-2014) - německý podnikatel, zakladatel potravinářského koncernu Apetito a průkopník v oblasti hluboce zmražených potravin Alois Hadamczik (* 1952) - trenér české hokejové reprezentace Prof. PhDr. Josef. Jařab, CSc., dr. h. c. (* 1937) - anglista, v letech 1990-97 rektor Univerzity Palackého Augustin Kaluža (1776-1836) - rodák z Koutů, přírodovědec. , kněz, učitel na gymnáziu ve Vratislavi, knižně vydal pět děl o přírodě Slezska šlechtický rod pánů z Kravař Petr z Kravař (1389-1434) - moravský šlechtic, který byl příslušníkem rodu pánů z Kravař Pavel Kravař (. 1391-1433) - husitský emisař Michal Sendivoj ze Skorska (1566-1636) - alchymista a chemik, majitel Kravař Josef Seyfried (1865-1923) - architekt a stavitel (autodidaktik.

Question: V jakém okrese leží Kravaře?

Answer: Opava


Sinice

Context: Český název této skupiny pochází ze slova sinný, tedy modrý. Buňky sinic jsou jednobuněčné či vláknité, nejčastěji modrozeleně zbarvené a v mnohých ohledech typicky prokaryotické: obsahují kruhovou molekulu DNA, bakteriální typ ribozomů a chybí u nich složitější membránové struktury. Fotosyntetická barviva se nachází ve speciálních útvarech, fykobilizomech nebo thylakoidech. K hlavním pigmentům účastnícím se fotosyntézy patří chlorofyl (zpravidla typu a, někdy též b, c nebo d) a dále allofykocyanin, fykocyanin, fykoerythrin a další. Sinice se rozmnožují nepohlavně, a to buněčným dělením či fragmentací vláken. Vyskytují se velmi hojně ve vodním prostředí, ale i v půdě a mnohdy také v extrémních podmínkách, jako jsou pouště či polární oblasti. Velmi často také vstupují do symbiotických vztahů. Vyjma endosymbioticky vzniklých plastidů je možné se setkat s mnoha případy, kdy sinice pomáhají svému hostiteli fixovat dusík či uhlík. Sinice se pravděpodobně vyvinuly z anaerobních fotosyntetizujících bakterií, jako jsou dnešní purpurové bakterie či chlorobakterie (Chloroflexi). Nejstarší známé důkazy o existenci sinic na Zemi v podobě fosílií jsou staré 3,5 miliardy let a pochází především z formace Apex Chert v Austrálii. Tyto prekambrijské nálezy tzv. stromatolitů možná představují vůbec nejstarší nálezy buněčných organismů. Některé studie však tvrdí, že tyto nálezy jsou abiotického původu a představují jen složité struktury vzniklé devitrifikací horniny na bázi uhlíku. Lépe zachované fosilní nálezy sinic pochází z období mezi 2-0,9 miliardami let. Vzhledem jsou identické s dnešními sinicemi a pokud je nějaká fosílie zařazena do určitého současného rodu, před daný rodový název se často dává předpona "paleo". Udává se, že tyto sinice patří do řádů Chroococcales a Oscillatoriales. Až do počátku kambria (před cca 600 miliony lety) byly sinice dominantními organismy na Zemi, a tento dlouhý úsek geologické historie Země je proto označován jako "věk sinic". V tomto období se také díky sinicím postupně zvyšoval obsah kyslíku v atmosféře. Přes dlouhou evoluční historii sinic se zdá, že se vzhled jejich buněk téměř nezměnil, i když ke genetickým změnám dochází. Tato teorie může být označena jako stagnující evoluce. Plastidy, organely mnohých eukaryotických organismů (především různé řasy a rostliny), v mnohých ohledech připomínají sinice. Podle tzv. endosymbiotická teorie, která je podpořena různými strukturálními a genetickými podobnostmi, se plastidy vyvinuly z sinic pohlcených eukaryotními buňkami asi před 1,5 miliardami lety.

Question: Jak staré jsou nejstarší známé důkazy o existenci sinic na Zemi?

Answer: 3,5 miliardy let


Pink Floyd

Context: Pink Floyd je anglická hudební skupina založená v roce 1964, která se dostala do povědomí díky svému psychedelickému rocku. Postupem času se kapela žánrově posunula k progresivnímu rocku a vlastně se tak stala jeho průkopníkem. Pink Floyd jsou známí díky svým filosofickým textům, klasickým rockovým melodiím, zvukovým experimentům, inovativním obalům alb a propracovaným vystoupením. Jedná se o jednu z nejúspěšnějších, nejvlivnějších a nejvýznamnějších skupin všech dob, která prodala více než 200 milionů alb po celém světě, z toho přibližně 74,5 milionů jen v USA. Pink Floyd ovlivnili progresivně rockové skupiny 70. let 20. století, jako jsou Genesis a Yes, či současné interprety, například Nine Inch Nails a Dream Theater. Pod vedením Syda Barretta dosáhli Pink Floyd ve druhé polovině 60. let 20. století úspěchu jako jedna z nejpopulárnějších undergroundových kapel hrající psychedelický rock. Barrettovovo nevypočitatelné chování ale donutilo ostatní spoluhráče k tomu, aby jej doplňovali a později i úplně nahradili kytaristou a zpěvákem Davidem Gilmourem. Po Barretově odchodu se lídrem skupiny a hlavním skladatelem postupně stal zpěvák a baskytarista Roger Waters.

Question: Kolik alb prodala skupina Pink Floyd?

Answer: více než 200 milionů


Anglický bublák

Context: Anglický bublák je plemeno holuba ze skupiny barevní holubi, z podskupiny bubláci. Bubláci jsou charakterističtí hlavně svým hlasem; bubláním. To vzniklo modifikací vrkání holubů v dlouhotrvající zvuk, který připomíná zurčení potoka, zvonění zvonů nebo bubnování. Právě anglický bublák je jeden z nejznámějších z podskupiny bubláků . == Historie == Nejstarší zmínky o bublácích pocházejí z Egypta, Arábie a jihu Ruska . Do západní Evropy se první bubláci dostali na začátku 17. století a tuto skutečnost doložil chovatel Aldrovandi . První zmínka o bublácích v Anglii se objevuje ale až roku 1735 v knize The Columbarium od Johna Moorea . V oné knize se uvádí, že tito ptáci mají perlové oči, černé strakaté peří a chomáč peří rostoucí u kořene zobáku. Také se uvádí, že původ jejich jména je z napodobování zvuku polnice , mimo tuto stručnou zmínku jsou ale tito ptáci popisováni jen málo a mnohem prostšeji. V roce 1800 se tito ptáci dostali z Evropy do Kanady a USA . Spíše než o dnešní bubláky se jednalo o jejich předky, kteří se v Anglii chovali mezi lety 1700 až 1860. Právě roku 1860 přišli do Velké Británie bucharští bubláci . Tito holubi zásadně ovlivnili další šlechtění. Moderní bubláci se do USA dostali roku 1870 a původní varianta byla zavržena. Jejich nejznámějším propagátorem v té době byl Frank Rommel, chovatel bucharských bubláků . Chov bubláků a celkově chov holubů v Anglii začal upadat ve 20. letech 20. století a angličtí bubláci se tehdy chovali jen vzácně. Naopak oblibě se tito ptáci značně těšili v Kanadě, kde v roce 1920 bylo vystaveno na národní výstavě celkem 55 jedinců . První oficiální standard sepsal A. B. Warder z kanadského Ontaria v roce 1923. Na sklonku 30. let a počátkem 40. let 20. století se chovatel Paul Stefanson rozhodl křížit staré linie bubláků s čejkami, s bubláky bernburskými, drážďanskými, bucharskými a německými dvojvrkočatými. Později, roce 1947, již plemeno získalo název anglický bublák , byl založen chovatelský klub a sepsán první platný standard. == Vzhled == Nejdůležitějším prvkem při posuzování je postava, opeření a pernaté ozdoby, dále také hlasový projev. Na druhém místě je barva opeření, oči a kresba a nejméně důležitým prvkem jsou obočnice a další znaky .

Question: Čím jsou charakterističtí bubláci?

Answer: bubláním


Vzácné plyny

Context: Vzácné plyny (neboli ušlechtilé plyny) jsou členy 18. skupiny periodické tabulky. Mezi vzácné plyny patří helium, neon, argon, krypton, xenon a radon. Někdy se k nim připojuje ještě Oganesson, které patří do stejné skupiny, ale jeho vlastnosti zatím nejsou známy. Tyto prvky jsou velmi málo reaktivní, ale nejsou zcela netečné, takže označení netečné či inertní plyny je nepřesné. Příčinou nízké reaktivity a dalších specifických chemických vlastností je dokonalé zaplnění vnější elektronové slupky, protože atom se zaplněným valenčním orbitalem jen velmi těžko přijímá či ztrácí vazebný elektron. Objevitelem většiny ušlechtilých plynů byl britský chemik William Ramsay. Všechny jsou plynné látky, bez barvy a zápachu. Velmi dlouho se předpokládalo, že se nezúčastňují žádných chemických reakcí. V šedesátých letech minulého století se však podařilo vytvořit některé sloučeniny např. fluorid kryptonu, xenonu a radonu. Chemická reaktivita těchto plynů je přesto velmi malá, protože mají zcela zaplněné valenční orbitaly s2p6 (helium pouze s2). V souvislosti s tím mají také velmi vysokou ionizační energii. Všechny se vyskytují v podobě jednoatomových částic. Mají nízké teploty tání a varu (helium dokonce za normálního tlaku nelze převést do tuhého stavu). Svými vlastnostmi je nejunikátnější helium, které za velmi nízkých teplot kapalní. V kapalném stavu má supratekuté a supravodivé vlastnosti. Jako jediný prvek nemá trojný bod (teplota při níž se látka může současně vyskytovat v plynném, kapalném a pevném stavu). Další základní informace k vzácným plynům jsou uvedeny v tabulce. Všechny vzácné plyny se vyskytují ve vzduchu. Nejzastoupenější je argon, který tvoří přibližně 0,93 objemových % zemské atmosféry. Kromě vzduchu se zejména helium vyskytuje v zemním plynu (až 25 %).

Question: Patří mezi vzácné plyny radon?

Answer: Mezi vzácné plyny patří helium, neon, argon, krypton, xenon a radon.


Pes domácí

Context: Úloha psa v lidské společnosti byla vždy rozmanitá, člověku je pomocníkem při lovu nebo při přehánění stád, zaujímá funkci strážce majetku, svého majitele a dalších domácích zvířat, používá se k přepravě nákladů, jako tažný nebo saňový pes, může být cvičen pro použití v ozbrojených složkách či k asistenci hendikepovaným osobám. Zvláště v západní kultuře je nezastupitelná jeho funkce jako společníka člověka. Ve východní a jihovýchodní Asii a tradičně i v Evropě sloužil pes i jako potravinové zvíře, viz psí maso. Pes je také důležitým laboratorním zvířetem[zdroj? ]. V zemích třetího světa žijí v okolí domorodých vesnic psi obecně nazývaní páriové jen ve volném vztahu s lidmi. Pes dingo je zdivočelý domestikovaný pes, avšak v současné době je možné najít i jejich chovatele, kteří je chovají a označují jako obyčejné psy. Obecně za to ale bývají spíše kritizování. Zdivočelí a toulaví psi jsou hygienickým problémem mnoha velkých měst[zdroj? ], v přírodě je zdivočelý pes považovaný za škodnou, která ohrožuje divoká zvířata a dobytek. Tito psi jsou též rezervoárem vztekliny a v 99 % případů vztekliny u člověka nákaza pochází právě od toulavých psů. V Česku jsou chovány přibližně 1 až 2 miliony psů. To je na obyvatele nejvíce v Evropě.

Question: V kolika případech je původcem vztekliny toulavý pes?

Answer: 99 %


Tokio

Context: Přímo v Tokiu je letiště Haneda (羽 Haneda kúkó, 羽 Haneda kokusai kúkó, 東 Tókjó kokusai kúkó), které se specializuje hlavně na vnitrostátní lety a na chartery, ale využívají ho také čínské aerolinie. Pro mezinárodní dopravu slouží letiště Narita (成 - Narita kokusai kúkó), které se nachází asi 50 km na východ od centra Tokia v prefektuře Čiba. V těsné blízkosti Tokia jsou také významné přístavy (např. v Jokohamě), odkud plují lodě do USA přes Tichý oceán a také do dalších zahraničních i japonských přístavů. Tokijské metro je provozováno dvěma nezávislými institucemi: Odborem dopravy tokijské metropolitní vlády a společností Tokyo Metro. Je tvořeno dvanácti linkami, z nichž řada navazuje na povrchové tratě mnoha různých dopravců. Tato návaznost dala vzniknout tzv. "through-service", kdy příměstské povrchové vlaky v určené stanici sjedou pod zem a dál pokračují jako vlak metra. V Japonsku se jezdí vlevo, vlaky a metro také. Autobusovou dopravu zajišťuje odbor dopravy tokijské metropolitní vlády a soukromí dopravci. Existuje množství městských, regionálních i dálkových spojů, jejichž výchozím bodem jsou zpravidla velké železniční terminály, jako je nádraží Šindžuku nebo tokijské centrální nádraží. Dopravu v Tokiu zajišťují z velké části také auta, která jezdí rovnými a kilometry dlouhými ulicemi. Aut je ale v Tokiu neúnosně mnoho, často více, než je kapacita silnic. Zácpy jsou na denním pořádku. Městská vláda se snaží situaci regulovat například tím, že nepovolí registraci nového automobilu, pokud majitel neprokáže, že má kde zaparkovat. Pod Tokijským zálivem se staví tunel, který má dopravu mírně zlepšit. Samozřejmě zde existuje také taxislužba, která je proti hromadné dopravě podstatně dražší a má stejné neduhy jako ostatní auta a autobusy - zpravidla neunikne zácpám. Specialitou místních taxíků je automatické otvírání a zavírání dveří, které provádí řidič ze svého místa. Tokijská oblast je protkána jednou z nejhustších a také nejsložitějších železničních sítí na světě. Tokijské centrální nádraží je přirozeným výchozím bodem pro hlavní japonské dálkové tratě, a samozřejmě je také centrem sítě Šinkansen. Výjimečnou vlastností tohoto železničního systému je jeho silná integrace s podzemní dráhou. Některé příměstské vlakové soupravy na vybraných nádražích sjíždějí pod povrch a pokračují jako vlaky metra. Městská a příměstská železniční doprava v japonské metropoli má z našeho pohledu charakter povrchového metra. Používají se zde výhradně elektrické článkové jednotky, a to ve velké rozmanitosti typů a stáří. Soupravy jsou udržovány v dokonalé čistotě i technickém stavu, a jezdí velice často a na čas - jízdní řád je rozepsán s přesností na sekundy.

Question: Jezdí se v Japonsku vpravo?

Answer: V Japonsku se jezdí vlevo, vlaky a metro také.


Červený Kostelec

Context: Červený Kostelec (německy Rothkosteletz) je město v okrese Náchod v Královéhradeckém kraji v severovýchodních Čechách. Město leží v Podorlické pahorkatině na potoce Olešnici. Město má přes 8 tisíc obyvatel a rozlohu 2 405,59 ha. Existenci osady "Kostelec" prvně zmiňuje konfirmační kniha pražské diecéze z 22. srpna 1362. Doslovný překlad vypovídá, že již v této době osada měla farní kostel. 11. srpna 1831 přeskočila jiskra z neopatrně hlídaného ohně a vyhořelo 65 domů včetně fary, kostela, zvonice a kostnice. Od listopadu 1837 do 30. dubna 1838 v Červeném Kostelci žila česká spisovatelka Božena Němcová. Nastěhovala se sem spolu s manželem hned po svatbě. Nachází se zde také muzeum - domek, ve kterém Božena Němcová žila. V zahradě muzea se nachází pomník Viktorie Židové, jejíž osud posloužil jako základ pro postavu Viktorky v knize Babička. Ostatky Viktorie Židové jsou uloženy v místním kostele. Dalšími významnými osobnostmi spjatými s Červeným Kostelcem byli například generál Jan Kratochvíl, herec Martin Růžek a psychotronik Břetislav Kafka. V neděli 11. července 1926 navštívil Červený Kostelec první prezident Československé republiky Tomáš Garrigue Masaryk. Po přivítání starostou Františkem Novákem si prohlédl nové Městské divadlo. V roce 1995 zde byl otevřen první hospic v České republice. Související informace naleznete také v článku Seznam kulturních památek v Červeném Kostelci. Kostel svatého Jakuba Většího na náměstí Hřbitovní kaple sv. Cyrila a Metoděje z roku 1865 Krucifix U Devíti křížů, u lesa Krákorky Pomník obětem 1. a 2. světové války Pomník vysílačky Libuše Pomník obětem 2. světové války v Končinách Tovární mrakodrap bývalé Textilní akciové společnosti z konce dvacátých let 20. století Küsnacht, Švýcarsko Warrington, Spojené království Ząbkowice Śląskie, Polsko

Question: Ze kterého roku je první písemná zmínka o Červeném Kostelci?

Answer: 1362


Chlamydia trachomatis

Context: Chlamydia trachomatis jsou gramnegativní bakterie, které parazitují uvnitř vnímavých buněk sliznic. Jedná se o jednoho ze tří původců chlamydiózy. Bakterie má dvoufázový životní cyklus, který se odehrává mimo i uvnitř buňky. Cyklus je ukončen prasknutím buňky a výsevem infekčních tělísek, které infikují další buňky. Tento cyklus trvá obvykle 48 až 72 hodin. Chlamydia trachomatis se přenáší pohlavním stykem a může u mužů i u žen způsobit vážné zdravotní komplikace. Mezi příznaky patří: u žen: 80 % žen nemá žádné příznaky neobvyklý vaginální výtok bolest či pálení při močení bolest při pohlavním styku bolest v podbřišku v některých případech krvácení s různou intenzitou u mužů: 50 % mužů nemá žádné příznaky neobvyklý výtok z penisu řezání nebo pálení při močení časté močení nebo problém udržet moč napětí nebo bolest ve varlatech

Question: Jak se přenáší Chlamydia trachomatis?

Answer: pohlavním stykem


Černá

Context: Černý pigment může být také tvořen směsí několika pigmentů, z nichž každý pohlcuje některé barvy, čímž v souhrnu pohlcuje tak velkou část viditelného spektra, že se dá označit za černý (viz CMYK níže). Tyto dva pohledy vedou k definicím aditivního a subtraktivního míchání barev. Černou barvu je možno chápat jako nejtmavší odstín bílé. Staročeskou variantou "černý" bylo "črný" či "čirný". Slovo pochází z praslovanského *čь (např. slovinsky "črna"), z prabaltoslovanského *kirsnos (např. litevsky "kirsnas") a snad souvisí s indickým kršna [1]. == CMYK == V barevném modelu CMY(K) je černou barvu možno vytvořit několika způsoby: V původním modelu CMY černá vznikala smíšením všech tří základních pigmentů v příslušném poměru tak, aby výsledná směs pohlcovala všechny barvy. Taková černá barva se ovšem v praxi ukazuje jako nekvalitní, s barevným (nejčastěji špinavě hnědým) nádechem. Proto se ke třem základním pigmentům přidal specializovaný černý pigment, kterým se dosahuje právě dokonalé černi – tím vznikl barevný model CMYK. Proto lze černou v barevném modelu CMYK vyjádřit několika způsoby: (1, 1, 1, 0) – teoretická čerň v modelu CMY (0, 0, 0, 1) – prakticky používaná čerň v modelu CMYK (1, 1, 1, 1) – tzv. soutisková černá, její výhodou je, že je vidět na každém ze čtyř barevných výtažků, které tvoří předlohu tisku == Významy == Jako černí (černoši) se označují lidé černé rasy – viz černá rasa.

Question: Jaká barva typicky označuje číslici 0 ve značení odporů?

Answer: černá


Ptáci

Context: Ptáci (Aves) jsou dvojnozí, teplokrevní a vejce snášející obratlovci, dle nové systematiky patřící mezi teropodní dinosaury a obecněji diapsidy. Vyznačují se především přítomností peří, trojprstými předními končetinami přeměněnými v křídla, redukovaným ocasem a mnoha charakteristickými srůsty kostí. Celkem je dnes známo asi 9978 druhů žijících ptáků (z toho 4083 druhů nepěvců a 5895 druhů pěvců) a přes 2000 druhů fosilních. V současné době jsou ptáci pokládáni za potomky drobných teropodních dinosaurů, konkrétně maniraptorů. Dinosaury jako předky ptáků navrhl již Carl Gegenbaur v roce 1863 a jde tedy o nejstarší přesně zformulovanou hypotézu o původu ptáků. V posledních čtyřiceti letech je díky výzkumům Johna Ostroma respektována naprostou většinou paleontologů a mnoha ornitology. Určení nejstaršího známého ptáka závisí na definici jména Aves, která je sporná. Klad žijících ptáků, který za Aves označuje Jacques Gauthier a většina neontologů, zřejmě pochází ze spodní křídy. Fosilní záznam z této doby je sporný, podle molekulárně biologické evidence však na konci křídy už existovalo 37 skupin žijících ptáků. Většina paleontologů ale upřednostňuje zahrnout do Aves i taxony stojící mimo skupinu tvořenou všemi žijícími druhy a definovat jej jako Archaeopteryx, žijící ptáci, jejich poslední společný předek a všichni jeho potomci". Pak se nejstarším ptákem stává sám pozdně jurský Archaeopteryx, žijící asi před 150 miliony let.

Question: Kdo v roce 1863 navrhl dinosaury jako předky ptáků?

Answer: Carl Gegenbaur


Endemický kretenismus

Context: Endemický kretenismus je vývojová porucha způsobená vrozenou hypothyreózou. Jednou z příčin může být nedostatek jódu ve stravě matky během těhotenství, ale i nedostatečná funkce štítné žlázy matky z jiného důvodu. Výraz pochází z francouzského slova crétin, tj. "slabomyslný". Kromě obvyklých projevů kretenismu, včetně malého vzrůstu a snížené inteligence, jsou pro endemický kretenismus typické též hluchoněmost, svalová ztuhlost a problémy s motorikou. Již lehký nedostatek jódu může způsobit snížení inteligenčního kvocientu o 5 stupňů. Rozvoji choroby lze zabránit včasnou léčbou spočívající v podávání jódu nebo hormonů štítné žlázy, což obvykle vede k obnovení běžného fyzického vývoje. Pokud se však s léčbou začne až několik týdnů po narození, mentální retardace se stane nevratnou. Choroba zasahuje lidi po celém světě a v mnoha zemích je významným zdravotním problémem. Jód je nezbytným prvkem stravy, nutným pro vytváření hormonů štítné žlázy. Ačkoliv bývá obsažen v mnoha potravinách, nemusí ho vždy být dostatečné množství v půdě, kde se daná potravina pěstuje. Hlavním přirozeným zdrojem jódu je mořská voda, ovšem na všech kontinentech existují od moře vzdálené vnitrozemské oblasti, kde půda dostatek jódu neobsahuje, takže následně ho je málo i v rostlinách a mase zvířat. Populace, které tyto oblasti obývají, jsou nejvíce vystaveny riziku chorob z nedostatku jódu, tedy i endemického kretenismu. Nedostatek jódu může do různé míry negativně ovlivňovat fyzický i mentální vývoj postižených jedinců. Rovněž způsobuje postupné zvětšení štítné žlázy, též nazývané struma. V mnoha zemích je předmětem boje různých kampaní za veřejné zdraví, spočívajících v podávání jódu ohroženým lidem. Na území České republiky endemický kretenismus vymizel ve 20. letech minulého století. V současné době se zde jód přidává do kuchyňské soli, některých potravních doplňků a do kojenecké stravy.

Question: Nedostatkem kterého prvku v stravě matky se může u dítěte projevit endemický kretenizmus?

Answer: jódu


Inzulin

Context: Inzulin (též insulin, inzulín, z lat. insula, ostrov) je hormon produkovaný B buňkami Langerhansových ostrůvků slinivky břišní, který snižuje hladinu cukru v krvi. Inzulin má opačnou funkci než glukagon, je tedy jeho antagonista. Inzulinem se také léčí diabetici, kteří mají vlastního inzulinu nedostatek. Aplikuje se podkožně prostřednictvím injekcí, inzulinových per nebo inzulinových pump. Inzulin nelze podávat ústy, protože bílkovinná molekula inzulinu se činností enzymů v trávicím ústrojí rozštěpí na kratší peptidy, a tím se jeho katalytický účinek deaktivuje. Inzulin je makromolekula bílkovinné povahy. Skládá se ze dvou polypeptidických řetězců (A, B), které jsou spojeny disulfidickými můstky a které dohromady mají 51 aminokyselin - řetězec A obsahuje 21 aminokyselin a řetězec B 30 aminokyselin. roku 1869 Paul Langerhans, student Berlínské univerzity. , poprvé objevil a popsal Langerhansovy ostrůvky ve slinivce roku 1889 německý doktor Oscar Minkowski dělal pokusy na psech, při kterých zjistil souvislost mezi slinivkou a diabetem (vyoperoval psovi pankreas a pozoroval cukr v moči) roku 1901 doktor Eugene Opie při svých pokusech přišel. na souvislost mezi Langerhansovými ostrůvky a diabetem roku 1906 George Ludwig Zuelzer téměř vyléčil diabetického psa, když mu podával extrakt z pankreatu (svůj pokus však nedokončil) roku 1920 Frederick Banting, kanadský lékař a vědec v oboru medicíny, zjistil,. že by bylo výhodnější izolovat účinnou látku z pankreatické šťávy → Banting se rozhodne jet do Toronta za profesorem torontské univerzity John James Richard Macleodem, který měl možnost poskytnout Bantingovi a jeho asistentu (studentu medicíny Charles Best) univerzitní laboratoře na dělání pokusů v létě. roku 1921 se podařilo Bantingovi a Bestovi extrahovat "čistý" inzulin z krav, kterým podvázali vývod pankreatu a inzulin extrahovali - extrahovanou látku zprvu pojmenovali "isletin" → tento svůj objev bezúplatně předali Torontské univerzitě za pronájem laboratoře začátkem roku 1922 dostal. první inzulinové vzorky k použití bostonský diabetolog E. P. Joslin, který je aplikoval 14letému chlapci jménem Leonard Thompson, což byl první léčený diabetik na světě (přežil ještě dalších 13 let) na jaře roku 1922 velmi stoupala poptávka po inzulinu (. inzulín už nestačila vyrábět Torontská univerzita), a proto se výroby ujala firma Eli Lilly v americkém státě Indianopolis v roce 1923 byla Bantingovi a Macleodovi (pod jehož záštitou prováděl Banting své pokusy) udělena Nobelova cena za fyziologii a lékařství roku 1926 John Jacob Abel jako první inzulin vykrystalizoval v roce 1926 se začal inzulín vyrábět i v tehdejším Československu roku 1955 byla vysvětlena biochemická podstata inzulinu Frederickem Sangerem, za což byl roku 1958 odměněn Nobelovou cenou za chemii Nejprve je v B buňkách zhotoven proinzulin.

Question: Jak se nazývají lidé, kteří mají nedostatek vlastního inzulínu a léčí se inzulinem?

Answer: diabetici


Felix Bloch

Context: Felix Bloch (23. října 1905, Curych - 10. září 1983, tamtéž) byl švýcarský fyzik, nositel Nobelovy ceny za fyziku (1952), kterou obdržel za rozvoj nových metod pro přesná měření jaderného magnetismu a s tím spojené objevy společně s Edwardem Millsem Purcellem. Lubomír Sodomka, Magdalena Sodomková, Nobelovy ceny za fyziku, Praha : SET OUT, 1997. ISBN 80-902058-5-2 Physics Today 1984, 37(3), pp. 115-116. Nature 1952, 170, pp. 911-912. Nature 1954, 174, pp. 774-775. McGraw-Hill Modern Men of Science, McGraw-Hill, 1966, vol. 1, pp. 45-46. National Cyclopaedia of American Biography, James T. White & Co., 1921-1984, vol. I, pp. 310-312. Obrázky, zvuky či videa k tématu Felix Bloch ve Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Felix Bloch Official Nobel site

Question: Kde zemřel Felix Bloch?

Answer: Curych


Marek

Context: Marek je mužské křestní jméno latinského původu, které je odvozené ze jména Martius, tj. "zasvěcený bohu války" Martovi. Podle českého kalendáře má svátek 25. dubna. Další jména stejného původu: Marcel a Martin. Mareček, Marča, Mářa, Mára, Marko, Mary Následující tabulka uvádí četnost jména v ČR a pořadí mezi mužskými jmény ve srovnání dvou roků, pro které jsou dostupné údaje MV ČR – lze z ní tedy vysledovat trend v užívání. tohoto jména: Změna procentního zastoupení tohoto jména mezi žijícími muži v ČR (tj. procentní změna se započítáním celkového úbytku mužů v ČR za sledované tři roky 1999–2002) je +4,8%, což svědčí o poměrně značném nárůstu obliby tohoto jména. Podle údajů ČSÚ se za leden 2006 jednalo o 17. nejčastější mužské jméno novorozenců. sv. Marius z Avenches] – galsko-římský historik, biskup v Aventicu, světec sv. Marek Evangelista sv. Marek I., papež sv. Marek Efezský (Marek. Eugenikos) bl. Marek z Aviana sv. Mauricius, křesťanský mučedník Marcus Aurelius – římský císař a filosof Marcus Verrius Flaccus – římský učitel, vychovatel a gramatik Marcus Cornelius Fronto – římský řečník, právník a básník Marcus Aemilius Lepidus – římský senátor a konzul. Marcus Valerius Martialis – římský epigramik Marco Polo – italský cestovatel a mořeplavec Marcus Vipsanius Agrippa – římský generál Marcus Aurelius – římský císař a Filosof filozof, přezdívaný Filozof na trůně Marek Eben – český herec, Moderátor (profese) moderátor a zpěvák Marek. Grechuta – polský zpěvák, skladatel a textař Marek Heinz – český fotbalista Marcus Aurelius Antonius Heliogabalus – římský císař Marek Holý – český herec Marek Jankulovski – český fotbalista Marek Jiras – český kanoista Mark Knopfler – britský kytarista a zpěvák Mark Ravenhill – dramatik Mark Shepherd –. spisovatel Marek Suchý – český fotbalista Marek Taclík – český herec Mark Twain – americký spisovatel Marek Štilec – český dirigent Marek Uram – slovenský hokejista Marek Vašut – český herec Marek Židlický – český hokejista Marek Bersziak – maďarský šlechtic Marek Sekyra - český moderátor Mareček Markovič Marek (příjmení) – české příjmení Seznam článků začínajících na "Marek" Seznam článků začínajících na "Mark" Seznam článků začínajících na "Marcus" Seznam článků začínajících na "Marco" Slovníkové heslo Marek ve Wikislovníku

Question: Kterého dne se slaví podle českého kalendáře svátek mužského jména Marek?

Answer: 25. dubna


Zmije útočná

Context: Zmije útočná (Bitis arietans) je nejrozšířenější jedovatý had Afriky. Žije ve všech oblastech kromě Sahary a tropických džunglí. Jde o poměrně agresivního tvora a připisuje se jí nejvíce útoků na lidi ze všech afrických hadů. Zmije útočná je zavalitý had s trojúhelníkovou hlavou. Dosahuje obvykle délky okolo 1 metru, přičemž nejdelší kusy měřily 1,9 metru. Váha může dosahovat i přes 6 kg. Jedinci žijící v oblasti Arabského poloostrova jsou celkově menší a jejich délka většinou nepřesahuje 80 cm. Samci jsou poněkud delší než samice a mají delší ocas. Zbarvení se liší podle místa výskytu, ale pohybuje se od černé po světle béžovou, žlutou či oranžovou. Spodní část těla je světlejší. Barvy vytvářejí na hřbetě poměrně výraznou kresbu. Existují dva poddruhy tohoto hada: Bitis arietans arietans (zmije útočná kapská) a Bitis arietans somalica (zmije útočná somálská). Zmije útočná je rozšířená na většině území Afriky a na jihu Arabského poloostrova. Nežije jen na Sahaře (výjimečný výskyt v jedné malé lokalitě v Nigeru zatím nebyl dostatečně vysvětlen), v oblasti tropických deštných lesů, při středomořském pobřeží Afriky a v části horských oblastí Etiopie. Je to zřejmě nejhojnější či alespoň jeden z nejhojnějších hadů Afriky. Zmije útočná se obvykle pohybuje pomalu. Jejím oblíbeným prostředím jsou travnaté oblasti sušších savan plné kamení s řídkým lesním porostem a množstvím křovin. Je-li to nutné dokáže dobře plavat a umí i šplhat po stromech a křovinách, nicméně zdaleka nejčastěji se pohybuje po pevné suché zemi. Vyžaduje-li to situace, dokáže se had plazit překvapivou rychlostí. Pokud je vyrušena a cítí se ohrožena, vydává zmije útočná výrazný syčivý zvuk, stočí se do obranného postavení ve tvaru písmene "S" a zároveň své tělo nafukuje.

Question: Jaké délky dosahu zmije útočná?

Answer: okolo 1 metru


Vydra říční

Context: Nozdry a ušní otvory jsou vybaveny kožními záhyby, které vydře umožňují je při ponoru zcela uzavřít. Má krátkou světle až tmavě hnědou srst s bílou spodinou. Pohlaví se od sebe zbarvením neliší. == Chování == Vydra říční žije po většinu roku samotářským způsobem života. Je vysoce teritoriální a žije na území mnohdy větším jak 30 km, které si značí trusem. Velikost teritoria je značně proměnlivá a závisí na množství potravy a kvalitě vod. Své teritorium si však střeží proti jedincům stejného pohlaví, což nám často umožňuje zaznamenat, že se dvě rozdílná teritoria jedinců různého pohlaví překrývají. Vydra je skvělý plavec a potápěč a ve vodě může vydržet i déle jak 5 min, přičemž může uplavat až 400 m. Na lov se ve většině lokalit vydává až v pozdní části odpoledne, kdy není sluneční záření tak silné. Vyhrabává si poměrně dlouhou noru s doupětem v hlinitých březích nebo pod kořeny stromů, přičemž do ni bývá často vchod pod vodní hladinou, čímž se stává nepřístupnějším pro mnoho vydřích predátorů. Za jeden den zkonzumuje vydra říční velké množství potravy. Živí se přitom především vodními živočichy, zvláště pak rybami, občas i měkkýši, obojživelníky, drobnými savci nebo mladými vodními ptáky. Vydří trus je protáhlého tvaru, se zbytky rybích šupin nebo kůstek. Pářit se může v různých částech roku, od února do června. Páření přitom probíhá ve vodě. Délka březosti je značně proměnlivá, ale nejčastěji trvá 63 dnů, přičemž občas dochází i k utajené březosti. V jednom vrhu bývá jedno až čtyři mláďata, která se rodí slepá a téměř neosrstěná. Oči se jim otevírají po 31–34 dnech života, s matkou zůstávají jeden rok a pohlavní dospělosti dosahují ve druhém až třetím roce života. V přírodě se mohou dožít i více než 18 let. == Ohrožení a ochrana == Vydry sice mají přirozené nepřátele, ale nejnebezpečnějším nepřítelem je člověk. Během 20. století byl v některých lokalitách jejího areálu rozšíření zaznamenán až drastický pokles volně žijících vyder kvůli jejich náchylnosti na vodu znečištěnou jedovatými látkami, ale svůj podíl na tom jistě má i ilegální lov pro vysoce ceněnou kožešinu a ztráta přirozeného biomu.Dle Červeného seznamu IUCN z roku 2014 se globálně zatím jedná o téměř ohrožený druh a populace je hodnocena jako ubývající. V mnohých částech Evropy se však díky přísným záchranářským opatřením podařilo stav vydry říční znovu stabilizovat. V mnoha státech také platí přísná ochranářská opatření až dodnes a za jeho porušení se vybírají přísné pokuty.

Question: Čím se živí Vydra říční?

Answer: vodními živočichy, zvláště pak rybami, občas i měkkýši, obojživelníky, drobnými savci nebo mladými vodními ptáky


Otrava

Context: Odstranění jedu z organismu a zamezení jeho dalšího přijímání. Jedná se především o výplach žaludku, zřídka vyvolávání zvracení v případě požití. Některé jedy kolující v krvi lze odstranit dialýzou (umělou ledvinou). Zásahy proti účinkům jedu a jejich tlumení použitím léků, umělou plicní ventilací apod.). Účinných protijedů je bohužel velmi málo, většina otrav je však léčitelná jen podporou životních funkcí. Podání séra proti patřičnému jedu (např. antitoxin proti tetanu, sérum proti kobřímu jedu) je spojeno s výrazným rizikem anafylaktického šoku. == Příklady otrav == === Otrava leptavými látkami === Pojmem leptavá látka se myslí kyselina nebo zásada, nejčastější otravou je požití, při kterém dochází k poleptání. Základní první pomoc spočívá ve zředění obsahu žaludku čistou vodou (popř. mlékem) a rychlém transportu k ošetření. === Otrava oxidem uhelnatým (CO) === Oxid uhelnatý je plyn bez barvy a zápachu, vzniká nejčastěji při nedokonalém spalování. Po proniknutí do organizmu se váže na hemoglobin, tato vazba je zhruba 200 – 300x pevnější než vazba kyslíku. Příznaky otravy jsou zčervenání (cihlově červený obličej), bolesti hlavy, zvracení, závratě, poruchy zraku, zrychlení dechu a tepu a poruchy vědomí až bezvědomí. První pomocí je zajištění přísunu čerstvého vzduchu, popř. umělé dýchání, lékařská první pomoc spočívá v podávání kyslíku. === Otrava alkoholy === Nejčastěji jde o otravu metylalkoholem a etylenglykolem a zejména otrava lihem (etanolem). Alkoholy samy o sobě nejsou příliš toxické, toxické jsou jejich metabolity. První pomoc při otravě metylalkoholem a etylenglykolem (např. Fridex) spočívá v útlumu metabolizace, tedy v podání většího množství etanolu (např. vodky). Postižený musí být urychleně hospitalizován, hrozí rozvrat metabolizmu a poškození orgánů.

Question: Co vyvolá přítomnost jedu v organismu?

Answer: Otrava


Naše násilí a vaše násilí

Context: 26. května roku 2018 byla v Česku hra představena divadelním souborem Mladinsko Gledališče na festivalu Divadelní svět Brno 2018 a vyvolala jak demonstrace křesťanských i jiných aktivistů před budovou, tak fyzické narušení průběhu hry skupinou tzv. Slušných lidí. Kvůli uvedení této hry i hry Prokletí od stejného režiséra podal 11. července 2018 pražský arcibiskup Dominik Duka spolu s advokátem Ronaldem Němcem žalobu na brněnské Centrum experimentálního divadla, neboť se měly hrubě dotknout jejich práv jako věřících. == Odkazy == === Reference ===

Question: Proč podal Dominik Duka žalobu kvůli uvedení her Naše násilí a vaše násilí a Prokletí?

Answer: hrubě dotknout jejich práv jako věřících


Wolfram

Context: Wolfram (chemická značka W, latinsky Wolframium, anglicky Tungsten) je šedý až stříbřitě bílý, velmi těžký a mimořádně obtížně tavitelný kov (jeho teplota tání je nejvyšší ze všech kovů a po uhlíku druhá nejvyšší z prvků). Hlavní uplatnění nalézá jako složka různých slitin, v čisté formě se s ním běžně setkáváme jako s materiálem pro výrobu žárovkových vláken. Wolfram byl objeven roku 1781 švédským chemikem Carlem Wilhelmem Scheelem. Izolován byl až v roce 1783. Izolovali ho Juan Jose D'Elhuayar a Fausto D'Elhuayar. Nicméně již v roce 1555 používá rektor latinské školy Johannes Mathesius v Jáchymově pro šedý, obtížně tavitelný kov název wolforma nebo wolfshaar ("vlčí vlas"). Wolfram je šedý až stříbřitě bílý, mimořádně obtížně tavitelný kov, jeho bod tavení je nejvyšší ze všech kovových prvků. Významná je i jeho vysoká hustota, pouze některé drahé kovy jako např. zlato, platina, iridium a osmium jsou těžší. Této vlastnosti je využíváno při falšování zlatých cihel (slitků). Do slitku jsou vyvrtány otvory, které jsou zaplněny wolframem a následně zality zlatem. Bez fyzického poškození pak není možné falzifikát odhalit. Za supernízkých teplot pod 0,0012 K je supravodičem I typu. Chemicky je kovový wolfram velmi stálý - je zcela netečný k působení vody a atmosférických plynů a odolává působení většiny běžných minerálních kyselin. S kyslíkem a halogeny reaguje až za značně vysokých teplot. Pro jeho rozpouštění je nejúčinnější směs kyseliny dusičné a kyseliny fluorovodíkové. Nejsnáze se kovový wolfram rozkládá alkalickým tavením například se směsí dusičnanu draselného a hydroxidu sodného (KNO3 + NaOH). Ve sloučeninách se vyskytuje v řadě různých mocenství od WII+ a po WVI+, z nichž sloučeniny WVI+ jsou nejstálejší a nejvíce prakticky využívané. Wolfram je na Zemi poměrně vzácný, jeho obsah se odhaduje na 1,5-34 mg/kg v zemské kůře. I v mořské vodě se wolfram nachází pouze v koncentraci 0,0001 mg/l . Ve vesmíru připadá jeden atom wolframu na 300 miliard atomů vodíku. Hlavními minerály wolframu v přírodě jsou wolframit - wolframan železnato-manganatý (Fe,Mn)WO4 (přechodný člen řady ferberit FeWO4 hübneritové MnWO4); wolframan vápenatý, scheelit CaWO4 a stolzit, wolframan olovnatý, PbWO4. Při metalurgické výrobě wolframu se obvykle nejprve mechanicky separují těžké frakce rudy a výsledný koncentrát se taví s hydroxidem sodným (NaOH). Tavenina se louží vodou, do níž přechází vzniklý wolframan sodný, Na2WO4. Okyselením tohoto roztoku vypadává sraženina hydratovaného oxidu wolframového WO3.

Question: Kdy byl objeven wolfram?

Answer: 1781


Polská vlajka

Context: Vlajka Polska má obdélníkový tvar a je podélně rozdělená na dva pruhy: horní bílý a dolní červený. Barvy polské vlajky pocházejí z polského znaku, bílé orlice s korunou v červeném poli, který vznikl roku 1228. Tyto barvy jsou ustanovené v polské ústavě. == Symbolika barev == Bílá barva reprezentuje touhu po míru a červená byla v období let 1945–1989 symbolem socialismu. Symbolika barev se vyvíjela s dobou, jsou různé interpretace: Alegorie bílého orla vznášejícího se nad zapadajícím sluncem. Spojení nejvyšších hodnot lidského ducha s posvátnou obětí krve za svobodu. Výraz přání polského lidu žít v míru a socialismu. == Historie == Bílá a červená barva pochází z erbů ze 13. století, ale oficiálními národními barvami se staly až 7. listopadu 1831, během listopadového povstání, schválil polský parlament (polsky: Sejm) rozhodnutí, že polská vlajka bude bílá a červená (podle barev znaku Polsko-litevské unie). Vlajku schválili 1. srpna 1919. V ústavě stojí: "Barvami Polské republiky jsou bílá a červená v podélných souběžných pásech, horní je bíly a dolní červený" . V roce 1992 nová polská vláda potvrdila, že zástava zůstane v platnosti i nadále. Vlajka bez znaku s orlicí se používá na souši.

Question: Jakou barvu mají pruhy na vlajce Polska?

Answer: bílý a dolní červený


Chicago

Context: Chicago je třetí nejlidnatější město Spojených států amerických, více obyvatel mají pouze New York a Los Angeles. Metropolitní oblast Chicaga má takřka 10 milionů obyvatel. Město se nachází ve státě Illinois při pobřeží Michiganského jezera. Z politických důvodů[zdroj? ] má město přezdívku Windy City (Větrné město). V porovnání s New Yorkem nebo Los Angeles je Chicago mnohem čistší a zelenější. Díky velkému množství parků se městu přezdívá City in a Garden (Město v zahradě), což je i městské motto. Nejvyššími budovami jsou Willis Tower (443 m, 2. nejvyšší budova USA a 4. nejvyšší na světě), Trump International Hotel and Tower (423 m), Aon Center (347 m) a John Hancock Center (344 m). V roce 1673 si dva francouzští cestovatelé Louis Jolliet a Jacques Marquette zřídili dočasnou základnu na močálovitém břehu Michiganského jezera. Místo bylo velmi nehostinné, ale i přesto tudy procházeli obchodníci a lovci kožešin. Roku 1770 si v bažině postavil srub Haiťan Jean-Baptiste Point du Sable a založil stálou obchodní stanici. Stanice měla obrovský význam, protože se hranice Spojených států posunovala směrem na západ a farmáři, kteří se usazovali na původně indiánském území, potřebovali své produkty dostat na východ. V roce 1803 zde americká armáda postavila pevnost Fort Dearborn. Později, 4. března 1837, bylo Chicago oficiálně založeno. Díky strategické poloze a rozšiřující se železnici se v polovině 19. století stalo z Chicaga průmyslové a obchodní centrum Středozápadu. Na počátku 20. století zde žila velká menšina českých přistěhovalců - v počtu asi 100 000 (dle odhadu Jaroslava Egona Salaby-Vojana z roku 1911 však ve skutečnosti až 152 960) - což tehdy z Chicaga dělalo město s třetí největší českou populací na světě (po Praze a Vídni). Jeden z nich, Antonín Čermák, byl v letech 1931-33 starostou města. Jiný imigrant, Srb Rod Blagojevich, dosáhl dokonce postu guvernéra Illinois. Chicago vyrostlo díky své strategické poloze. Veškeré zemědělské produkty ze Středozápadu a Velkých prérií se dovážejí právě do Chicaga na zpracování. Jsou zde velké mlýny a jatka. Kromě potravinářského průmyslu se v Chicagu daří hlavně výrobnímu průmyslu (tzn. průmysl strojírenský, hutnický, chemický a výroba spotřební elektroniky) a dále Hi-Tech průmyslu a průmyslu informačních technologií.

Question: Jak se jmenuje třetí nejlidnatější město USA?

Answer: Chicago


Émile Zola

Context: Uvádí zde vůbec poprvé jako hlavní postavy obyčejné dělníky a lidi z periférie. Potomci rodiny se stávají dělníky, horníky, kněžími, vědci, zemědělci, vojáky, podnikateli, spekulanty, živnostníky, prostitutkami i politiky, jejich prostřednictvím autor bez příkras dokumentuje dobu a společnost. Určujícím znakem celého cyklu jsou přechody jednotlivých postav více díly, ve kterých se postupně vyvíjejí (viz rodokmen rodiny v externích odkazech). Štěstí Rougonů (La Fortune des Rougon, 1871), 1. román z cyklu Rougon-Macquartů, obsahuje autorův úvod k celému cyklu Štvanice/Kořist (La Curée, 1871-72),. rozkoše a lesk Paříže Břicho Paříže (Le Ventre de Paris, 1873), román z prostředí pařížské tržnice Dobytí Plassansu (La Conquê de Plassans, 1874), křivolaké cesty ctižádostivého kněze Hřích abbého Moureta/Poklesek. abbého Moureta (La Faute de l'Abbé Mouret, 1875), láska mladého kněze, který trpí ztrátou paměti Jeho veličenstvo Eugè Rougon/Jeho excelence Eugene Rougon (Son Excellence Eugè Rougon, 1876. ) Zabiják (L'Assommoir, 1877) Lístek lásky (Une Page d'amour, 1878), smyslná láska mladé dívky v příkrém rozporu s láskou k matce Nana (Nana, 1880). Dostupné online. Pod pokličkou/U rodinného krbu (Pot-Bouille, 1882) (na internetu téměř všude chybně uváděno pod názvem "Kořist", což je román "La Curée"), život v hlučném pařížském. činžáku U štěstí dam (Au Bonheur des Dames, 1883), životní dráha mladého a ctižádostivého obchodníka Radost ze života (La Joie de vivre, 1884), v češtině nikdy nevyšlo Germinal (Germinal, 1885. ), román z prostředí horníků zobrazující vyhrocený konflikt mezi dělníky a majiteli dolů Mistrovské dílo/Dílo (L'Œ, 1886), obraz uměleckého snažení Paříže Země (La Terre, 1887). , velkolepá oslava země-dárkyně Růžové poupě/Sen (Le Rê, 1888) Lidská bestie/Člověk bestie (La Bê humaine, 1890), naturalistický román z železničního prostředí Peníze (L'. Argent, 1891), hrůza otroctví, kterým peníze působí na člověka Rozvrat (La Débâcle, 1892), scény z Prusko-Francouzské války v letech 1870-71 Doktor Pascal (Le Docteur Pascal, 1893), poslední román z cyklu Rougon-Macquartové.

Question: Ve kterém městě se narodil Émile Zola?

Answer: Paříž


Panda

Context: Panda Panda velká Panda je souhrnný český název pro nepříbuzné rody šelem Ailurus a Ailuropoda. Do každého z rodů patří jediný žijící druh, jsou ale známy i tři fosilní druhy rodu Ailuropoda. Panda velká žije v hornatých oblastech, jako například Sečuán a Tibet. Od druhé poloviny 20. století se stala národním symbolem Číny a je zobrazována na čínských zlatých mincích. Za její zabití je v Číně trest smrti. Druhy Ailurus Panda červená Ailurus fulgens F. G. Cuvier, 1825 Ailuropoda Panda velká Ailuropoda melanoleuca David, 1869 Ailuropoda microta Pei, 1962 (pozdní pliocén, †) Ailuropoda wulingshanensis Wang, 1982 (pozdní pliocén až raný pleistocén, †) Ailuropoda baconi Woodward, 1915 (pleistocén, †) Ailuropoda minor Pei, 1962 (pleistocén, †) Systematika Panda velká patří do čeledi medvědovitých, panda červená je jediným žijícím zástupcem větve příbuzné skunkovitým, medvídkovitým a kunovitým.[1] Reference ↑ Zrzavý, J., Robovský J., 2007: Kočkovité šelmy, Vesmír 86: 566-567. Externí odkazy Slovníkové heslo panda ve Wikislovníku mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Živočichové

Question: Na jakých mincích je zobrazována panda?

Answer: čínských zlatých


CGM

Context: CGM (zkratka z anglického Computer Graphics Metafile) je svobodný a otevřený mezinárodní standard pro formát souborů dvourozměrné vektorové grafiky, rastrové grafiky a textu. Definovala jej Mezinárodní organizace pro normalizaci jako ISO 8632 a Mezinárodní elektrotechnická komise jako ISO/IEC 8632. Jako standard jej uznává také Americký národní standardizační institut. Konsorcium W3C definovalo WebCGM pro použití CGM na webu. V běžné počítačové grafice se CGM příliš nepoužívá, například na webu je upřednostňován formát SVG. Významnější je využití CGM v průmyslu, ale i tam má konkurenci, například formát DXF. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Computer Graphics Metafile na anglické Wikipedii. Externí odkazy Přehledné informace o CGM na stránkách amerického Národního institutu standardů a technologie 2.1[nedostupný zdroj] na stránkách W3C – neplatný odkaz !

Question: Jaká je zkratka pro svobodný a otevřený mezinárodní standard pro formátování souborů dvourozměrné vektorové grafiky, rastrové grafiky a textu?

Answer: CGM


Bílý dům

Context: Výstavba Bílého domu začala 13. 10. v roce 1792 a od této doby proběhlo mnoho renovací. Poprvé byl vymalován bílou barvou po Britsko-americké válce (též válka roku 1812, druhá americká válka za nezávislost), kdy Britové Bílý dům 24. 8. 1814 podpálili. Zásadní oprava nastala v roce 1961, kdy Jacqueline Kennedyová nakoupila mnoho historických i nových bytových zařízení. Celý dům zvládla zrenovovat během jednoho roku. Vytvořila zde muzeum americké historie se sbírkou prezidentských portrétů. Dnes Bílý dům obsahuje i lékařskou a zubní ordinaci, televizní studio, solárium, vnitřní bazén a úkryt proti jaderným bombám. Nyní v něm bydlí 44. prezident USA Barack Obama. Bílý dům byl na návrh irského architekta Jamese Hobana postaven v roce 1792. Po úpravách a rozšířeních dnes zabírá plochu přes 5100 metrů čtverečních na pozemku o výměře více než sedmi hektarů. Adresa Bílého domu je: 1600 Pennsylvania Ave NW Washington, D.C. 20500 United States of America Bílý dům má 132 pokojů, tři kuchyně, 35 koupelen, 16 ložnic, 412 dveří, 147 oken, 28 krbů, 12 komínů, osm schodišť a tři výtahy. Dále pět celodenních kuchařů, 5000 návštěvníků denně a 1 825 000 návštěvníků ročně, tenisové hřiště, bowlingovou dráhu , kino, plavecký bazén a podzemní úkryt. Nejznámějším pokojem je Oválná pracovna - oficiální pracovna prezidenta USA. Na zahradě je vysazeno více než 300 druhů rostlin a přes 678 květin. Zahrada obklopuje celý objekt. Děti se každý rok na Velikonoční pondělí účastní tradičního koulení vajíček na trávě.

Question: Jak se jmenoval architekt, který navrhl Bílý dům?

Answer: Jamese Hobana


Bar Giora (mošav)

Context: Leží v nadmořské výšce 701 metrů na zalesněných svazích Judských hor. Jihozápadně od obce pramení v lokalitě Ejn Azen vádí Nachal Azen. Západně od vesnice jsou to vádí Nachal ha-Me'ara a Nachal Dolev. Severovýchodně odtud počíná vádí Nachal Ktalav. Severně od obce terén prudce klesá do kaňonu vádí Nachal Refa'im. Okraj kaňonu lemují vyrazné kopce jako Har Giora, podobné vyvýšeniny se zvedají i na protější straně, například Har Pitulim. Obec se nachází 41 kilometrů od břehu Středozemního moře, cca 47 kilometrů jihovýchodně od centra Tel Avivu, cca 16 kilometrů jihozápadně od historického jádra Jeruzalému a 7 kilometrů východně od Bejt Šemeš. Bar Giora obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je etnicky převážně židovské. Mošav je situován 4 kilometry od Zelené linie, která odděluje Izrael v jeho mezinárodně uznávaných hranicích od území Západního břehu Jordánu. Počátkem 21. století byly přilehlé arabské (palestinské) oblastí Západního břehu od Izraele odděleny pomocí bezpečnostní bariéry.[3] Za Zelenou linií se ale v přilehlé části Západního břehu nachází i kompaktní blok židovských osad Guš Ecion včetně velkého města Bejtar Ilit. Bar Giora je na dopravní síť napojen pomocí lokální silnice číslo 386, ze které tu k západu odbočuje lokání silnice číslo 3866. Podél Nachal Refa'im vede železniční trať Tel Aviv-Jeruzalém, která zde ale nemá stanici. Dějiny Bar Giora byl založen v roce 1950.[2] Novověké židovské osidlování tohoto regionu začalo po válce za nezávislost tedy po roce 1948, kdy Jeruzalémský koridor ovládla izraelská armáda a kdy došlo k vysídlení většiny zdejší arabské populace. Do roku 1948 se cca jeden kilometr jihozápadně od nynějšího mošavu rozkládala arabská vesnice Allar. Stávala v ní patrně mešita a muslimská svatyně al-Šajch Ibrahim. Pitnou vodu zajišťoval pramen Ajn al-Tanur. Roku 1945 žilo v Allar 440 lidí. Izraelci byl Allar dobyt v říjnu 1948. Zástavba pak byla zbořena, s výjimkou budovy školy a mešity. Místní obyvatelé ještě nějakou dobu provizorně přebývali v okolní krajině, ale postupně byli vypuzeni při finálním přebírání kontroly nad tímto regionem izraelskými silami.[4] Mošav byl zřízen 18. října 1950.

Question: Co zajišťuje pitnou vodu v Bar Giora?

Answer: Pitnou vodu zajišťoval pramen Ajn al-Tanur.


Staroslověnština

Context: Staroslověnština neboli stará církevní slovanština je nejstarší slovanský spisovný jazyk. Spisovná norma vznikla na základě nářečí používaného v okolí Soluně v 9. století. S určitými změnami se používá pod názvem církevní slovanština dodnes, ne už však jako živý jazyk, nýbrž jako bohoslužebný jazyk církví byzantského obřadu (řeckokatolická, pravoslavná). Staroslověnským jazykem a písemnictvím se zabývá vědní obor nazývaný paleoslovenistika. Staroslověnštinu nelze zaměňovat s praslovanštinou (třebaže jsou v ní jako jediném slovanském jazyce mnohé praslovanské jevy doloženy přímo a staroslověnština se tak dá do jisté míry považovat za zachycení závěrečné fáze existence praslovanštiny). Zatímco z praslovanštiny - jejíž hypotetická podoba se rekonstruuje vzájemným srovnáváním slovanských (i neslovanských) jazyků - se vyvinuly všechny slovanské jazyky, staroslověnština už leží na jedné ze tří vývojových větví, které z praslovanštiny vycházejí: na větvi jihoslovanské. Předpokládá se ovšem, že v době vzniku prvních staroslověnských písemných památek (9. století) se od sebe ještě jednotlivé větve lišily jen málo. Původní název byl starobulharština, což vyjadřovalo názor, že se jedná o původní variantu bulharštiny. S tím nesouhlasil jiný směr bádání, který tento jazyk označil za staroslověnštinu, tedy původní variantu slovinštiny. Později byla odmítnuta i tato teze a byl zvolen neutrální název církevní slovanština. Na území ČR je však více rozšířen název staroslověnština, byť už se tím nemíní nejstarší slovinština. Obvykle se vztahuje pouze ke tvaru jazyka z 9. a 10. století, někdy zúženě dokonce pouze k památkám z Velkomoravské říše. Termín církevní slovanština naproti tomu označuje pozdější vývojové fáze, kdy se již odlišoval od živých slovanských jazyků, nicméně existoval jako jejich spisovný jazyk a později, po vzniku národních spisovných jazyků, existoval dále za zdmi klášterů jako jazyk bohoslužebný. Za "hlavní" název tohoto článku je zvolena staroslověnština, neboť jde o pojem v češtině běžnější a vžitější. Staroslověnština má ze všech slovanských jazyků nejstarší písemné památky (9. století).

Question: Co je staroslověnština?

Answer: nejstarší slovanský spisovný jazyk


Vladimir Klavdijevič Arseňjev

Context: 4. září 1930 (ve věku 58 let) Vladivostok, Sovětský svaz Sovětský svaz Příčina úmrtí bronchopneumonie Místo pohřbení Naval Cemetery (Vladivostok) Povolání etnograf, geograf, cestovatel a spisovatel Národnost ruská Stát Sovětský svaz Sovětský svaz Alma mater В в у (1893–1895) Žánr cestopis Témata etnografie Významná díla Děrsu Uzala Ocenění Medaile za tažení do Číny (1901)Řád sv. Anny 4. třídy s nápisem Za Chrabrost (1904)Řád sv. Anny 3. třídy (1906)Řád sv. Stanislava 3. třídy (1906)Řád sv. Stanislava 2. třídy (1907)… více na Wikidatech Podpis multimediální obsah na Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR Některá data mohou pocházet z datové položky. Vladimir Klavdijevič Arseňjev (rusky В К А; 29. srpnajul./ 10. září 1872greg., Petrohrad – 4. září 1930, Vladivostok) byl ruský sovětský etnograf, geograf, cestovatel a spisovatel.[1] Život Arseňjev v roce 1900 Arseňjevův dekret člena Ruské geografické společnosti Arseňjevův hrob ve Vladivostoku V hlubinách Ussurijského kraje, první vydání z roku 1926 Lesní lidé – Udegejci, první vydání z roku 1926 Arseňjev se narodil se v Petrohradě v rodině železničního zaměstnance, ve které bylo celkem deset dětí. V letech 1892–1895 absolvoval petrohradské pěchotní učiliště, na kterém se začal zajímat o Dálný východ. Nejprve sloužil v polském městě Łomża, ale roku 1900 byl na vlastní žádost převelen do Vladivostoku, kde v letech 1904–1905 bojoval v rusko-japonské válce, získal tři medaile a posléze dosáhl hodnosti podplukovníka.[2] Především se zde ale zúčastnil v letech 1902–1906 řady vědeckých expedicí v povodí řeky Ussuri, ze kterých vytěžil velké množství zeměpisných, etnografických a přírodovědeckých studií. Jako první popsal četné druhy sibiřské flóry a způsob života původních obyvatel. Kromě toho se stal autorem osobitých próz, v nichž spojil pozorování přírody se zájmem o hrdinské osudy lidí.[1] V letech 1906–1910 prozkoumával hory Sichote-Aliň. Roku 1909 byl zvolen členem Ruské geografické společnosti. Roku 1910 byl dekretem cara Mikuláše II. propuštěn z vojenské služby. V letech 1910–1918 vykonával funkci ředitele Regionálního muzea v Chabarovsku a vyučoval na Dálněvýchodní univerzitě. Roku 1918 navštívil Kamčatku. Roku 1919 se stal čestným členem washingtonské Národní geografické společnosti a britské Královské geografické společnosti (celkem byl členem dvaceti národních vědeckých společností).[2]

Question: Kolik dětí bylo v rodině, ve které se narodil Vladimir Klavdijevič Arseňjev?

Answer: deset


Praha

Context: František Palacký. V době Karlově ovšem byla většina jím založených kostelů jen rozestavěna. Bohatým italským městům jako Řím, Florencie, Benátky se nemohla rovnat.[zdroj? ] Tehdy Praha sice patřila mezi největší města v Evropě a stala se rozlohou třetím největším v celé Svaté říši římské, ale počet obyvatel Prahy byl tehdy ovšem menší než v Římu, Benátkách, Janovu, Florencii, Milánu, Cařihradu, Paříži či Londýně. K prvnímu pokusu o sjednocení Starého a Nového Města došlo v roce 1518 na popud staroměstských měšťanů vedených Janem Paškem z Vratu. Roku 1523 král Ludvík Jagellonský potvrdil sjednocenou městskou radu, a tak spojení pražských měst legalizoval. Jednotná Praha však byla již roku 1528 znovu rozdělena. Sjednotit pražská města natrvalo do jednoho správního celku se podařilo až roku 1784 za vlády císaře Josefa II. Královské hlavní město Praha pak tvořilo Nové a Staré Město pražské, Malá Strana a Hradčany. Postupně byl připojen Josefov, Vyšehrad a Holešovice. Na konci 19. století byla Praha již industrializovaným, rychle se rozvíjejícím městem se železnicí a továrnami, které bylo největší v českých zemích. Roku 1893 byla zahájena pražská asanace, která zasáhla Josefov a Podskalí; začaly se rozvíjet elektrické dráhy, k městu se v roce 1901 připojila Libeň.

Question: Jaké je největší město České republiky?

Answer: Praha


Počítač

Context: Počítač je v informatice zařízení a výpočetní technika, která zpracovává data pomocí předem vytvořeného programu. Současný počítač je elektronický a skládá se z hardwaru, který představuje fyzické části počítače (mikroprocesor, klávesnice, monitor atd.) a ze softwaru (operační systém a programy). Počítač je zpravidla ovládán uživatelem, který poskytuje počítači data ke zpracování prostřednictvím jeho vstupních zařízení a počítač výsledky prezentuje pomocí výstupních zařízení. V současnosti jsou počítače využívány téměř ve všech oborech lidské činnosti. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny počítačů. Je obtížné najít v historii první počítač, protože význam slova se v průběhu času měnil. Původně slovo počítač označovalo člověka, který prováděl výpočty. Změna významu slova ve smyslu označení hardwaru nastala v době projektu Manhattan (vývoj atomové bomby). Za prvního předchůdce počítače lze považovat mechanické počitadlo (tzv. abakus), které se používalo již v Babylonii od poloviny třetího tisíciletí př. n. l.[zdroj? ]. Za vynálezce dnešních počítačů je považován Charles Babbage, který v 19. století vymyslel základní principy fungování mechanického stroje pro řešení složitých výpočtů. Za prvního přímého předchůdce současných elektronických počítačů lze považovat elektronkový ENIAC. Pod pojmem počítač si mnoho lidí představí buď notebook nebo PC, tedy osobní počítač. Ve skutečnosti je tento pojem daleko širší.

Question: Proč je obtížné najít v historii první počítač?

Answer: protože význam slova se v průběhu času měnil


O

Context: V češtině se užívá zpravidla dvojí výslovnosti výrazu o. k., či ok. Jedná se o výslovnost ó ká, vycházející z české výslovnosti písmen O a K; a výslovnost oukej, vycházející z anglické výslovnosti těchto písmen. Tato druhá výslovnost se též váže k neformálnímu výrazu okay, který je v mnoha případech užíván také. Etymologie V roce 1964 publikoval Allen Walker Read článek The Folklore of "O. K.", zabývající se možnými etymologickými původy tohoto výrazu. Mezi nejvíce pravděpodobné se řadí následující: Z řeckého slova Ola Kala (česky vše je dobré, vše je v pořádku) užívané řeckými učiteli ve Spojených státech. Je též možné, že řečtí námořníci užívali tento výraz v amerických přístavech. Říká se, že na lodích byl nápis O.K. sloužící jako označení, že loď je již v pořádku a připravena. Toto užívání sahá až do 80. let 18. století. Zkratka špatně resp. foneticky zapsaných anglických slov all correct (česky vše v pořádku) jako /oll korrect/. První známka o tomto užití je z roku 1839. Zkratka přezdívky Old Kinderhook (česky Starý Kinderhook), kterou užíval americký prezident Martin Van Buren. Tato přezdívka odrážela místo jeho narození, sídlo Kinderhook ve státě New York. Z indiánského slova z jazykové rodiny muskogí oke, či okeh (ve významu to je), zaznamenané roku 1812. Ze slova afrického jazyka wolofštiny waw-kay (ve významu souhlasu), nebo z fráze z mandajských jazyků o ke (ve významu zajisté). První zmínka pochází z roku 1815. Ve vojenském slangu se výrazu OK používalo při rádiovém provozu. Jednalo se o zkrácení výrazu řečeného při návratu z bojových misí: zero killed (nula mrtvých či žádní mrtví). Jelikož se v angličtině do vysílačky nevyslovuje číslice nula jako zero [zírou], ale jako písmeno o [ou], v konečné fázi se proto pro rychlejší a srozumitelnější komunikaci používalo místo zero killed pouze o killed a nebo jen zkratka OK. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků List of proposed etymologies of OK na anglické Wikipedii a Okay na anglické Wikipedii. ↑ Internetová jazyková příručka [online]. Praha: Ústav pro jazyk český AV ČR, v. v. i, 2008–2021. Heslo o. k.. ↑ http://dictionary.cambridge.org/dictionary/british/ok_8↑ http://www.thefreedictionary.com/okayed↑ Zdeněk Kos:Zkratky, značky, akronymy, Horizont, Praha 1983 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu o. k. na Wikimedia Commons (anglicky) Seznam navržených etymologií slovního spojení OK Slovníkové heslo o. k. ve Wikislovníku http://www.e-kniha.com/proc-ceska-letadla-maji-oznaceni-ok.html Autoritní data: GND: 4699958-9

Question: Jaký je zkrácený výraz, který se říkal při návratu z bojových misí v případě, že nebyli žádní mrtví a dnes se používá k vyjádření souhlasu?

Answer: OK


Magnetický zápis

Context: Podélný a kolmý zápis Magnetický zápis je způsob ukládání a čtení informace pomocí magnetického pole, který umožňuje její zpracování počítačem. Digitální informace, posloupnost jedniček a nul, je zde zobrazena pomocí magnetických veličin. V praxi se k tomu využívá orientace vektoru magnetické indukce. Analogový magnetický zápis se užíval u záznamových zařízení zvuku a obrazu (magnetofon, Ampex), digitální magnetický zápis u páskových pamětí a bubnů, u disků a disket a později i u nejrůznějších magnetických karet, Podélný zápis (Longitudinal Magnetic Recording – LMR) Jednotlivé bity, interpretované jako malá opačně orientovaná magnetická pole, se uchovávají jako vektory rovnoběžné s plotnou disku. Tímto způsobem lze však dosáhnout hustoty zápisu jen kolem 150 gigabitů na čtverečný palec. Při vyšších hustotách dochází vlivem paramagnetismu k samovolné ztrátě uložených dat. Při této hustotě jednotlivých magnetických polí, bitů, se již nedaří udržet jednotlivá pole izolovaná. Ta se pak vzájemně ovlivňují a dochází ke ztrátě uložené informace. Superparamagnetismus je přirozený fyzikální jev, nejedná se tedy o konstrukční nedokonalost disku či technickou bariéru, nýbrž o fyzikální mez této metody. Kolmý zápis (Perpendicular Magnetic Recording – PMR) V roce 1984 předvedl profesor Jack Judy první disk s kolmým zápisem a IBM předvedla disketovou mechaniku s kapacitou 5 MB. Roku 2005 uvedla Toshiba na trh první pevný disk využívající technologii kolmého zápisu. Vektory magnetické indukce jednotlivých bitů zde nejsou orientovány rovnoběžně s plotnou, nýbrž kolmo na ni. Tím je možné zvýšit kapacitu pevných disků až desetinásobně a přiblížit se hranici hustoty 1 terabit na čtverečný palec. V současné době se v laboratořích dosáhlo hustot mezi 800 a 900 gigabity na čtverečný palec.[1] Roku 2009 přesáhla kapacita disků (Hitachi, Seagate) o průměru 2,5″ 1 TB. Disky s PMR rychle ovládly pole a podélný záznam se už u disků neužívá. S novou technologií však přichází i větší technologická náročnost řešení. Pro potřeby kolmého zápisu bylo nutné vyvinout novou diskovou hlavu pro zápis a přidat pod datovou vrstvu ještě vrstvu z magneticky měkkého materiálu. Obě tyto novinky pomáhají optimalizovat magnetické pole indukované hlavou disku a tím umožňují přesnější zaostření a následný zápis na konkrétní místo disku. Použitá literatura

Question: Jak velké hustoty zápisu jde dosáhnou pomocí kolmého zápisu?

Answer: je možné zvýšit kapacitu pevných disků až desetinásobně a přiblížit se hranici hustoty 1 terabit na čtverečný palec.


Český horolezecký svaz

Context: Mezi disciplíny horolezectví patří alpinismus, sportovní lezení, soutěžní lezení, tradiční lezení, ledolezení / drytooling a bouldering. ČHS každoročně vyhodnocuje nejlepší výkony českých sportovců ve výše zmíněných disciplínách a uděluje ocenění Výstupy roku. Většina členů ČHS, kterých je v současnosti (2020) téměř 18 000 a jsou sdruženi převážně do více než 400 horolezeckých oddílů, se horolezectví a dalším blízkým disciplínám věnuje ve volném čase. Profesionálové jako Adam Ondra patří ve svých disciplínách k absolutní světové špičce. Historie Český horolezecký svaz byl založen v roce 1990 a navázal tak na činnost horolezeckých organizací, které na území ČR působily dříve. Předchůdci ČHS byly například Český odbor Slovinského planinského družstva (1897–1914) nebo Klub alpistů československých (KAČs, založen 1924). V 50. letech byl KAČs spolu s dalšími horolezeckými spolky (horolezecký odbor Klubu českých turistů...) a slovenským spolkem IAMES (JAMES) "včleněn" po různých peripetiích do ČSTV (Československého svazu tělesné výchovy a sportu, od roku 1990 Českého svazu tělesné výchovy) jako Horolezecký svaz. Po rozdělení Československa v roce 1993, vznikl v České republice Český horolezecký svaz. Oblasti činnosti Činnost ČHS zajišťují především odborné komise a je zaměřena na čtyři hlavní oblasti: sport, vzdělávání, skalní oblasti, mládež. Centrální vrcholová komise Metodická komise Komise soutěžního lezení Komise soutěžního ledolezení Komise závodního skialpinismu Komise tradičního skialpinismu Komise alpinismu Komise mládeže Sport Mezi hlavní činnosti patří organizace lezeckých / skialpinisických soutěží, sestavení a zajištění reprezentací ČR (reprezentace v soutěžním lezení, reprezentace závodního skialpinismu, reprezentace soutěžního ledolození / drytoolingu, reprezentace alpinismu). Disciplínami soutěžního lezení jsou lezení na obtížnost, lezení na rychlost, bouldering a kombinace. Kombinace je pro rok 2020/2021 zahrnuta mezi olympijské sporty.

Question: Na kolik oblastí je zameřena ČHS?

Answer: na čtyři


Van der Waalsovy síly

Context: Van der Waalsovy síly pojmenované po nizozemském fyzikovi Johannesi Dideriku van der Waalsovi jsou přitažlivé a odpudivé interakce (síly) mezi molekulami. Přitažlivé síly jsou uvedeny níže, odpudivou silou je elektrostatická repulze elektronových oblaků molekul, která je výrazná pouze při těsném přiblížení molekul k sobě. Existují tři typy přitažlivých van der Waalsových sil: Coulombická síla je způsobená polaritou molekul. Jedná se o elektrostatické přitahování opačných nábojů v polárních nebo nabitých molekulách. Coulombická síla se projevuje například ve vodě. V molekule vody je na atomu kyslíku v důsledku jeho vysoké elektronegativity částečně záporný náboj, zatímco na vodících kladný. Vzniká tak dipól, který interaguje s dalšími dipóly molekul vody vodíkovým můstkem. (Pozn.: Coulombické síly nemusí nutně zahrnovat vodíkové můstky.) Přitažlivost molekul vody se nakonec projevuje na zvýšené teplotě varu, která je posunuta až na 100 °C. Indukční síla potřebuje ke svému vzniku trvale polarizovanou molekulu, která polarizuje ostatní (polární i nepolární) molekuly. Disperzní síla je nejvýznamnější z van der Waalsových sil. Je slabší než kovalentní, koordinační vazba a vodíkový můstek. Vzniká i v nepolárních molekulách, které neobsahují stálé dipóly a jejichž vazby nejsou polarizované. I v nepolárních molekulách dochází, díky pohybu elektronů, ke vzniku slabých, rychle oscilujících (kmitajících) dipólů (v průměru je ale elektronová hustota v nepolární molekule rozložena rovnoměrně). Pokud se k sobě dvě molekuly přiblíží, bude tato oscilace synchronizována tak, že se jejich oscilující dipóly budou přitahovat. == Literatura ==

Question: Projevuje se Coulombická síla ve vodě?

Answer: Coulombická síla se projevuje například ve vodě.


Uran (prvek)

Context: Uran je radioaktivní chemický prvek stříbrobílé barvy, která díky oxidaci po čase přechází k šedé barvě. Patří mezi kovy, přesněji do skupiny aktinoidů. Prvek objevil v roce 1789 Martin Heinrich Klaproth a v čisté formě byl uran izolován roku 1841 Eugene-Melchior Peligotem. Prvek byl pojmenován podle tehdy nově objevené planety Uran, která dostala jméno podle boha Urana v řecké mytologii (otec Titánů a první bůh nebes, manžel bytosti Gaia). Uran se tak stal prvním prvkem pojmenovaným podle nově objevené planety - později následovaly ještě neptunium a plutonium. Uran je v čistém stavu stříbrobílý lesklý kov, který na vzduchu pozvolna nabíhá - pokrývá se vrstvou oxidů. Rozmělněný na prášek je samozápalný. Není příliš tvrdý a dá se za obyčejné teploty kovat nebo válcovat. Při zahřívání se stává nejprve křehkým, při dalším zvyšování teploty je však plastický. Za teplot pod 0,68 K se stává supravodičem I typu. Hustota (specifická hmotnost) uranu při 25 °C je 19,01 g.cm-3, uran tak patří k nejtěžším prvkům vůbec, je o asi 70 % těžší než olovo. Z dalších prvků je těžší pouze osmium (22,57 g×cm-3), iridium (22,50 g×cm-3), platina (21,45 g×cm. -3) či rhenium (20,50 g×cm-3); jen o málo větší hustotu má wolfram (19,25 g×cm-3) a zlato (19,30 g×cm-3). Vysoká hustota uranu je důvodem pro mnohá jeho nejaderná využití. Elektronová konfigurace atomu: K: 2, L: 8, M: 18, N: 32, O: 5s2, 5p6, 5d. 10, 5f3 P: 6s2, 6p6, 6d1 Q: 7s2; celková konfigurace: 1s2 2. s2 2p6 3s2 3p6 3d10 4s2 4p6 4d10 5s2 5p6 4f14 5d10 6s2 6p6 5f3 6d1 7s2. Uran se už v roce 79 př. n. l. používal k barvení glazur (nálezy poblíž Neapole s 1% výskytem oxidu uranu). První laboratorně izolovanou sloučeninou uranu byla uranová žluť 1789 izolovaná lékárníkem a profesorem chemie Martinem Heinrichem Klaprothem, jenž objevil nebo spoluobjevil i několik dalších prvků - (zirkonium, titan, cer a tellur). Objev oznámil v projevu před Pruskou akademií věd 24. září 1789. Pojmenován byl podle planety Uran objevené krátce předtím (1781), původní název ovšem byl uranit, v roce 1790 přejmenován na uranium. Klaproth analyzoval rudu z dolu George Wagsfort ve Wittingshalu u Johanngeorgstadtu v Sasku. Vystavil ji působení kyseliny a silně zahřál a získal žlutý prášek, uran, jak se domníval.

Question: Je uran ve formě prášku samozápalný?

Answer: Rozmělněný na prášek je samozápalný.


Dante Alighieri

Context: Praha: Odeon, 1981. 260 s. [Viz str. 234.]↑ ŠPIČKA, Jiří. Alighieri, Dante De vulgari eloquentia. O rodném jazyce [online]. iLiteratura.cz, 2006-04-26 [cit. 2016-12-28]. Dostupné online. (česky) ↑ TUMPACH, Josef, ed. a PODLAHA, Antonín, ed. Český slovník bohovědný. Díl 3., církevní řády – Ezzo (sešity 42–82). Praha: Cyrillo-Methodějská knihtiskárna a nakladatelství V. Kotrba, 1926. 960 s. [Heslo „Dante“ je na str. 404–408; viz str. 406.]↑ Index librorum prohibitorum sanctissimi Domini Nostri Leonis XIII. Pont. Max. jussu editus: Editio IV. Taurnensis cum appendice usque ad 1892. Taurini : Typ. Pontificia et Archiepiscopalis Eq. Petrus Marietti, 1892. 444 s. [Viz str. 8.] Literatura De vulgari eloquentia, 1577 Indro Montanelli, Dante a jeho doba, Praha, Odeon 1981 POKORNÝ, Jaroslav. Dante. 1. vyd. Praha: Orbis, 1966. 118 s. Ströbinger, R.: Tajemství básníkova hrobu. Deník Lidová demokracie, 21. května 1967. Čtení o Dantovi Alighierim, ed. M. Pokorný, Praha: Institut pro studium literatury, 2016. tematický blok v revue Souvislosti 4/2010 Související články Seznam italských spisovatelů Giovanni Boccaccio Gustave Doré Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dante Alighieri na Wikimedia Commons Autor Dante Alighieri ve Wikizdrojích Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Dante Alighieri Osoba Dante Alighieri ve Wikicitátech Sborník „Humanismus v období renesance a reformace“, Stať „Božský Dante“, str. 39, PDF Heslo v Stanford Encyclopedia of Philosophy (včetně seznamu literatury) Dílo (lat.) DANTE ALIGHIERI. Božská komedie. I. Peklo. Překlad Jaroslav Vrchlický. Praha: J. Otto, 1928. 206 s. Dostupné online. Autoritní data: AUT: jn19990001625 | GND: 118523708 | ISNI: 0000 0001 2144 6210 | LCCN: n78095495 | ULAN: 500265888 | VIAF: 97105654 | WorldcatID: lccn-n78095495 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Itálie | Literatura | Středověk

Question: Kdo napsal dílo Božská komedie?

Answer: Dante Alighieri


Trikolóra hnutí občanů

Context: Hnutí zakládá svůj program na konzervativním pravicovém nacionalismu, popírání klimatických změn, kritice sociálního státu a prosazování co nejnižších daní.[56] Podle zakladatele chce hájit konzervativní hodnoty, „zdravý rozum“ a pracující lidi.[67] Komentátor Českého rozhlasu Jan Fingerland zpochybňuje konzervatismus hnutí a hovoří o něm spíše jako o radikálním než konzervativním.[68] Komentátor Info.cz Bohumil Pečinka vyhodnotil z prvotního prohlášení hnutí, že má být nejspíš „něčím jako lepší ODS, tedy pravicovou stranou, která bude jen ostřejší ve vztahu k EU a levicovému progresivismu v morálně-kulturních otázkách.“ Podle. něho však voliči ODS nesdílejí základní názorové charakteristiky s Klausem mladším a „Trikolóra si musí projít fází hry na klasicky pravicovou stranu s liberálními pohledy na ekonomiku, aby mohla zakotvit tam, kde jsou její skuteční voliči a názory jejich předsedy.“[69] Podle Pečinky by Trikolóra v budoucnosti mohla „jít cestou «podmínečného czexitu», zvednout prapor českého nacionalismu, vypracovat nějakou verzi protiimigrační politiky a čekat, jestli se hnutí ANO nezačne drolit. Stručně řečeno, být hnutím pro zklamané okamurovce a anoisty s maturitou.“[69] Sám Václav Klaus mladší v pořadu Rozstřel iDNES.cz zpochybnil jednoznačnost pravicové pozice, podle jeho slov „[nelze] říct, že bychom patřili vyloženě k pravici nebo levici. Chceme se zaměřovat na témata z obou oblastí“. V tomtéž pořadu odmítl, že by hnutí Trikolóra mělo ve svém programu czexit.[70] Už v dubnu 2019 v rozhovoru pro deník Právo uvedl: “nejde o ryze pravicový elektorát.

Question: Jakou zkratku má Trikolóra hnutí občanů?

Answer: Trikolóra


Death metal

Context: Zatímco tradiční doom metal se opírá o pomalé tempo, aby tak vytvořil depresivní atmosféru, death/doom je o něco rychlejší a klade důraz na melodie v mollové stupnici, aby tak vytvořil podobnou atmosféru, a navíc využívá kombinaci growlingu a zpěvu. Blackened death metal je odnož death metalu spojená s celistvými a melodickými prvky black metalu. Kapely tohoto stylu také převzaly některé náměty black metalu, jako je zlo, satanismus a okultismus. Příkladem jsou Necrophobic, Goatwhore, Behemoth, Belphegor, Zyklon a Dissection. Blackened death metal je spíš black metal než death metal, i když podle názvu by to mělo být opačně; obsahuje mnohé black-metalové prvky. Deathrash (též "Death/Thrash" nebo "death-thrash") je druh thrash metalu s prvky death metalu, mezi které patří rychlé bubnování, kytary, tematika smrti a občas také vokály v death-metalovém stylu. V prvním období byl tento styl přechodem od thrash metalu k death metalu, který začal v roce 1986. Mezi ukázková alba stylu patří: "Reign in Blood" od Slayer, "Beneath the Remains" od Sepultury, "Pleasure to Kill" od Kreator a "Darkness Descends" od Dark Angel. Mezi další kapely patří Pestilence, Epidemic a Cancer. Mnozí považují grindcore za extrémní variantu death metalu a hardcore. Mnozí příznivci grindcore a hudební historici ho spíš považují za samostatný žánr, i když se vyvíjel paralelně s death metalem (death metal z thrash metalu, grindcore z crust punku) a navzájem na sebe působily, tak má raný grindcore kořeny v hardcore, punk metalu a anarcho-punku. Mezi první grindcore skupiny patří Anal Cunt, Napalm Death, Carcass, Impetigo, Fear of God, Terrorizer, Extreme Noise Terror, Repulsion a čeští Ingrowing. Na druhé straně, existují metalové odnože, které vznikly kombinováním death metalu a jazzu, například Pestilence a jejich album Spheres, nebo výtvory floridských Atheist a Cynic. Gorguts je další kapelou, která používá prvky jazzu (album "Obscura"). Nile do své hudby zase začlenili egyptskou hudbu a tematiku Blízkého východu. V poslední době si získává stále větší popularitu metalcore, styl kombinující moderní hardcore punk s thrash metalem a death metalem.

Question: Patří Fear of God mezi první grindcore skupiny?

Answer: Mezi první grindcore skupiny patří Anal Cunt, Napalm Death, Carcass, Impetigo, Fear of God, Terrorizer, Extreme Noise Terror, Repulsion a čeští Ingrowing.