Kopretina bílá

Context: Listy na lodyze jsou řídké, střídavé a přisedlé, na okrajích pilovité. Úbor je velký, na spodní straně s polokruhovitým zeleným zákrovem složeným z listenů, které jsou černo-hnědě lemované. Okrajové jazykovité lístky bílé barvy jsou samčí, zpravidla o 1 až 2 cm delší než zákrov. Kvítky terčové jsou žluté a oboupohlavní. Srůstem dvou plodolistů vznikne semeník obsahující jedno vajíčko. Plody jsou nažky. Někdy mohou mít okrajové nažky i šikmý lem. K opylení dochází pomocí hmyzu, možné je však i samoopylení. == Rozšíření == Kopretina patří mezi typický luční druh byliny kvetoucí od června do října. Najdeme ji na lukách, svazích, pastvinách, okrajích cest, ve světlých lesích, od nížin až do 2000 metrů nad mořem. Roste v téměř celé Evropě, nevyskytuje se jen v nejsevernějších částech Skandinávského poloostrova a v Asii na východ od Uralu. Zavlečena byla na Azorské ostrovy, do Severní Ameriky i Jižní Ameriky (od jihu Brazílie až do Patagonie), Austrálie a na Nový Zéland. Dnes je ale z hospodářsky využívaných ploch vytlačována. Bylo vypěstováno i několik velkokvětých druhů určených především do zahrad jako okrasné květiny. Ty mohou mít úbor velký až 16 cm. == Magie a léčitelství == Kopretina bílá byla dříve používána k věštění a při rituálech. Sloužila také k výrobě sirupů, esencí a pastilek. == Odkazy == === Reference ===

Question: Roste kopretina po celé Evropě?

Answer: Roste v téměř celé Evropě, nevyskytuje se jen v nejsevernějších částech Skandinávského poloostrova a v Asii na východ od Uralu.


Livermorium

Context: Livermorium, chemická značka Lv, pův. ununhexium, lat. Livermorium je transuran s protonovým číslem 116. V roce 2011 IUPAC předložila k veřejné diskusi své doporučení pojmenovat prvek livermorium na počest sídla ústavu Lawrence Livermore National Laboratory, kde v roce 1977 poprvé proběhl pokus o syntézu prvku. Návrh vychází z dohody objevitelů prvků 114 a 116 a jejich společného návrhu. Ruští objevitelé předtím navrhovali jméno moscovium na počest Moskevské oblasti, kde leží sídlo Spojeného ústavu jaderných výzkumů v Dubně. Nové jméno bylo oficiálně schváleno IUPAC 30. května 2012. V roce 1999 oznámili vědci z Lawrence Berkeley National Laboratory objev prvků livermoria a oganessonu, článek byl publikován v časopise Physical Review Letters. O rok později svůj objev stáhli zpět na základě faktu, že se přípravu nepovedlo provést v jiné laboratoři. V roce 2001 publikovali vědci ze Spojeného ústavu jaderných výzkumů v Dubně přípravu 292Lv ostřelováním atomů 248Cm atomy 48Ca, pozdější analýzou byl výsledný izotop změněn na 293Lv (namísto 4 neutronů byly v reakci emitovány pouze 3). : : : : : : : 20 : : 48 : : : C a : + : : : 96 : : 248 : : : C m : → : : : 116 : : 296 : : : : L v : : ∗ : :. → : : : 116 : : 293 : : : L v : + 3 : : : 0 : : 1 : : : n : : : {\displaystyle \,_{20}^{48}\mathrm {Ca} +\,_{96}^{. 248}\mathrm {Cm} \to \,_{116}^{296}\mathrm {Lv} ^{*. }\to \,_{116}^{293}\mathrm {Lv} +3\,_{0}^{1}\mathrm {n} } : Jeho poločas rozpadu je 18 milisekund a rozpadá se na 288Fl. 11. května 2001 institut oznámil přípravu druhého atomu. Zjištěné vlastnosti potvrdily oblast zvýšené stability (tzv. ostrůvek stability). Doposud jsou známy následující izotopy livermoria: Chalkogeny Jaderná fyzika Obrázky, zvuky či videa k tématu livermorium ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo livermorium ve Wikislovníku Galerie livermorium ve Wikimedia Commons

Question: Ve kterém roce poprvé proběhl pokus o syntézu livermoria?

Answer: 1977


Latinka

Context: V průběhu 20. století upadá znalost latiny, která je dávno mrtvým jazykem, a upevňuje se celosvětový význam angličtiny[zdroj? ]; tento trend se ještě posiluje s rozvojem výpočetní techniky koncem století. I v důsledku toho se za "standardní latinku" běžně[kým? ] považuje anglická abeceda, která má následující znaky: Vedle písmen se součástí písma (ne však abecedy) stala i tzv. interpunkční znaménka, která latinka sdílí s mnohými dalšími písmy. Patří sem zejména: . , ; : - ! " ' ( ) ... pro oddělování vět a jejich částí + / < = > [ ] { } ~ % & ... nejen pro matematické výrazy # $ * @ \ ^ _ ' | ... zvláštní znaky, které nabyly na významu kvůli počítačům Všechny jazyky, které dnes píší latinkou, používají také tzv. arabské číslice pro zápis čísel. Římané původně používali římské číslice, tvořené kombinacemi některých písmen latinky a dodnes používané v jazycích píšících latinkou ke zvláštním účelům. Arabské číslice jsou následující: 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Římská čísla jsou tvořena pomocí těchto písmen latinky: I V X L C D M Podle mluvčích Latinku používá přes 2,5 miliardy lidí. Podle jazykových větví Latinku používá většina germánských a románských jazyků, také všechny keltské a baltské jazyky a více než polovina slovanských jazyků. V 19. a 20. století se latinka stala prostředkem i pro zápis řady mimoevropských jazyků.

Question: Jaké číslice používají všechny jazyky které píší latinkou?

Answer: arabské


Antonín Jan Jungmann

Context: Antonín Jan Jungmann, zkráceně také Antonín Jungmann, (19. května 1775 Hudlice u Berouna - 10. dubna 1854 Praha) byl český lékař, překladatel z němčiny a v roce 1839 rektor Univerzity Karlovy. Antonín Jan Jungmann byl mladším bratrem českého obrozeneckého jazykovědce Josefa Jungmanna. Přispěl k vytvoření české odborné terminologie. Významný byl jeho přínos k rozšíření zájmu o sanskrt a k poznání Indie a její staré kultury. Poprvé u nás uveřejnil i ukázku originálních "liter dévanágarických", jakož i příklad čtení původního sanskrtského textu. (Významný překlad nejstarší části eposu Mahabharaty, romantický příběh O Nalovi a Damajantí v roce 1823) Orientu věnoval pozornost též ve své obsáhlé obecné studii o antropologii. K jeho studentům patřil František Jan Mošner, profesor olomouckých lékařských studií a významný inovátor na poli porodnictví. Úvod k babení, 1804 Umění babické, 1814 O sanskrtu, Krok (Praha), díl 1., 1821: 65-81

Question: Byl Antonín Jan Jungmann bratrem Miloše Jungmanna?

Answer: Antonín Jan Jungmann byl mladším bratrem českého obrozeneckého jazykovědce Josefa Jungmanna.


Kostkový cukr

Context: Kostkový cukr je potravinářský cukr upravený do podoby kostky. Až do poloviny 19. století se cukr distribuoval převážně ve formě cukrových homolí. Za objevitele kostkového cukru je považován Jakub Kryštof Rad, jenž byl ředitelem dačické rafinérie a kostkový cukr si nechal patentovat v roce 1843. Radovy první kostky měly tvar kvádru blízkého krychli s rozměry hran 1,2 cm a 1,5 cm. Později se začaly u různých výrobců lišit a také tvar se měnil od krychle po různé geometrické tvary, např. ve tvaru znaků karetních barev bridže - kříže, káry, srdce a piky. Barevnost může být různá, ale nejčastěji se lze setkat s bílou barvou, jež je způsobena užitím rafinovaného cukru bez přídavku barviv. Kostka cukru byla zvolena vládou ČR jako symbol jejího předsednictví EU v některých propagačních materiálech (např. reklama v televizi s přehlídkou osobností). Obrázky, zvuky či videa k tématu kostkový cukr ve Wikimedia Commons Radio.cz - První kostka cukru na světě byla vyrobena v Dačicích Dačice - Kostka cukru Euroskop.cz Kostka cukru? Kampaň, kterou oceňují i v Bruselu Alexandr Vondra (Hospodářské noviny), 18. 9. 2008 Euroskop.cz - Evropě to osladíme? (Lidové noviny), 5.9.2008

Question: Kdo vynalezl kostkový cukr?

Answer: Jakub Kryštof Rad


Hans Bethe

Context: Hans Albrecht Bethe (2. července 1906, Štrasburk, Německo (dnešní Francie) - 6. března 2005, Ithaca (New York), USA) byl jedním z nejvýznamnějších fyziků 20. století. Vysvětlil principy fungování termonukleárních reakcí ve hvězdách, podílel se na vývoji atomové bomby a byl známým bojovníkem proti šíření jaderných zbraní. Bethe se narodil 2. července 1906 ve Štrasburku jako jediné dítě Albrechta a Anny Betheových. Jeho otec byl docentem fyziologie na Université de Strasbourg. Jeho matka byla protestantka, zatímco otec židovského vyznání. Bethe sám se nejdřív rovněž pokládal za žida, posléze ale přestal věřit a stal se ateistou. , V roce 1912 získal Betheho otec profesorské místo na Christian-Albrechts-Universität zu Kiel, znovu se rodina stěhovala o 3 roky později, když byl Albrecht jmenován profesorem na univerzitu Johanna Wolfganga Goetheho ve Frankfurtu. Bethe zde navštěvoval gymnázium, jeho studium však bylo na několik let přerušeno, poté co se nakazil tuberkulozou. Školu dokončil v roce 1924. Poté šel na univerzitu do Frankfurtu studovat chemii, avšak již dva roky na to přešel na Mnichovskou univerzitu kde studoval fyziku pod vedením Arnolda Sommerfelda. Tématem jeho disertační prácee byla difrakce elektronů na krystalech. Po dokončení doktorátu začal Bethe pracovat jako asistent ve Frankfurtu, ale nebyl zde spokojen, proto v roce 1929 přijal místo na Technische Hochschule ve Stuttgartu. Začal zde řešit problém kolize částic s hmotou a přišel na rovnici dnes nazývanou Betheho formule, která tento problém zjednodušuje. Díky této práci se habilitoval. V roce 1930 odešel na doporučení Sommerfelda do Cavendishovy laboratoře na univerzitě v Cambridgi, kde pracoval pod vedením R. H. Fowlera. Přišel zde na relativistickou formulaci Betheho formule. Již v té době byl znám svým velkým smyslem pro humor. Vytvořil například fiktivní vědeckou práci, kde počítal hodnotu konstanty jemné struktury z teploty absolutní nuly v Celsiově stupnici. Jeho dalším pracovištěm se roku 1931 stal Řím, kde mu nabídl místo Enrico Fermi. Po odchodu z Itálie krátce pracoval v Mnichově jako docent. Vzhledem k tomu, že mluvil plynně anglicky, dohlížel na všechny anglicky mluvící postdoktorandy.

Question: Kde zemřel Hans Albrecht Bethe?

Answer: Ithaca


Americká tragédie

Context: Americká tragédie (anglicky An American Tragedy) je román amerického spisovatele Theodora Dreisera z roku 1925. Příběh vypráví o splnění tzv. amerického snu. Základní fakta románu odpovídají skutečnosti. == Děj == === Kapitola I === Kniha vypráví o mladíkovi Clydu Griffithsovi, jehož rodiče se živí jako pouliční kazatelé a on jim v jejich práci musí pomáhat. Je mu to velice nepříjemné, protože se kvůli práci často stěhují a nenavštěvuje kvůli ní školu. Připadá si tak odstrčený a ukřivděný oproti ostatním mladíkům jeho věku. Problémy v silně pobožné rodině Clyda se projeví, když jeho sestra Ester uteče z domu. Mladé dívce nevyhovovala striktní výchova rodičů, a tak utekla s mladíkem, který ji nasliboval skvělou budoucnost. Clyde získá práci za sodovým výčepem, ale chce lepší. Dostane místo poslíčka v hotelu Green-Davidson v Kansas city, kde se mu práce velmi zamlouvá. V práci musí nosit pěknou uniformu, dostává jídlo a dobré spropitné, které si z větší části může nechávat. Postupně se seznamuje s ostatními poslíčky, kteří na něj mají značný vliv. Berou ho do barů, na večeře i do hanbince. Nejvíce na Clyda zapůsobí Rotter, jehož rodina je velmi volnomyšlenkářská. Jde s ním na tancovačku, kde potká Hortensii Briggsovou. Zalíbí se mu a domluví si s ní schůzku. Horzensie je velmi upovídaná a sebestředná. Setkává se s více chlapci najednou a Clyda pouze využívá. V době, kdy je Clyde na vrcholu, má stále více peněz, více styků a vůbec se více vyzná ve světě, jednou zpozoruje svou matku, jak nenápadně vstoupí do jedné budovy. Clyde počká, až vyjde, a jde se tam podívat. Nalezne zde Estu, která se vrátila, protože jí přítel opustil a ona je nyní těhotná a bez peněz.

Question: Kdo je autorem knihy Americká tragédie?

Answer: Theodora Dreisera


Evoluční biologie

Context: Evoluční biologie je vědní obor zabývající se biologickou evolucí organismů a mechanismy, které se při ní uplatňují. Za jeho zakladatele je považován Charles Darwin, který jako první přednesl světu obecně přijatelnou verzi evoluční teorie. Vědci zaměření na tento obor se nazývají evoluční biologové či evolucionisté (kromě příznivců evolucionismu). == Popis == Evoluční biologie je interdisciplinární obor zasahující do mnoha terénních i laboratorních oborů. Evoluční biologie tak využívá jednotlivé vědy, které studují jednotlivé organizmy (např. mammalogie, ornitologie nebo herpetologie) jako speciální případy pro hledání odpovědí na obecnější otázky evoluce. Obdobně využívá evoluční biologie poznatků paleontologie a geologie o fosiliích, které umožňují hledat odpovědi na otázky po tempu a způsobu evoluce. Využívá se i poznatků teoretických oborů, jako např. populační genetika. Některé teorie lze experimentálně ověřovat např. na modelu Drosophila - tak je vlastně realizována i experimentální evoluční biologie. == Obor zájmu == Evoluční biologové se dělí především na mikroevolucionisty a makroevolucionisty. Evoluční biologie se ale nezabývá jen samotným vývojem - tedy adaptací. Předmětem evoluční biologie jsou i některá témata, která se netýkají přímo metod přizpůsobování organizmů. Mezi ně patří: evoluce adaptace na prostředí evoluce variací (speciace) evoluce specializací (mutace) evoluce komplexity (třídění z hlediska stability) sociální evoluce genetika a dědičnost == Významní evoluční biologové == Othenio Abel Francisco J. Ayala Deborah Charlesworth James F. Crow Charles Darwin Erasmus Darwin Richard Dawkins Daniel Dennett Theodosius Dobzhansky Franz Theodor Doflein Felix Anton Dohrn Paul W. Ewald Ronald Fisher Douglas Futuyma Carl Gegenbaur Stephen Jay Gould Ernst Haeckel J.B.S. Haldane W. D. Hamilton Willi Hennig Bert Hölldobler Steve Jones Olivia Judson Motoo Kimura Ulrich Kutschera Jean-Baptiste Lamarck Richard Lewontin Lynn Margulis Pierre Louis Maupertuis Ernst Mayr Johannes Meisenheimer Fritz Müller Tomoko Ohta Steven Pinker Bernhard Rensch Matt Ridley Beth Shapiro John Maynard Smith Sewall Wright Alfred Russel Wallace Wilhelm Weinberg August Weismann Wolfgang Wickler Allan Wilson Edward Osborne Wilson Walter Zimmermann == České osobnosti evoluční biologie ==

Question: Kdo je považován za zakladatele evoluční biologie?

Answer: Charles Darwin


Noc

Context: Noc je denní období, během nějž se Slunce nachází za horizontem. Opakem noci je den. Doba jejího trvání závisí na mnoha faktorech, jako jsou roční období, zeměpisná šířka, zeměpisná délka a časové pásmo. Během noci většina lidí a zvířat spí, protože nemohou provádět většinu aktivit konaných za denního světla. Nedostatek slunečního světla má navíc velký vliv na morfologii, fyziologii a chování téměř všech živých organismů. Naopak některá zvířata, například netopýři nebo cvrčci, jsou aktivní především v noci. V kultuře a mytologii je často spojována s nebezpečím a zlem. V lidovém folklóru téměř každé země se vyskytují příběhy a zkazky o nebezpečných bytostech, které jsou aktivní v noci. Jedná se o duchy, upíry či vlkodlaky. Tropická noc Bílá noc Obrázky, zvuky či videa k tématu noc ve Wikimedia Commons Téma noc ve Wikicitátech Slovníkové heslo noc ve Wikislovníku

Question: Co je opakem dne?

Answer: noci


Poušť

Context: Kromě těchto tzv. horkých pouští existují také polární pouště v Grónsku či Antarktidě, tzn. v oblastech polárních tlakových výší. == Základní druhy pouští == Erg je písečná poušť pohyblivých dun. Na Sahaře je zastoupena poměrně málo, pokrývá pouze jednu pětinu rozlohy. Erg je skoro bez vegetace, výjimkou je jen pár tamaryšků. S ergy se setkáme na západní Sahaře (Erg Igidi, Erg Šeš, Erg Šigaga, Erg Šebbí, Velký západní a Velký východní erg), v Libyjské poušti a Nigeru (pouště Ténéré a Grand Erg de Bilma). Saharský písek je poměrně mladý, není mořského, nýbrž pevninského původu a představuje zvětralý kenozoický materiál. Reg nebo serír je šterkovitá (resp. oblázková) poušť a je to převažující typ na Sahaře. Hamada je kamenitá poušť s holými skalními výchozy a kameny. Příkladem může být Hamáda al-Hamrá v severozápadní Libyi nebo hamady na okraji pohoří Ahaggar, Tassili a Tibesti. Sebh je vzácný typ hlinité pouště. == Ekologie a klima == Obvyklá je řídká vegetace specifického typu (kaktusy a další sukulenty), byť se výjimečně mohou vyskytnout i rozsáhlejší porosty (např. "lesy kaktusů"). Klasičtější vegetace se vyskytuje pouze u zdrojů povrchové nebo podpovrchové vody (oázy a okolí řek). V některých typech pouští, kde příděl srážek padá naráz v úzkém časovém období, může existovat krátké vegetační období. Pokud jde o režim počasí, charakteristické je prudké střídání teplot: ve dne vedra až 40 °C, v noci prudké ochlazení (někdy až k bodu mrazu nebo i pod nulu). Obrovská denní vedra, která jsou mimo mez snesitelnosti většiny živočichů vedou k omezení denní aktivity obyvatel pouště. Pouštní zvířata jsou sice na vysoké teploty aklimatizována a uzpůsobena, ale většina z nich si nemůže dovolit přehřívat svůj organismus tím, že by při nich vyvíjela nějakou aktivitu a plýtvat tělesnými tekutinami. Pouštní život je tedy zpravidla život noční, který začíná s večerním šerem a končí nejpozději dopoledne. Podobně jsou na tom rostliny – klasické pouštní rostliny zpravidla přes den (nebo alespoň na největší vedro) uzavírají průduchy a výměnu plynů si nechávají na večer a noc, aby omezily výpar vody. V poušti můžeme specifikovat dvě hlavní oblasti.

Question: Jaký typ poušti je hamada?

Answer: kamenitá


Indy & Wich

Context: Druhé album Hádej kdo... vydané opět na vlastním labelu Mad Drum Records bylo nominováno na cenu Anděl 2006 v kategorii Hip Hop. Časopis Filter vyhlásil Hádej kdo... deskou roku 2006. Kapela má za sebou stovky koncertů po celé ČR a Slovensku, několikrát hrála v Polsku, v prosinci 2005 také v Londýně. Svůj první koncert odehráli v prosinci 1998 ve strahovském klubu 007. O rok později přichází druhý rapper LA4, známá postava graffiti scény. Poprvé na sebe rappeři Indy a LA4 s DJ Wichem výrazně upozornili v roce 2001. S již tehdejší ikonou pražské scény Penery Strýčka Homeboye natočili první singl "Hlasuju proti/Cesta štrýtu", který se později objevil na úspěšné debutové desce PSH - Repertoár. Wich se také ujal produkce celé desky. I její velký úspěch mu vynesl cenu Akademie populární hudby Zlatý Anděl za mixtape roku 2001 v kategorii Dance a Hip hop. Později se ještě podílel na deskách Teritorium 1 a 2 rappera Oriona. Indy & Wich sami debutovali o rok později albem My 3, které vydali na vlastní značce Mad Drum Records. Následovalo velké turné v klubech po celé České republice a letních festivalech. Jako jedni z prvních českých rapperů pronikají i na sousední Slovensko.

Question: V jakém roce byla založena skupina Indy & Wich?

Answer: 1998


Veveří (hrad)

Context: Tyto necitlivé úpravy přerušila až Sametová revoluce roku 1989. Poté byl hrad ale téměř ponechán svému osudu. Od roku 1999 je hrad Veveří ve správě Národního památkového ústavu v Brně, který zde od té doby provádí postupnou rekonstrukci celého značně zdevastovaného areálu. Hrad byl po dlouhé době znovu trvale otevřen pro veřejnost v létě 2002. Kastelánem hradu je od roku 2001 Petr Fedor. Veveří na pozvání majitele barona Mořice Arnolda De Forest-Bischoffsheim třikrát navštívil tehdejší britský ministr obchodu Winston Churchill. On a jeho manželka Clementine zde strávili také část své svatební cesty po Evropě v roce 1908. Od první poloviny 18. století je tradována pověst, podle které je hrad Veveří jedním z několika míst, kde by se měl ukrývat poklad 12 stříbrných soch apoštolů, pocházející původně z kořisti přinesené do českých zemí knížetem Břetislavem I. z tažení do Polska (přenos ostatků sv. Vojtěcha) v roce 1039. Podle zmíněné legendy měly být sochy, údajně do té doby ukryté v klášteře Porta Coeli v Předklášteří u Tišnova, podvodně na tamní abatyši vylákány templářskými rytíři a převezeny na jejich hrad Veveří vzápětí po zavraždění posledního z přemyslovských králů Václava III. dne 4. srpna 1306 v Olomouci.

Question: Kdy po roce 1989 byl hrad Veveří otevřen pro veřejnost ?

Answer: v létě 2002


Leden

Context: Leden podle gregoriánského kalendáře první měsíc v roce. Má 31 dní. Český název měsíce pochází od slova led - měsíc ledu. Původně byl tento měsíc ve východní Evropě označován jako měsíc vlka. Zpočátku byl leden v římském kalendáři až 11. měsíc v roce. Teprve v roce 153 došlo ke změně začátku roku z 1. března na 1. leden. Leden začíná vždy stejným dnem v týdnu jako květen předcházejícího roku a stejným dnem jako říjen s výjimkou přestupného roku. Tehdy připadá první lednový den na stejný den v týdnu jako první den dubna a července. Astrologicky je na začátku ledna Slunce ve znamení Kozoroha a na konci ve znamení Vodnáře. V astronomických termínech začíná v souhvězdí Střelce a končí v souhvězdí Kozoroha. Co leden sněhem popráší, to únor s vichrem odnáší. Hojný sníh v lednu, málo vody v dubnu. Holomrazy - úrody vrazi. Jak vysoko v lednu leží sníh, tak vysoko tráva poroste. Je-li leden nejostřejší, bude roček nejplodnější. Když je leden bílý, je sedlákovi milý. Když není konec ledna studený, únor to dvakrát nahradí. Když roste tráva v lednu, roste špatně v červnu. Když v lednu hrom se ozve, hojnost vína je v očekávání. Když v lednu včely vyletují, to nedobrý rok ohlašují. Leden jasný, roček krásný. Leden studený, duben zelený. Lednová zima i na peci je znát. Lednový déšť z pecnu odkrajuje. Lenivého tahá mráz za nos, před pilným smeká. Mnoho sněhu v lednu, mnoho hřibů v srpnu. Na Boží narození o bleší převalení, na Nový rok o slepičí krok, na Tři krále o tři dále (délka dne). Suchý leden, mokrý červen. Teplý leden, k nouzi krok jen jeden. V lednu málo vody - mnoho vína, mnoho vody - málo vína. V lednu mráz - těší nás; v lednu voda - věčná škoda. Obrázky, zvuky či videa k tématu leden ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo leden ve Wikislovníku

Question: Kolik dní má leden?

Answer: 31


Vodík

Context: Vodík je schopen tvořit zvláštní typ chemické vazby, nazývaný vodíková vazba nebo také vodíkový můstek, kde vázaný atom vodíku vykazuje afinitu i k dalším atomům, s nimiž není poután klasickou chemickou vazbou. Mimořádně silná je vodíková vazba s atomy kyslíku, což vysvětluje anomální fyzikální vlastnosti vody (vysoký bod varu a tání atd.). Zajímavou vlastností vodíku je jeho schopnost "rozpouštět" se v některých kovech, např. v palladiu nebo platině, které poté fungují jako katalyzátory chemických reakcí. Je to způsobeno tím, že má vodík velmi malé molekuly, které jsou schopny procházet různými materiály. Vodík objevil roku 1766 Angličan Henry Cavendish, když si všiml, že při rozpouštění neušlechtilých kovů v kyselině vzniká bezbarvý, hořlavý plyn. V roce 1781 poznal také jako první, že voda je sloučeninou kyslíku a vodíku. Již Robert Boyle (viz také Boyleův-Marriotův zákon) pozoroval v roce 1671 reakci železa se zředěnými kyselinami (sírovou a chlorovodíkovou), která vedla k tvorbě plynného vodíku, ale nepoznal, že se takto uvolněný plyn liší od vzduchu. Teprve v roce 1766 si Henry Cavendish uvědomil, že tento plyn je chemické individuum a nazval jej "hořlavým vzduchem". Cavendish je takto považován za objevitele vodíku jako chemického prvku. Cavendish ovšem spekuloval, že tento hořlavý vzduch je vlastně hledaná hypotetická látka, flogiston a své flogistonové teorie se nikdy nevzdal.

Question: Kdo objevil vodík?

Answer: Henry Cavendish


Špilberk

Context: Hrad Špilberk (německy Spielberg, v hantecu Špilas) je starý hrad tvořící dominantu města Brna na vrcholu stejnojmenného kopce. Kopec leží v městské části Brno-střed, na západě katastrálního území Město Brno. Hrad byl založen ve druhé polovině 13. století moravským markrabětem (a později i českým králem) Přemyslem Otakarem II. a během staletí procházel mnoha výraznými proměnami. Z předního královského hradu na Moravě, vystavěného v gotickém slohu se ve druhé polovině 17. století stala mohutná barokní pevnost, která byla několikrát bez úspěchu obléhána. Jeho nedílnou součástí se později stala obávaná věznice - kasematy. V roce 1962 byl hrad (spolu s parkem okolo) prohlášen národní kulturní památkou, v současnosti patří k objektům Muzea města Brna. Hrad byl založen v polovině 13. století na skalnatém vrchu nad historickým centrem města Brna. Jeho zřizovatel moravský markrabě a český král Přemysl Otakar II. jej koncipoval jako oporu panovnické moci a důstojné sídlo vládců Moravy. Nejstarší písemné záznamy o hradu pocházejí z let 1277-1279. Název získal z původního pojmenování kopce. Ačkoli byl Špilberk původně koncipován jako přední královský hrad na Moravě a pevná opora panovnické moci, čeští panovníci jej navštěvovali spíše jen příležitostně, což platilo i o Karlu IV.; v roce 1337 na hradě pobývala Karlova první manželka moravská markraběnka (později královna) Blanka z Valois. Trvalým sídlem moravských markrabat se Špilberk stal v polovině 14. století za vlády markraběte Jana Jindřicha, který vládl v letech 1350-1375. Jan Jindřich byl mladším bratrem císaře Karla IV. Druhým zároveň posledním vládcem, který na hradě sídlil byl Jošt Moravský, Jošt byl synem Jana Jindřicha a na Moravě vládl jako moravský markrabě v letech 1375-1411, roku 1410 byl Jošt zvolen římsko-německým králem a Špilberk se tak na krátkou dobu stal sídlem vládce celé Římsko-německé říše. Ovšem tři měsíce po svém zvolení nový král na hradě zemřel, dnes je tento mimořádně úspěšný středověký politik pochován v kryptě kostela svatého Tomáše na Moravském náměstí. Jošt vládl také v Braniborsku z titulu braniborského kurfiřta a v Lucemburském vévodství z titulu lucemburského vévody. Toto období autonomní vlády moravské linie Lucemburků, které trvalo šest desetiletí (1350-1411), tvoří nejvýznamnější kapitolu nejen v dějinách brněnského hradu. Jošt byl ale posledním z této linie moravských markrabat a hrad Špilberk tak natrvalo ztratil svoji funkci rezidenčního hradu.

Question: Ve které městské části Brna stojí hrad Špilberk?

Answer: Brno-střed


Bakterie

Context: Z toho vyplývající taxonomie byla založená na sekvenaci určitého úseku rRNA, a rozdělila prokaryotické organismy na dvě samostatné domény. Bakterie jsou nejrozšířenější skupinou organismů na světě. Celkově se odhaduje, že na Zemi žije asi 5×1030 (jedinců) bakterií. Celkový počet druhů se dá jen tušit, odhady sahají od 107 k 109 druhů. Bakterie je možné nalézt v půdě, vodě, ovzduší i jakožto symbionty uvnitř a na povrchu mnohobuněčných organismů. V jednom gramu půdy žije asi 40 miliónů bakterií, v jednom mililitru sladké vody je jich přibližně milion. Jsou však známy i druhy, které se specializují na prostředí, kde by ostatní organismy mohly přežívat jen stěží (vroucí voda v sopečných jezerech, nejvyšší vrstvy atmosféry a podobně). Některé druhy bakterií jsou dle výzkumů schopny přežít i ve vesmíru, tedy ve vakuu a o teplotě - °C. Bakterie však mají různé požadavky na prostředí v němž žijí, významným hlediskem je teplota, kyselost a množství kyslíku. Podle teplotního optima se bakterie dělí na psychrofilní (do 20 °C), mezofilní (20-40 °C), termofilní (40 °C a více) a případně též hypertermofilní s optimem kolem 80 °C. Na základě kyselosti rozlišujeme alkalofilní (v zásaditém prostředí), neutrofilní (v ± neutrálním prostředí s pH 6-8) či acidofilní (v kyselém prostředí). Dalším významným hlediskem je vztah ke kyslíku. Aerobní bakterie (př. Mycobacterium) vyžadují kyslík v atmosférické koncentraci, mikroaerofilní (Lactobacillus) v koncentraci velmi nízké (cca 2 %), většina bakterií však patří mezi fakultativně anaerobní, které rostou lépe v přítomnosti kyslíku, ale dokáží růst i bez něho. Na okraji tohoto spektra jsou striktně anaerobní druhy, které žijí jen v prostředí bez kyslíku (většina druhů rodu Clostridium). Z dalších limitujících činitelů je možno zmínit vlhkost (většina je vlhkomilných, suchomilné jsou nokardie či aktinomycety), hydrostatický tlak (z hlubokých moří známe i barofilní bakterie), osmotický tlak (především v závislosti na množství solí), a podobně. Navenek je nejnápadnějším rysem bakterií tvar bakteriálních buněk a jejich kolonií. U bakterií se rozlišují následující typy buněk dle tvaru: kulovitý (koky) - pokud vytvářejí kolonie, dělí se dále na diplokoky (kolonie tvořené dvěma buňkami), tetrakoky (čtyři buňky v kolonii), streptokoky. (řetízkovité kolonie), stafylokoky (hroznovité kolonie) a sarciny (balíčkovité kolonie) tyčinkovitý (tyčinky čili bacily) - tyto se mohou sdružovat v koloniích po dvou (diplobacily) či v řetízcích (.

Question: Jsou některé druhy bakterií schopné přežít ve vesmíru?

Answer: Některé druhy bakterií jsou dle výzkumů schopny přežít i ve vesmíru, tedy ve vakuu a o teplotě - °C. Bakterie však mají různé požadavky na prostředí v němž žijí, významným hlediskem je teplota, kyselost a množství kyslíku.


Korsika

Context: Od Francie je vzdálen 180 km, od Itálie 80 km. Obýván je přibližně 322 000 obyvateli. Nejvyšší horou ostrova je Monte Cinto, které dosahuje 2706 m n. m. Oficiálním jazykem je francouzština, hovoří se tu ale často italsky a také korsicky. Tento původní jazyk byl dlouhá léta zakázán, ale dnes se běžně vyučuje na středních a vysokých školách. Jazyk se řadí do italského nářečí, patří do skupiny toskánských dialektů, z latiny. Korsika je místem narození Napoleona Bonaparte a nedotčenou krajinou s množstvím ledovcových jezer. Části ostrova jsou zapsány v UNESCO. Ostrov je znám pro své bělavé pláže a čisté moře (délka pobřeží je 1047 km), což ho řadí mezi častý cíl turistů. První záznamy o osídlení ostrova pocházejí z dob antického Řecka, kdy byl ostrov osídlen Řeky, Etrusky a Kartaginci. Roku 564 př.n.l. založili Řekové dnešní hlavní město Ajaccio. V roce 227 př.n.l. připadl ostrov do sféry vlivu Římské říše. Ve středověku se ostrov opět stal cílem mnohých zájmů, a tak se na něm střídali vládci. Nejprve ostrov patřil italskému státu Pise, pak Janovu. Přístavní město Calvi je jedním z možných rodišť "Janovana" Kryštofa Kolumba. Ve středověku se také na ostrově začaly pěstovat jedlé kaštany a olivy. Ve válce nad Itálií získala ostrov v 16. století Francie, ale po uzavření mírové smlouvy byl ostrov navrácen opět městu Janov. V krátkém nejistém období se o samostatnost Korsiky zasazoval význačný rodák Pasquale Paoli. Korsika definitivně připadla do područí Francie roku 1768, kde zůstala až do roku 1942, kdy byla obsazena a krátce okupována italskými vojsky. Od roku 1982 má v rámci Francie autonomii s vlastní vládou a regionálním parlamentem. Zde, v městě Ajaccio, se také narodil 15. srpna 1769 Napoleon Bonaparte. Severní část (prst) ostrova kulminuje vrcholem Mt. Stello a pokračuje na jih, kde vrcholí na Mt. San Pietro (1 766 m). Tato horská skupina je mladšího data a tvoří ji krystalické břidlice a druhohorní sedimenty. Vápenité břidlice obsahují ještě fylity a polohy dioritů a diabasů. Konečnou podobu dalo této oblasti alpinské vrásnění. Na jihu kolem Bonifacia se vklínily neogenní vápencové sedimenty. Větší část ostrova zabírají skalní štíty se strmými stěnami, přecházející na západě v pobřeží fjordového typu.

Question: Pod správu kterého státu patří ostrov Korsika?

Answer: Francie


Harry Potter

Context: Fakt, že se jeho příjmení shoduje s rodným příjmením Harryho matky (Lily Evansová, provdaná Lily Potterová), vedlo mnoho fanoušků k závěru, že Mark bude hrát významnou roli v závěrečných dílech série. Rowlingová to vyvrátila s tím, že se v příběhu pravděpodobně už ani neobjeví. Do této chvíle vyšlo o Harrym Potterovi 8 knih. Kromě jednotlivých dílů série napsala autorka pod pseudonymy další tři doplňkové publikace (Bajky barda Beedleho, Famfrpál v průběhu věků a Fantastická zvířata a kde je najít) pro britskou nadaci Comic Relief. Celkem se na celém světě prodalo okolo 450 miliónů výtisků a knihy o Harry Potterovi v ČR obsadily první místo v anketě o nejoblíbenější knihu českých čtenářů. Tato anketa probíhala v českých knihovnách a na internetu v roce 2004. Harry Potter a kámen mudrců, v originále jako Harry Potter and the Philosopher's Stone Vydání originálu: 26. červen 1997 Vydání překladu: únor 2000 Poznámka: Ve Spojených státech byl název změněn na Harry Potter and the Sorcerer's Stone, protože tamější vydavatel předpokládal, že americké děti legendu o kameni mudrců neznají. Harry Potter a tajemná komnata, v originále jako Harry Potter and the Chamber of Secrets Vydání originálu: 1998 Vydání překladu: říjen 2000 Harry Potter a vězeň z Azkabanu, v originále jako Harry Potter and the Prisoner of Azkaban Vydání originálu:. 1999 Vydání překladu: 2000 Harry Potter a Ohnivý pohár, v originále jako Harry Potter and the Goblet of Fire Vydání originálu: 2000 Vydání překladu: prosinec 2001 Harry Potter a Fénixův řád, v originále jako Harry Potter and the Order of. the Phoenix Čas děje: 1995-1996 Vydání originálu: 21. červen 2003 Vydání překladu: 29. února 2004 Harry Potter a princ dvojí krve, v originále jako Harry Potter and the Half-Blood Prince Vydání originálu:.

Question: V jakém roce byla publikována kniha Harry Potter a kámen mudrců?

Answer: 1997


Jaroslav Hašek

Context: Ta moskevská leží dokonce poblíž Velvyslanectví České republiky a Českého domu. Při příležitosti Haškova 100. výroční narození byla v roce 1983 vydána stříbrná československá 100korunová pamětní mince (autor Štefan Novotný). V roce 2005 byl Jaroslavu Haškovi na pražském Žižkově odhalen jezdecký pomník od Karla Nepraše a Karolíny Neprašové. V červenci 2008 byl v Lipnici nad Sázavou (v blízkosti Haškova oblíbeného hostince U České koruny, kde napsal podstatnou část Osudů dobrého vojáka Švejka) odhalen druhý pomník Jaroslava Haška, dílo akademického sochaře Josefa Malejovského z roku 1982, jehož umístění v Praze bylo dříve odmítnuto. V srpnu 2008 byla na nádraží ve Světlé nad Sázavou odhalena bronzová deska sochaře Radomíra Dvořáka, která připomíná příjezd Jaroslava Haška a jeho přítele malíře Jaroslava Panušky (25. srpna 1921). Po Jaroslavu Haškovi je pojmenován vlak kategorie Eurocity jezdící mezi Prahou, Brnem, Bratislavou, Budapeští a zpět. Má číslo 275/274. Při příležitosti 130. výročí Haškova narození byla na louce u Lipnice nad Sázavou odhalena 27. dubna 2013 velká žulová hlava vysoká 265 cm s názvem Hlava XXII. Sochu vytvořil umělec Radomír Dvořák. Název Hlava XXII je vzat z názvu knihy Josepha Hellera. Jak svědčí Arnošt Lustig, Joseph Heller mu osobně před lety řekl, že "by bez četby Dobrého vojáka Švejka svůj americký román Hlava XXII nenapsal".

Question: Kde zemřel Jaroslav Hašek?

Answer: Lipnice nad Sázavou


Sovětský svaz

Context: Objevily se náboženské, národnostní i sociální nepokoje, které později přerostly do neřešitelných mezí. Gorbačov usiloval o zlepšení vztahů se Západem. V roce 1987 podpepsal s americkým prezidentem Reaganem Smlouvu o likvidaci raket středního a kratšího doletu (INF), která významně přispěla k redukci světového jaderného arzenálu. V roce 1988 veřejně odmítl Brežněvovu doktrínu, čímž dal najevo, že Sovětský svaz nebude do dění ve státech východního bloku nijak zasahovat. SSSR se proto na začátku 90. let rozpadl. Nejprve v roce 1990 vyhlásily nezávislost pobaltské republiky; v referendu ve zbylých zemích se sice většina obyvatelstva vyslovila pro zachování SSSR, avšak vztahy mezi 12 republikami se nadále horšily. Oficiálně Sovětský svaz přestal existovat 26. prosince 1991; většina nástupnických států současně utvořila Společenství nezávislých států. Za nástupnické státy se obvykle považuje jen těchto 12 svazových republik. Pobaltské státy, tj. Litva, Lotyšsko a Estonsko, považují své nucené členství v SSSR za okupaci, a nejsou tudíž nástupnickými státy v plném slova smyslu. Podobně byla situace vnímána i v západních zemích.Rozpad SSSR měl globální geopolitický význam – doslova zatřásl s rovnováhou sil ve světě – z dvoupolárního světa rozděleného na ten východní a západní, zbyly jako poslední supervelmoc Spojené státy americké Konec studené války zastihl obě supervelmoci s obrovskou infrastrukturou a hlavně arzenálem zastarávající a nyní nevyužitelné vojenské techniky (včetně průmyslu přímo napojeného na zbrojení). Došlo k "desovětizaci" satelitních států a států pod vlivem Sovětského svazu – konec principu politického monopolu jedné vedoucí strany, zavedení demokratických principů, často včetně přepsání samotné ústavy, decentralizace plánování, liberalizace ekonomiky a mnoha ostatních agend spojených s fungováním státu, privatizace státního majetku, zavedení soukromého podnikání, příliv zahraničního kapitálu a spolu s ekonomickými a politickými změnami i k (většímu či menšímu) vyrovnání se se zločiny komunistického režimu.

Question: Kdy zanikl Sovětský svaz?

Answer: 26. prosince 1991


Tomáš Baťa

Context: Tomáš Baťa (3. dubna 1876 Zlín – 12. července 1932 Otrokovice) byl československý podnikatel, "král obuvi" – tvůrce světového obuvnického impéria, starosta Zlína (1923–1932) a veřejný činitel. Spolu s bratrem Antonínem ml. a sestrou Annou založil v roce 1894 ve Zlíně obuvnickou firmu Baťa a postupně z ní vytvořil rozsáhlý komplex výroby, obchodu, dopravy, služeb a financí, byl jedním z největších podnikatelů své doby. Zavedl originální metody řízení výroby a obchodu a také systém motivace pracovníků (Baťova soustava řízení), dokázal ovlivnit množství budoucích ekonomů. Jeho postupy byly na tehdejší podnikání revoluční a jsou stále užívány jako příklady top managementu.[zdroj? ] Rozsahem svých aktivit (35 oborů výroby, obchodu, dopravy, služeb a financí) působil na úroveň podnikání v Československu, nízkými cenami svých bot ovlivnil profil spotřebního průmyslu. Spolu s budováním svého továrního areálu dokázal podle svých představ přebudovat město Zlín. Jako jeho starosta prosadil koncepci zahradního města s originální funkcionalistickou architekturou; ze Zlína se tento styl šířil spolu s Baťovými továrnami do dalších míst v Československu, Evropě a Severní Americe. Vytvořil rozvětvený vzdělávací systém. Své zaměstnance motivoval k využívání zdokonalovacích kurzů celoživotního vzdělávání, zřídil pro ně odbornou školu (Baťova škola práce pro Mladé muže a Mladé ženy). Jako starosta Zlína prosadil zavedení experimentálních forem veřejného školství (zlínské pokusné školství). Zřízením nemocnice ve Zlíně položil základy k moderní péči ve městě a regionu. Prosazováním projektů dálkové železniční, letecké, říční a silniční dopravy mířil ke zlepšení soustavy komunikací v rámci zlínského regionu i celého Československa. Velkou celoživotní oporou Tomáše Bati, jak v soukromém životě, tak i v podnikání, byla jeho žena Marie, vídeňská Češka z velmi[zdroj?

Question: Jak se jmenoval bratr Tomáše Bati?

Answer: Antonínem ml.


Espresso

Context: Caffè espresso (italsky dosl. "káva na vyžádání") je kávový nápoj původem z Itálie. V českém prostředí je rovněž možné setkávat se zkomoleninami preso, či presso, nebo expreso, taková označení jsou ovšem nesprávná, respektive v italském prostředí neexistují. V Česku či na Slovensku se také používá pro tento nápoj termín piccolo z italského výrazu pro "malý" – ač je tento výraz považován některými experty za nesmyslný, ujal se a některé řetězce tento název používají ve své nabídce. O původ výrazu, resp. přesném význam slova "espresso", se vedou debaty. Ačkoli některé zdroje uvádějí prostě "vytlačený", (výraz "espresso" je svým původem příbuzné např. s výrazem "express" - expresní, rychlý, vyjádřit apod., s významem "tady a teď", "rychle"), což může rovněž souviset s rychlým způsobem přípravy kávy espresso. Konkrétně výraz espresso pochází z italštiny, kde je příčestím (z inf. esprimere - "vyjádřit", ale též "vytlačit" apod.), zde snad s významem "vyjádřit" (názor, přání, pocit). Italové ovšem o kávě obvykle hovoří pouze jako o "caffè" (káva), přičemž právě způsob "espresso" je nejběžněji konzumovanou formou. Původ se však vztahuje k dobám, kdy bylo espresso připraveno a podáváno na barech 'na přání' (all'espresso) zákazníka. Zřejmě tedy nemá název souvislost s tlakem, při kterém se tento druh kávy připravuje (ex- = vy-, presso = tlačit). Italské espresso je ze 7 g pomleté kávy, která je protlačena vodou o tlaku 8-10 barů a teplotě 88-90 °C. Vytéká cca 25 sekund a obsahuje 30 ml tekutiny. Na hladině je kréma (créma) barvy lískového oříšku silná cca 1–2 mm. Tmavší barva pěny znamená příliš vysoký tlak vzniklý při filtraci, daný např. velkým manuálním stlačením kávy ve filtru nebo velmi jemným namletím kávy. Výsledkem může být hořká nebo také "přepálená" chuť nápoje. Dodržení všech podmínek tlaků, teploty a času je důležité pro správnou extrakci. Často se chybuje v době přípravy a objemu nápoje. Správné espresso má pouze 25-30 ml tekutiny, což v hrníčku vypadá jako malé množství a často je snahou nechat kávu protékat déle, což ovšem může zapříčinit nesprávnou chuť kávy.

Question: Z kolika gramů kávy se připravuje pravé italské espresso ?

Answer: 7 g


Římský konzul

Context: Konzul (zkráceně cos.; latinsky consul, pl. consules, což bylo odvozeno z consulere; česky radit se, rozvažovat) byl nejvyšší civilní a vojenský úředník (magistratus) ve starověkém Římě. Konzulát, jenž lze z hlediska důležitosti do určité míry přirovnat k současné funkci předsedy vlády, zastávali dva politici každoročně volení římským lidem. Po nastolení císařství však pozbyl své kompetence a autoritu, pročež se z něho stala pouze reprezentativní funkce, navozující klamný dojem pokračující existence někdejšího republikánského zřízení. Po legendárním svržení posledního etruského krále Tarquinia Superba a zániku římského království, byla všechna zákonná moc krále svěřena nově vytvořenému úřadu - konzulátu. Od tohoto okamžiku stáli v čele státu konzulové, kteří byli nejprve nazýváni praetoři ("ti, kdož kráčí v čele"), což poukazuje na jejich povinnost sloužit jako nejvyšší velitelé vojska. Označení konzulové se začalo používat zřejmě někdy v druhé polovině 5. století př. n. l. Římané věřili, že vznik konzulátu se datoval do doby založení republiky v roce 509 př. n. l., avšak posloupnost konzulů v 5. století př. n. l. vykazuje jisté mezery. Konzulům náležely široké pravomoci v časech míru (v záležitostech exekutivy, zákonodárství a soudnictví). Uchazeči o úřad museli splnit věkový limit pro volbu, jenž činil 41 let u patricijů a 42 let pro plebeje. Každoročně (princip annuity) byli voleni dva konzulové (princip kolegiality), kteří mohli uplatnit právo veta vůči jakémukoliv rozhodnutí svého kolegy. Toto oprávnění bylo ovšem využíváno jen velice zřídka. Podobně existuje mnoho dokladů svědčících o tom, že ne všichni konzulové byli zvoleni po dosažení stanoveného minimálního věku. Volba konzulů příslušela setninovému shromáždění (comitia centuriata), jehož struktura ale zaručovala rozhodující vliv aristokratům.

Question: Jak často byl volen římský konzul?

Answer: každoročně


Injekce (medicína)

Context: Injekční přípravky jsou sterilní tekuté přípravky určené k parenterálnímu podání injekční jehlou na stříkačce nebo jiným vhodným způsobem (např. očkovací pistolí), nebo sterilní tuhé látky nebo výlisky (tablety), z nichž se injekční roztok připraví přidáním předepsané tekutiny v čas potřeby, rozředěním. Injekce jako způsob aplikace se rozumí aplikace léčiva v objemu řádově do 30 ml, najednou v krátkém časovém intervalu. Jsou to roztoky, suspenze a emulze. Brzy po objevení krevního oběhu Williamem Harveyem (1578-1657) v roce 1616 se začalo s aplikací injekcí u zvířat. První intravenózní injekce byla podána v roce 1658 v Anglii. Aplikace byla tehdy velmi technicky nedokonalá a proto se o ní upustilo. K první skutečnou injekční stříkačkou zavedl francouzský chirurg Pravaz v roce 1852. Skotský lékař Wood provedl v roce 1853 první skutečnou aplikaci jehlou do podkoží. Injekční stříkačku používal ruský lékař Lazarov. K rozšíření tohoto způsobu aplikace přispěli také mikrobiolog Louis Pasteur a německý lékař Robert Koch, kteří zdokonalili způsoby sterilizace. V roce 1886 pařížský lékárník Limousin zavedl jako vhodný obal pro injekce skleněnou ampuli. Parenterální aplikace patří mezi nejúčinnější způsoby podávání léčiv. Výhody použití: lze aplikovat v bezvědomí aplikací dosáhneme rychlého účinku (křeče, bolesti, šok, zástava srdce) nelze-li aplikovat léčivo z důvodu jeho biodegradace v trávicím traktu (insulin) stavy po operaci trávicího ústrojí Injekční přípravky jsou podle disperzní soustavy rozdělujeme na: čiré zakalené práškovité lyofilizované mají charakter pórovité hmoty vzniklé mrazovou sublimací suspenzní musejí mít odpovídající velikost částic. emulze forma emulze musí vydržet alespoň 30 sekund po protřepání. Vlastnosti injekce vhodné pro aplikaci: sterilita injekce musí obsahovat nejvýše předepsané množství živých či mrtvých mikroorganismů. apyrogenita injekce nesmí obsahovat pyrogenní látky, což jsou metabolické produkty mikroorganismů. Po aplikaci vyvolávají horečku. izotonické mají stejný osmotický tlak jako krev. Jako rozpouštědlo se pro výrobu injekcí používají voda a organická rozpouštědla: Voda Pro výrobu injekční roztoků se používá tzv. injekční voda (aqua pro injectione), což je redestilovaná nebo voda zbavená minerálů a posléze destilovaná. V současné době se vyrábí pomocí reverzní osmózy.

Question: Ve kterém roce zavedl Limousin jako vhodný obal pro injekce skleněnou ampuli?

Answer: 1886


Patent

Context: Patent je zákonná ochrana vynálezů zaručující vlastníkovi patentu výhradní právo k průmyslovému využití vynálezu. V České republice udělování patentů upravuje zákon č. 527/1990 Sb., o vynálezech a zlepšovacích návrzích. Podle něho se patenty udělují na vynálezy, které jsou nové, jsou výsledkem vynálezecké činnosti a jsou průmyslově využitelné. Vynález se považuje za nový, jestliže není součástí stavu techniky. Stavem techniky je všechno, co bylo zveřejněno přede dnem přihlášení patentu, ať již v České republice nebo v zahraničí. Za vynálezy se naopak nepovažují zejména: objevy, vědecké teorie a matematické metody, pouhé vnější úpravy výrobků, plány, pravidla a způsoby vykonávání duševní činnosti, programy počítačů, pouhé uvedení informace. Majitel patentu má výlučné právo vynález využívat (tj. výrobek vyrábět, uvádět do oběhu nebo upotřebit postup), dále poskytnout souhlas k využívání vynálezu jiným osobám (např. licenční smlouvou) a má právo převést patent na jinou osobu. Proto, aby patent zůstal v platnosti, je nutno platit tzv. udržovací poplatky, a to v každém státu zvlášť. Maximální možná délka patentové ochrany je 20 let. V roce 500 př. n. l. byl v řeckém městě Sybaris (nacházejícím se na území dnešní jižní Itálie) podporován každý, kdo objevil zdokonalení ve vědě nebo technice. Byl zahrnut luxusem a podporován v dalším výzkumu po dobu jednoho roku. Florentinský architekt Filippo Brunelleschi dostal na tři roky patent na člun se zdvihacím zařízením, který převážel mramor podél řeky Arno v roce 1421. Patent v moderním slova smyslu však vznikl v roce 1474, kdy Benátská republika přijala dekret, podle kterého nové vynálezy, před tím než byly uvedené do praxe, musely být předány úřadu, aby získaly právo bránit ostatním v jejich používání a výrobě. Anglie v roce 1623 za krále Jakuba I. následovala se svým "Statutem dominantního postavení", který deklaroval, že patenty mohou být uděleny pouze pro projekty nových vynálezů. Během panování královny Anny (1702–1714) právníci anglického dvora zavedli požadavek, aby vždy musel být přiložen písemný popis vynálezu.

Question: Podle jakého zákona se v ČR udělují patenty?

Answer: zákon č. 527/1990


Jan Palach

Context: Chemikálie mu však přimíchali ostatní členové skupiny do hořlaviny příliš malé množství, proto utrpěl smrtelné popáleniny. K této formě protestu měli studenty navést Luděk Pachman, Vladimír Škutina, Pavel Kohout, Emil Zátopek a Lubomír Holeček. Ti na Nového podali žalobu na ochranu osobnosti (Zátopek ji později stáhl). Další žalobu podala Palachova matka Libuše Palachová, zastupovaná advokátkou Dagmar Burešovou. Soudkyně Jarmila Ortová obě žaloby zamítla se zdůvodněním, že Nový měl nejen právo, ale dokonce povinnost kritizovat Palachův čin. V tzv. Palachově týdnu, od 15. ledna do 21. ledna 1989, probíhaly v Praze protestní akce zaměřené proti komunistickému režimu. Jednalo se o předstupeň Sametové revoluce. Veřejná bezpečnost a Lidové milice tyto protesty rozháněly obušky, slzným plynem a vodními děly. Několik představitelů nezávislých iniciativ, například Václav Havel, Stanislav Penc, Alexandr Vondra, Dana Němcová či Petr Placák, bylo kvůli účasti na demonstraci zatčeno a vzato do vazby. Také hřbitov ve Všetatech byl Veřejnou bezpečností zcela obležen, aby nebylo možné pokládat květiny a rozsvěcet svíce u Palachova hrobu. Od roku 1989 existuje ve Všetatech nezisková organizace Společnost Jana Palacha, která pořádá každoroční pietní akce. Vznikla obnovením stejnojmenné společnosti, spontánně založené hned po pohřbu (s cílem vybudovat Janu Palachovi pomník). Základní škola ve Všetatech, kterou Jan Palach navštěvoval, po něm byla pojmenována. Ve škole se rovněž nachází Palachova busta a pamětní expozice. Po Janu Palachovi je pojmenována také planetka (1834) Palach, kterou 22. srpna 1969 objevil astronom Luboš Kohoutek na hvězdárně Bergedorf.

Question: Od kterého roku existuje Společnost Jana Palacha?

Answer: 1989


Praha

Context: Mezi přistěhovalými je výrazně vysoký podíl cizinců. Pražané se vystěhovávají nejvíce do Středočeského kraje, konkrétně okresů Praha-východ a Praha-západ, kde vzniká metropolitní oblast Prahy. Ta má přibližně 200 000 obyvatel a neustále roste. Je nejrychleji rostoucím místem v ČR. V minulosti v Praze žilo velice heterogenní obyvatelstvo – vedle Čechů Němci a Židé; ve středověku a raném novověku také Italové. Architektonické památky italského původu tvoří velkou část Malé Strany, židovského několik budov, které se zachovaly po asanaci Josefova, ale i synagogy mimo centrum města; Jubilejní synagoga na Novém Městě, synagoga na Smíchově a na Palmovce aj. V roce 1880 byla obcovacím jazykem 86,2 % obyvatel Prahy čeština a 13,7 % pak němčina. V roce 1920 se k česko-slovenské národnosti přihlásilo 94,2 % obyvatel Prahy, 4,6 % k německé a 0,9 % k židovské. Od poloviny 90. let v Praze opět stoupá počet cizinců. V roce 2001 žilo v Praze 61 477 cizinců, v roce 2012 pak již 162 715, když tvořili 13 % obyvatelstva. Na Prahu a Středočeský kraj připadá více než polovina z celkového počtu cizinců v ČR. K 31. 12. 2012 v Praze žilo okolo 170 tisíc cizinců, z toho: 45 333 občanů Ukrajiny, 26 281 občanů Slovenska, 21 098 občanů Ruska, 11 277 občanů Vietnamu a z jiných zemí. Praha je kulturní metropolí celé České republiky, Evropské město kultury 2000. Působí zde desítky muzeí, galerií, divadel, kin a nejrůznějších kulturních institucí.

Question: Kolik cizinců žilo v Praze roku 2001?

Answer: 61 477


Albert Einstein

Context: V roce 1948 Einstein pracoval v komisi, která založila židovskými občany podporovanou soukromou a na výzkum zaměřenou Brandeisovu univerzitu. 30. března 1953 vydal revidovanou sjednocenou teorii pole. == Soukromý život == Během studií ve Švýcarsku, v roce 1898, se Einstein setkal s Milevou Marićovou, srbskou studentkou a přítelkyní Nikoly Tesly, který měl pravděpodobně také Aspergerův syndrom jako Einstein. Během těchto let Einstein probíral své vědecké zájmy se skupinou blízkých přátel, včetně Milevy. Jako první dítě Einsteina a Milevy Marićové se narodila v lednu 1902 v Srbsku nemanželská dcera Lieserl.[zdroj? ] Osud Lieserl není přesně znám. Někteří autoři věří, že krátce po narození zemřela na záškrt, podle jiných byla dána k adopci. Einstein se s Milevou Marićovou oženil 6. ledna 1903. Jejich manželství bylo vzájemným osobním a intelektuálním partnerstvím, neboť Mileva byla matematičkou. Einstein popisoval Milevu zamilovaně jako "bytost, která je mi rovná a která je tak silná a nezávislá, jako jsem já." Mileviným původním snem byla medicína, ovšem její láska k matematice a fyzice nakonec zvítězila, a tak se stala pátou ženou, která byla přijata ke studiu na curyšské polytechnice. Právě zde se seznámila se svým budoucím manželem. Někteří historici dodnes spekulují, jestli Mileva také významně nepřispěla k formulaci teorie relativity. Vědec Abraham Joffe, který s oběma manžely studoval, tvrdil, že na původním rukopisu s teorií relativity viděl podpis Einstein-Marity. Marity znamená Marićovou v maďarštině. Nicméně, jiní historici, např. Galina Weinsteinová, tvrdí, že šlo jen o nedorozumění a poukazuje na fakt, že dopisy Einsteina Milevě jsou plné fyzikálních nápadů, zatímco Mileviny dopisy manželovi podobné myšlenky postrádají. 14. května 1904 se narodil Einsteinům jejich první syn Hans Albert (1904–1973). Hans Albert se později stal univerzitním profesorem v Kalifornii a uznávaným vědcem v oboru hydrauliky a transportu sedimentů. Druhý syn Eduard se narodil 28. července 1910. S otcem se stýkal velmi zřídka. Studoval psychiatrii, ale ve dvaceti letech u něj propukla schizofrenie. Do roku 1948 se o něj starala matka, pak byl hospitalizován na psychiatrické klinice v Curychu, kde 25. října 1965 zemřel na infarkt. Dne 14. února 1919 se Einstein rozvedl s Milevou a 2. července téhož roku se oženil se svou sestřenicí Elsou Löwenthalovou, rozenou Einsteinovou (Löwenthalová bylo příjmení po jejím prvním manželovi Maxovi). Elsa byla Albertovou první sestřenicí z matčiny strany a druhou sestřenicí z otcovy strany. Byla o tři roky starší než Albert a pomohla mu se uzdravit po částečném nervovém kolapsu kombinovaném s žaludečními obtížemi.

Question: Kdy se narodil Einsteinův první syn?

Answer: 14. května 1904


Štěstí (film)

Context: Štěstí je český hraný film režiséra Bohdana Slámy z roku 2005 s Tatianou Vilhelmovou a Pavlem Liškou v hlavní roli. Jde o psychologické drama, které se odehrává na Mostecku v úzkém okruhu několika spřátelených osob. Film získal dvě ocenění na mezinárodním filmovém festivalu v San Sebastianu, Zlatou mušli za nejlepší cizojazyčný film a stříbrnou mušli za herecký výkon pro Annu Geislerovou. V roce 2006 byl vyslán za Česko jako kandidát na Oscara v kategorii nejlepší cizojazyčný film, mezi pětici nominovaných se však nedostal. Kromě toho získal celkem sedm ocenění Český lev, mimo jiné také za režii, scénář a tři ceny za herecké výkony pro oba hlavní představitele. Štěstí na webu České televize Štěstí v Česko-Slovenské filmové databázi (anglicky) Štěstí v Internet Movie Database Štěstí na Kinoboxu.cz

Question: Kdo režíroval film Štěstí?

Answer: Bohdana Slámy


Karel Hynek Mácha

Context: Karel Hynek Mácha (16. listopadu 1810 Praha-Malá Strana - 6. listopadu 1836 Litoměřice) byl český básník a prozaik, představitel českého romantismu a zakladatel moderní české poezie. Proslavil se jak svým životem, tak dílem, jemuž dominuje lyrickoepická skladba Máj (1836), jedna z nejvydávanějších českých knih. Přiložený obrázek je nejrozšířenější podobizna básníka. Vznikla až nějaký čas po jeho smrti. Když tuto podobiznou ukázali jeho bývalé partnerce Eleonoře Šomkové, odpověděla, že takhle Mácha nevypadal. Narodil se jako Ignác Mácha v pátek 16. listopadu 1810 v Praze, na Újezdě čp. 400/3 v domě U Bílého orla; koncem 19. století byl dům zbourán, dnes na jeho místě stojí dům nový (Újezd čp. 401) a je na něm umístěna pamětní deska, upozorňující na Máchův rodný dům. Pokřtěn byl v blízkém kostele Panny Marie Vítězné. Jméno Ignác (jež si počeštil na Hynek) získal po jednom ze svých kmotrů (Ignáci Mayerovi). Máchovým otcem byl Antonín Mácha (1769-1843), mlynářský tovaryš, voják a později majitel krupařského krámku. Máchova matka Marie Anna Kirchnerová (1781-1840) pocházela z rodu českých hudebníků. Dva roky po Hynkovi se manželům Máchovým narodil syn Michal (1812-1871). Kvůli finanční krizi nežila rodina na Újezdě dlouho. Několikrát se stěhovala, aby se nakonec, když bylo Máchovi šestnáct let, usadila na Dobytčím trhu (dnešní Karlovo náměstí) v domě U Hrbků (proti kostelu sv. Ignáce). Zde Mácha bydlel se svými rodiči do konce svých studií a odchodu do Litoměřic v září 1836; zde vznikla převážná část jeho literárního díla. Máchovy školní začátky byly spojeny s farní školou při kostelu svatého Petra na Poříčí, obsazovanou křížovnickým řádem. Následovala studia hlavní školy u piaristů. V letech 1824 až 1830 studoval piaristické gymnázium na dnešních Příkopech. Od podzimu 1830 navštěvoval na pražské univerzitě filozofickou fakultu a mezi roky 1832 a 1836 studoval na téže univerzitě práva.

Question: Kdy zemřel Karel Hynek Mácha?

Answer: 6. listopadu 1836


Kudlanka nábožná

Context: U kudlanek létají hlavně samci - jsou menší - a i ti jen neradi. Samička dokáže přeletět jen pár metrů, oproti ní sameček až pár desítek metrů, což je dáno především velikostí a hmotností samičky. Kudlanky jsou dravci, kteří dobře využívají maskování. Většinou jsou velmi dobře maskované a dokáží dlouho číhat na svou kořist (hlavně drobný hmyz). Poté vystřelí své loupeživé nohy, zachytí kořist a zaživa ji sežerou. U kudlanek se vyskytuje manželský kanibalismus. To znamená, že samička po páření sežere samečka. Děje se tak hlavně v době nedostatku potravy, v pokusech k tomuto jevu došlo zřídkakdy. Centrum řídící rozmnožování je podřízené mozku, takže když samička začne žrát samečka od hlavy, kopulace neustává, naopak, probíhá ještě vytrvaleji. Vajíčka jsou ukryta v ootéce, tuhém obalu, který přezimuje. Kudlanka patří mezi Hemimetabola, tj. hmyz s proměnou nedokonalou, u kterého neexistuje stádium kukly (pupa) a larva (nymfa) je velice podobná dospělci (imagu), pouze nemá vyvinutá křídla a rozmnožovací orgány, které dospějí po posledním svlečení (ekdyzi). Kudlanka nábožná je výjimečná tím, že jako jediný druh kudlanek dokáže, aniž by hnula tělem, otočit hlavu o 360 stupňů. Samička se dožívá 7-8 měsíců života, sameček pouze 1-2. Kudlanka je také jedním z mála druhů hmyzu, který dokáže vnímat člověka. Křídla používají kudlanky hlavně v ohrožení života, když je pronásleduje predátor se kterým nechtějí bojovat (např. drobní hlodavci, kočky, člověk, atd.) nebo při tzv. dálkovém cestování za potravou. Samička má bříško složené ze šesti článků, sameček má článků osm. Kudlanka vypouští na tělo oběti sliny, které lokálně umrtví nervovou soustavu a zároveň kyselina v nich obsažená naleptá potravu do jakési kaše, kterou pak kudlanka konzumuje. Proto je běžné, že se oběť při požírání hýbe, ačkoliv jí již chybí i větší část těla. Samečků je v přírodě podstatně méně než samiček. Obrázky, zvuky či videa k tématu Kudlanka nábožná ve Wikimedia Commons Galerie Kudlanka nábožná ve Wikimedia Commons

Question: Co je jediným českým zástupcem řádu kudlanek?

Answer: Kudlanka nábožná


Matka Tereza

Context: Svatá Matka Tereza (rodným jménem Agnesë Gonxhe Bojaxhiu [gondže bojadžiu]; 26. srpna 1910 - 5. září 1997) byla indická humanitární pracovnice a řeholnice albánského původu, po smrti uctívaná římskokatolickou církví. Byla zakladatelkou a první představenou řádu Misionářek lásky. Za své humanitární dílo získala řadu ocenění: vůbec první nositelka Templetonovy ceny (1973), Nobelovy ceny míru (1979), britský Řád Za zásluhy (1983) a nejvyššího indického civilního vyznamenání Bharat Ratna (1980). Blahoslavenou byla prohlášena roku 2003 a svatořečena byla 4. září 2016. Narodila se 26. srpna roku 1910 v albánské rodině jako nejmladší dcera úspěšného obchodníka a farmaceuta Nikolle Bojaxhiu a Drane Bojaxhiu (Barnaj rodné příjmení) ve městě Shkupi (dnešní Skopje). Rodiště tehdy náleželo Albánii v Osmanské říši. Pokřtěna byla jménem Agnese, ale doma jí říkali Gonxha (poupátko). Otec jí zemřel, když jí bylo osm let. Již ve svých dvanácti letech se rozhodla pro řeholní život. Balkánské války i první světová válka změnily politickou mapu světa a Skopje připadlo nově vzniklému Království SHS, od r. 1929 Království Jugoslávie (dnes v Makedonii). Tyto události rozptýlily rodinu Bojaxhiuových po světě. Agnese odešla do Irska a v roce 1928 vstoupila do kongregace Loretánských sester.

Question: Kdy se narodila Matka Tereza?

Answer: 26. srpna 1910


Pulsar

Context: Existují náhlé skokové poruchy (anglicky glitch) v periodách rotace pulsarů. V červnu 2006 astronom John Middleditch a jeho tým zveřejnili první předpověď poruch s daty napozorovanými z Rossi X-ray Timing Explorer. Použili měření pulsaru PSR J0537-6910. Kromě toho existuje i kolísání (anglicky wobble). Ukazuje se ale, že vysvětlení těchto jevů si vzájemně odporují. == Druhy pulsarů == Astronomové dnes rozlišují tři druhy pulsarů a to podle energie, která pohání radiaci: Rotací poháněné pulsary, kde ztráta rotační energie hvězdy pohání radiaci. Pulsary poháněné přírůstkem hmoty (to platí pro většinu, ale ne všechny, rentgenové pulsary), kde gravitační energie z přirůstající hmoty je zdrojem energie (a produkuje rentgenové záření pozorovatelné ze Země). Magnetary, kde radiaci pohání rozklad extrémně silného magnetického pole.I když se ve všech třech případech jedná o neutronové hvězdy, jejich pozorovatelné chování a fyzikální základ se dost liší. Přesto mají určitá spojení. Například rentgenové pulsary jsou pravděpodobně staré rotační pulsary, které už ztratily většinu energie a jsou viditelné jen poté co jejich společník (dvojhvězda) naroste a začne předávat svou hmotu neutronové hvězdě. Proces narůstání může zase předat dostatek úhlové rychlosti neutronové hvězdě a ta ji začne "recyklovat" jako rotací poháněný milisekundový pulsar. == Využití == Studium pulsarů se uplatnilo ve fyzice a astronomii. Mezi hlavní výsledky se řadí potvrzení existence gravitační radiace tak jak ji předpověděla obecná teorie relativity a první objevení planetárního systému mimo naši soustavu. == Významné pulsary == První rádiový pulsar, CP1919 (teď známý jako CP1919+21) s pulsační periodou 1,337 sekundy a délkou pulsu 0,04 sekundy, byl objeven v roce 1967 První dvojitý pulsar, PSR 1913+16, potvrdil obecnou teorii relativity a dokázal existenci gravitačních vln.

Question: Do jakého typu hvězd patří pulsary?

Answer: neutronové


Stoletá válka

Context: Stoletá válka byl konflikt mezi Anglií a Francií v letech 1337-1453. Příčinou byl spor o nadvládu ve Flandrech a jihozápadní Francii. Jako záminka posloužilo odmítnutí nástupnictví anglického krále Eduarda III. na francouzský trůn. Válka skončila tím, že Angličané ztratili všechna francouzská území (která před válkou vlastnili, viz Normandské vévodství) kromě Calais a Normanských ostrovů. Ačkoliv se pro tuto válku vžilo označení stoletá, trvala celých 116 let. Nešlo však o nepřetržitý sled bojových akcí, ale o střídavá období prudkých bojů následovaná roky příměří. V průběhu války lze rozeznat 3 hlavní fáze (viz níže). Anglie a Francie byla dvě suverénní království a angličtí králové spravovali jako léno značnou část francouzského území. O tento stav se přičinil roku 1066 normanský vévoda Vilém I. Dobyvatel, který porazil anglického krále Harolda II. Godwinsona v bitvě u Hastingsu. Ponechal si i své državy ve Francii a Angličané v následujících staletích o tato území sváděli boje s Francouzi se střídavým úspěchem. Stoletá válka byla konečným vyvrcholením těchto sporů. Další příčinou stoleté války byl i spor obou království o nadvládu nad důležitým obchodním centrem, Flandrami. Před začátkem stoleté války měli v těchto sporech převahu Francouzi. V roce 1336, tedy rok před začátkem války, dal flanderský kníže Ludvík I. pozatýkat všechny anglické obyvatele své země. Následovalo odvetné opatření ze strany Angličanů: zákaz vývozu anglické vlny do Flander a dovozu flanderských výrobků (především sukna) do Anglie. Ve Flandrech vypuklo lidové povstání pod vedením Jakoba van Artelvede. Anglický král Eduard III. se stal jeho spojencem. Když však francouzský král Filip VI. napadl anglické državy ve Francii, Eduard III. pod záminkou nároku na francouzský trůn vyhlásil Francii válku. Stoletou válku můžeme rozdělit na tři etapy: První etapa (1337 - 1360) Druhá etapa (1360 - 1415) Třetí etapa (1415 - 1453) Na počátku stoleté války měli Angličané především zájem udržet si své území ve Francii stejně jako upevnit své obchodní postavení ve Flandrech. Spojencem Francie bylo Skotsko, které jen těžko snášelo svoji lenní závislost na Anglii. Spojencem Anglie byly samotné Flandry. Vítězství v námořní bitvě u Sluys v roce 1340 zajistilo Angličanům dlouhodobou kontrolu nad průlivem La Manche. Zatímco se Angličanům dařilo v námořních střetech, v pozemních tolik štěstí neměli. Ztratili dokonce i svého velkého spojence Jakoba van Artevelde. Roku 1345 byl zavražděn poté, co se pokusil dosadit na flanderský trůn prince z Walesu. Hned další rok však zvítězila anglická armáda vedená Eduardem III. ve významné bitvě u Kresčaku nad mnohonásobnou přesilou Francouzů.

Question: Mezi jakými lety probíhala stoletá válka?

Answer: 1337-1453


Nevada

Context: Nevada (anglická výslovnost [nɪ] IPA nebo [nɪ] IPA, oficiálně State of Nevada) je stát nacházející se na jihozápadě Spojených států amerických, v oblasti horských států v západním regionu USA. Nevada hraničí na severu s Oregonem a Idahem, na východě s Utahem, na jihovýchodě s Arizonou a na jihozápadě a na západě s Kalifornií. Se svou rozlohou 286 380 km2 je Nevada sedmým největším státem USA, v počtu obyvatel (2,9 milionů) je 34. nejlidnatějším státem a s hodnotou hustoty zalidnění 10 obyvatel na km2 je na 42. místě. Hlavním městem je Carson City s 60 tisíci obyvateli. Největšími městy jsou Las Vegas s 610 tisíci obyvateli, dále Henderson (290 tisíc obyv.), Reno (240 tisíc obyv.), North Las Vegas (240 tisíc obyv.) a Sparks (90 tisíc obyv.). Nejvyšším bodem státu je vrchol Boundary Peak s nadmořskou výškou 4007 m v pohoří White Mountains. Největšími toky řeky Colorado, jež tvoří část hranice s Arizonou, a Humboldt. Do oblasti dnešní Nevady se jako první Evropan dostal v 18. století španělský františkán Francisco Garcés. Region se stal součástí místokrálovství Nové Španělsko, od začátku 19. století v rámci Horní Kalifornie. Ta v roce 1821 připadla samostatnému Mexiku, od nějž v roce 1848, na základě výsledku mexicko-americké války, získaly oblast Spojené státy. Teprve v první polovině 19. století bylo území prozkoumáno. Od roku 1850 byl region součástí nově vzniklého utažského teritoria a vznikla zde první stálá sídla. Díky nárůstu počtu obyvatel bylo roku 1861 zřízeno vlastní nevadské teritorium, které své jméno získalo odvozením z původně španělského názvu pohoří Sierra Nevada ("zasněžené hory"). Nevada se 31. října 1864 stala 36. státem USA. Stát dostal název podle španělského slova "nevada", tj. "zasněžená", podle pohoří Sierra Nevada ("zasněžené hory"). Nevada byla součástí španělské provincie Horní Kalifornie a od roku 1821 nezávislého Mexika. Po mexicko-americké válce území roku 1848 anektovali Američané a téměř celé je začlenili do teritoria Utah, zatímco území jižně od 37° severní šířky začlenili do teritoria Nové Mexiko. V roce 1859 bylo v Nevadě objeveno velké ložisko zlata, což do země přilákalo mnoho zlatokopů toužících po rychlém zbohatnutí. Roku 1861 byla západní část teritoria oddělena jako samostatné teritorium Nevada, jehož východní hranice se 14. července 1862 posunula o 85 km na východ na úkor teritoria Utah. Roku 1864 se teritorium stalo samostatným státem v rámci federace, který však zatím neměl současné hranice a byl poněkud menší. 5. května 1866 se východní hranice Nevady posunula o dalších 85 km na východ na moderní souřadnice. 18. ledna 1867 se součástí Nevady stal cíp území jižně od 37° severní šířky, který byl dosud součástí teritoria Arizona, východní hranice se posunula ke 114° západní délky a území Nevady získalo současný rozsah i hranice.

Question: Jaké je hlavní město státu Nevada?

Answer: Carson City


Sport utility vehicle

Context: SUV je zkratka pro Sport utility vehicle, tedy sportovní užitkové vozidlo. SUV kombinují výhody terénních vozidel, tedy schopnost pohybu i mimo silnice, robustnost či větší vnitřní a zavazadlový prostor s pozitivními vlastnostmi silničních osobních vozidel (komfort, ovladatelnost na silnici). Oproti běžným automobilům mají však i některé nevýhody. V českém prostředí bývají vozidla kategorie SUV s těmi terénními často mylně zaměňována. U SUV zcela nepřevládá ani ryze terénní ani ryze sportovní či užitná složka jejich použití – jsou navrženy tak, aby se mohly pohodlně pohybovat jak v městském prostředí tak mimo pozemní komunikace. Předchůdcem dnešních vozů SUV byl Land Rover Series 1. Za první SUV na světě je považován Chevrolet Suburban.[zdroj? ] == Výhody == Větší prostor (v porovnání s běžnými osobními automobily) znamená větší komfort a větší zavazadlový prostor. Většina SUV střední velikosti má tři řady sedadel, pojme tak šest (někdy i více) cestujících. SUV se může uplatnit jako tahač přívěsů a karavanů, některé SUV mohou utáhnout 3-4 tuny. Většina SUV má pohon všech kol (někdy označován jako 4WD nebo 4×4), tím se mohou těšit z výhod, které toto technické řešení poskytuje. Zpravidla větší a robustnější kola znamenají zvýšení výšky celého vozu a tím i úrovně, s níž řidič shlíží na vozovku – obecně má tak větší přehled. Návrh SUV je obecně robustnější, což většinou znamená větší bezpečí pro posádku vozidla. == Nevýhody == SUV mají téměř bez výjimky (neplatí u hybridních a ekologických verzí SUV) větší spotřebu než konvenční automobily. Zejména pro USA, kde jsou SUV posledních několik let [kdy? ] velmi oblíbené, to znamená nesnižující se import ropy, se všemi nevýhodami, které to obnáší. SUV mají obecně (neplatí u hybridních a ekologických verzí SUV) vyšší emise oxidu uhličitého do atmosféry. SUV jsou téměř vždy těžší než běžné osobní automobily. Při stejné rychlosti mají větší hybnost a jsou o trochu méně manévrovatelné. Kvůli větším kolům je těžiště posazeno výše a když už dojde k havárii, mají SUV větší tendenci se překlopit na stranu nebo na střechu. SUV představují v porovnání s běžnými osobními automobily větší nebezpečí pro ostatní účastníky silničního provozu. Například značně zvyšují úmrtnost při sražení chodce. SUV přispívají větší měrou k opotřebování komunikací než běžné osobní automobily (kvůli vyšší hmotnosti). == Reference == V tomto článku byl použit překlad textu z článku Sport Utility Vehicle na anglické Wikipedii.

Question: Jak se označuje pohon všech kol?

Answer: 4WD nebo 4×4


Fleshgod Apocalypse

Context: Fleshgod Apocalypse je italská symphonic death metalová kapela. Založena v roce 2007, konkrétně v hlavním městě Římě. Kapela podepsala smlouvy s nahrávacími společnostmi Willowtip a Nuclear Blast. Vydala čtyři studiová alba, poslední vydala dne 5. února 2016, pod názvem King. == Biografie == Fleshgod Apocalypse vznikli v dubnu 2007 a vydala své první demo, "Promo '07". Fleshgod Apocalypse poté podepsali smlouvu s Neurotic Records. Začátkem roku 2008 skupina započala turné po Evropě, přičemž koncertovala s kapelami jako Behemoth, Origin, Dying Fetus, Hate Eternal, Suffocation, Napalm Death a mnoho dalších. V květnu 2008 skupina nahrála své první album Oracles. V prosinci toho roku se skupina rozhodla podepsat smlouvu s Willowtip Records. Album Oracles bylo následně vydáno v roce 2009. Krátce po vydání Oracles se Tommaso Riccardi ujal vokálů a rytmické kytary, kterou předtím obstarával Francesco Paoli. V roce 2010 bylo vydáno EP Mafia. Zahrnuje čtyři nové skladby a coververzi "Blinded by Fear" od skupiny At the Gates. Kapela zahájila další evropské turné se Suffocation krátce po skončení nahrávání Mafia. Při této cestě se uskutečnilo i turné po Rusku. Až do roku 2010 byl bubeník Fleshgod Apocalypse Francesco Paoli současně ve své bývalé skupině Hour of Penance. Tu následně opustil, aby se mohl plně věnovat Fleshgod Apocalypse. V říjnu 2010 kapela podepsala celosvětovou smlouvu s vydavatelstvím Extreme Management Group, Inc. a začala skládat druhé studiové album. V květnu 2011 skupina uzavřela celosvětovou smlouvu s Nuclear Blast Records a začala pracovat na druhém albu. V této době se ke kapele oficiálně na plný úvazek přidal nový člen, Francesco Ferrini, pianista a tvůrce symfonických částí na albech Oracles a Mafia. Tato skutečnost se výrazně podepsala na pozdějším zvuku Fleshgod Apocalypse, i na jejich nadcházejícím albu. Skupina vydala své druhé studiové album Agony 9. srpna 2011 v Severní Americe a 19. srpna 2011 v Evropě. Bonusová verze alba také obsahuje coververzi "Heartwork" od deathmetalové skupiny Carcass. Fleshgod Apocalypse vydala hudební klip pro skladbu "The Forsaking" z alba Agony 22. prosince 2012. Třetí album s názvem Labyrinth vydávají Fleshgod Apocalypse 16. srpna 2013 v Evropě, a 20. srpna 2013 v Severní Americe. Na albu se podílelo několik hostujících umělců včetně operní pěvkyně Veronicy Bordacchini. Koncept alba pojednává o řecké báji o Labyrintu na ostrově Knossos a jeho přirovnání k moderní době. Fleshgod Apocalypse vydala své čtvrté album s názvem King 5. února 2016.

Question: Kdo je bubeníkem kapely Fleshgod Apocalypse ?

Answer: Francesco Paoli


Nefrit

Context: Nefrit Ca2(Mg,Fe)5Si8O22(OH)2 je drahokam, odrůda amfibolu, spolu s jadeitem označován názvem jade. (Jadeit je pyroxen.) Barva drahokamového nefritu je sytě špenátově zelená, minerál má tvrdost kolem 6-6,5 stupně Mohsovy stupnice podobně jako křemen, je však houževnatější díky mikrokrystalické struktuře. Po naleštění velmi estetický s dokonalým skelným leskem. Historické a stále využívané naleziště se nalézá například na Sibiři. Výrobky z ruského nefritu byly v Evropě pojmem ve třicátých letech 20. století. == Vlastnosti == Nefrit je drahokam, patří do skupiny amfibolů, má hustotu 2,9-3,03, index lomu 1,654-1,667, většinou má tmavězelenou barvu, vzácně se nachází bílý. Často se plete s jadeitem a i Číňané mají pro oba kameny stejné pojmenování. == Výskyt == Nachází se na Sibiři, v Barmě, Číně, v Polsku, v Švýcarsku, v Austrálii, na Novém Zélandu. Nejvíce se těží v Britské Kolumbii v Kanadě. == Léčivé účinky == Nefritu bývaly připisovány léčivé účinky. Už staří Číňané si z nefritu vyráběli číše, ze kterých pili, protože věřili v jeho očistnou sílu. Oblíbené byly i nejrůznější druhy šperků a amuletů, kterým se přikládaly léčivé účinky, např. detoxikace organizmu, léčení zánětů ledvin (řec. nephritis - odtud název drahokamu) i močových cest.

Question: Jakou barvu má nefrit ?

Answer: sytě špenátově zelená


Dějiny Brna

Context: Dějiny Brna začínají v raném středověku, přičemž první písemná zmínka pochází z roku 1091. Trvalé lidské osídlení zde však existovalo již dlouhou dobu před tímto datem, přímým předchůdcem města je slovanské hradiště Staré Zámky. První doklady o přítomnosti člověka na území současného Brna pochází již z pravěku. Nejstarším dokladem lidského osídlení území Brna je rukou opracovaný kámen nalezený na Červeném kopci starý přibližně 700 000 let. V oblasti Brna žil také člověk kromaňonský. Významným nalezištěm se stopami osídlení starší doby kamenné je Stránská skála, kde je ovšem i osídlení z období pozdějších (eneolit). Počínaje mladší dobou kamennou (neolit) byl prostor Brna osídlen nepřetržitě, přičemž v některých obdobích pravěku a celý středověk zde existovaly sídelní útvary centrálního významu. Další významná archeologická naleziště jsou např. Bystrc (sídliště kultury s moravskou malovanou keramikou), Hradisko u Obřan (hradiště z období popelnicových polí), Staré Zámky u Líšně (hradiště z období eneolitu a doby hradištní),. Holásky (mohyly z doby halštatské, Brno-Maloměřice (sídliště z mladší doby kamenné, laténské pohřebiště), Řečkovice (osada z doby halštatské), Kotlářská ulice (hrob kovotepce z doby stěhování národů), bohaté na archeologické nálezy je ovšem celé území Brna, jelikož Brněnská kotlina byla velmi příhodná k osídlení (vlídné klima, úrodné půdy, komunikační uzel ap.). Během stavebních prací na univerzitním kampusu v městské části Bohunice byly v roce 2007 nalezeny pozůstatky pravděpodobně opevněné osady z mladší doby kamenné o stáří 6-8 tisíc let. Za odborného archeologického průzkumu byly nalezeny četné pozůstatky dobové keramiky, úlomky pazourků, kostí aj. Z těch se usuzuje, že se mohlo jednat o osadu kupců a lovců, kteří ovlivňovali dění v širokém okolí. Existují dohady, že osada mohla být obehnána i vodním příkopem, pro to však není dostatek důkazů. Na území tzv. historického jádra Brna bylo zaznamenáno osídlení eneolitické, ze starší až pozdní doby bronzové a halštatu. Pozornost si zaslouží zatím ojedinělé hroby rámcově z 9. století. Trvalé osídlení tohoto areálu počíná ve 12. století, a to v jižní části – zhruba mezi dnešním náměstím Svobody a ulicí Nádražní. V poslední době byly získány také doklady využívání jižních svahů při ulici Pekařské v tomto období. Bohaté pravěké osídlení počínaje eneolitem bylo zaznamenáno také v širším prostoru Dornychu.

Question: Žil v oblasti Brna člověk kromaňonský?

Answer: V oblasti Brna žil také člověk kromaňonský.


Mikve

Context: Mikve (hebrejsky מ, doslova "sebrání" nebo "shromáždění (vody)"), je židovská rituální lázeň. Je tvořena nádrží s přírodní vodou a slouží k rituálnímu očištění osob nebo předmětů. Mikve by měla pojmout nejméně 762 litrů vody a měla by být dost hluboká, aby umožnila dospělému úplné ponoření. Ve starověkém Izraeli používali mikve kněží k rituální očistě před službou v Jeruzalémském chrámu. V současné době mikve slouží pro očistu ženy po menstruaci, po porodu či jiném krvavém výtoku. Ponoření do mikve je také nezbytnou součástí konverze k judaismu (musí je podstoupit konvertující muži i ženy). Ponořením v mikvi se dále rituálně očišťují některé druhy nádobí vyrobené nežidy před použitím v židovské kuchyni. Muži chodí do mikve zpravidla pouze před vysokými svátky (Roš ha-šana a Jom kipur) a poutními svátky za účelem duchovní přípravy a očisty. Před započetím Jom kipur je takovéto ponořování považováno za micvu a je doporučováno, aby se tak stalo ještě před minchou – samotné ponoření je vnímáno jako akt pokání a je zvykem, aby se muž v mikvi ponořil třikrát. Rozšířený je také zvyk chodit do mikve před začátkem šabatu. Chasidský zvyk je chodit se ponořit každé ráno před ranní modlitbou. K ženské sekci moderní mikve je často připojen kosmetický salón nebo kadeřnictví. V minulosti byly mikve umísťovány do sklepů domů sousedících s modlitebnami. Tyto kamenné nádrže byly napájeny podzemními prameny, protože musely mít přirozený přítok a odtok vody.

Question: Kolik litrů vody by měla pojmout mikve?

Answer: 762


Tomáš Garrigue Masaryk

Context: Téhož roku odjel do Londýna, kde se stal profesorem na King's College a přitom neúnavně publikoval a přesvědčoval. Roku 1916 mu M. R. Štefánik připravil přijetí u francouzského premiéra Brianda v Paříži, kde vznikla také Československá národní rada. V únoru 1917, když velmoci uznaly tehdy formulovaný československý požadavek, odjel Masaryk do Ruska shromažďovat vojsko, aby svému programu dodal větší váhu. Československé legie měly postupně až 50 tisíc mužů a operovaly hlavně v Rusku, byly však podřízeny Národní radě a zařazeny jako spojenci do francouzské armády. Masaryk sám řídil organizování legií. Po říjnové revoluci a separátnímu míru Ruska s Německem se vydal z Moskvy přes Sibiř do Japonska, aby připravil přepravu legií do Francie. 7. března 1918 se vydal lodí do Spojených států amerických, protože věděl, že prezident Woodrow Wilson bude mít v poválečném uspořádání světa a zejména Střední Evropy velmi významné slovo. V dubnu 1918 do USA dorazil. Přednášel, psal a agitoval zejména mezi krajany a dosavadní velké úspěchy legionářů byly jeho pádným argumentem. Masarykova kniha "Nová Evropa" přispěla k tomu, že prezident Wilson odmítl rakouské návrhy na federalizaci monarchie a postavil se za sebeurčení slovanských i jiných národů. Zpráva o revoluci v Praze a vzniku Československa dne 28. října 1918 zastihla Masaryka ještě v Americe, stejně jako zpráva o jeho zvolení prezidentem. Cestou domů navštívil už jako prezident Anglii, Francii a Itálii i české legionáře a 21. prosince 1918 byl triumfálně uvítán v Praze. Hned po volbách roku 1920 byl znovu zvolen, i když získal jen asi 65 % hlasů, a podobně i v dalších volbách roku 1927. Teprve při třetí volbě v roce 1934, kterou ústava presidentu Osvoboditeli dovolovala a která proběhla jako manifestace pro demokracii, získal 73 % hlasů. Komunisté a slovenští nacionalisté pro Masaryka nikdy nehlasovali.

Question: Ve kterém roce se stal Tomáš Garrigue Masaryk přezidentem ?

Answer: 1918


Atom

Context: Vědeckou formu atomové teorii poskytl na začátku 19. století John Dalton, podle kterého se každý chemický prvek skládá ze stejných atomů zvláštního typu, které nelze měnit ani ničit, ale lze je skládat do složitějších struktur (sloučenin). Na základě této teorie byl schopen vysvětlit některé otevřené otázky tehdejší chemie, např. proč při chemických reakcích reagují vždy jednoduché poměry množství příslušných látek (viz zákon násobných poměrů slučovacích). Související informace naleznete také v článku Thomsonův model atomu. Teorii o nedělitelných atomech (přesněji částic, které atomy nazval Dalton) však v roce 1897 vyvrátil J. J. Thomson, který při studiu katodového záření objevil elektron – tedy první subatomární částici. Na základě tohoto objevu vytvořil tzv. Thomsonův model atomu (též pudinkový model), který předpokládal, že atom je tvořen rovnoměrně rozloženou kladně nabitou hmotou, ve které jsou (jako rozinky v pudinku) rozptýleny záporně nabité elektrony. Související informace naleznete také v článku Rutherfordův model atomu. Thomsonův model překonal na začátku 20. století Ernest Rutherford, který analýzou experimentů Geigera a Marsdena dokázal, že většina hmoty s kladným nábojem je umístěna ve velmi malém prostoru ve středu atomu. To ho vedlo k Rutherfordově modelu, podle kterého se atom skládá z kladně nabitého hutného jádra, kolem kterého obíhají záporně nabité elektrony obdobně jako planety obíhají Slunce (proto se tento model nazývá též planetární model atomu). Později také zjistil, že jádro atomu vodíku je nejjednodušším jádrem, které je tvořeno jedinou částicí, přičemž tato částice je obsažena také v jádrech ostatních atomů. Tato částice se nazývá proton. V roce 1932 pak James Chadwick objevil neutron, který se v jádře nachází spolu s protony. Planetární model však trpěl mnoha zásadními nedostatky: například podle všech známých zákonů by elektricky nabité těleso (elektron) obíhající po kruhové či eliptické dráze muselo vysílat elektromagnetické záření, čímž by ztrácelo energii a ve velmi krátkém čase by se všechny elektrony spirálovitě zřítily do atomových jader. Související informace naleznete také v článku Bohrův model atomu. Zásadní problémy Rutherfordova modelu překonala až nová kvantová teorie, podle které je elektromagnetické záření vysíláno i pohlcováno po nedělitelných množstvích, kvantech. V roce 1913 vytvořil Niels Bohr podle této teorie Bohrův model atomu.

Question: Co obsahuje atomový obal?

Answer: elektrony


Krevní plazma

Context: Krevní plazma je tekutá složka krve, její nejobjemnější část. Krevní plazma má jantarově nažloutlou barvu. V těle zdravého člověka je zhruba 3–3,5 litrů krevní plazmy, tj. přibližně 5 % tělesné hmotnosti. Plazma je tvořena z 90 % vodou, zbytek tvoří organické látky (7 % plazmatické bílkoviny, 2 % hormony, enzymy, vitamíny, minerálními látkami, glukóza, atd.) a anorganické soli (0,9 %, fyziologický roztok). Plazma slouží jako médium pro přenos cukrů, lipidů, hormonů, metabolických produktů, v omezené míře i kyslíku a oxidu uhličitého. (Schopnost plazmy přenášet kyslík je však mnohem nižší než u hemoglobinu obsaženého v červených krvinkách.) Krevní plazma je významným regulátorem acidobazické a osmotické rovnováhy. Plazma také obsahuje a přenáší látky podporující srážení krve a její obsah proteinů je důležitý pro zachování osmotického tlaku. Při poklesu obsahu bílkovin v plazmě (např. při těžké podvýživě) se z krevního řečiště do tkání dostává příliš mnoho tekutiny a důsledkem jsou otoky. Odběr krevní plazmy se nazývá plazmaferéza. Plazmatické proteiny Krevní sérum

Question: Jakou barvu má krevní plazma?

Answer: jantarově nažloutlou


Sargasové moře

Context: Sargasové moře je součástí Atlantského oceánu a leží v jeho severozápadní části poblíž Bermud. Je ohraničeno oceánskými proudy: ze západu Golfským proudem, ze severu Severoatlantický proud a z jihu Severním rovníkovým proudem. == Popis == Sargasové moře je velice slané a často je popisováno jako téměř bez života, drtivou většinu rostlinné biomasy zde představují řasy rodu Sargassum, které se zde nacházejí ve velkém množství a daly moři jméno. Tato oblast se také vyznačuje nedostatkem prvku fosforu. === Životní cyklus úhořů === Sargasové moře je důležité pro životní cyklus úhořů říčních a úhořů amerických, kteří se sem putují vytřít. == Geografická data == Rozloha: asi 4 000 000 km2 Hloubka: průměrná hloubka 5000 m, maximální 7 198 m Teplota vody na povrchu: převážně okolo 18–20 °C Salinita: 36,5–37 promile Klimatické podmínky: subtropické, ovlivněné teplým Golfským proudem Mořské proudy: Golfský proud, Severoatlantický proud, Severní rovníkový proud, Kanárský proud Zajímavosti: oblast tření úhořů, část bermudského trojúhelníku Významné přístavy: Hamilton Významné ostrovy: Bermudy == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Slovníkové heslo Sargasové moře ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Sargasové moře ve Wikimedia Commons

Question: Kde každoročně probíhá tření úhořů říčních a úhořů amerických ?

Answer: Sargasové moře


Říjnová revoluce

Context: Říjnová revoluce, známá též jako bolševická revoluce nebo (podle samotných komunistů) Velká říjnová socialistická revoluce, zkráceně VŘSR či Velký říjen, byla druhá fáze ruské revoluce roku 1917, následující po únorové revoluci. Svrhla středově liberální Prozatímní vládu, v níž byla zastoupena jen umírněná levice, zejména socialisté-revolucionáři ("eseři") a sociální demokraté ("menševici"), a vynesla k moci krajní levici vedenou bolševiky v čele s V. I. Leninem. Bolševici, v té době oficiálně nazývaní Sociálně demokratická dělnická strana Ruska (bolševiků), byli přímými předchůdci pozdější Komunistické strany Sovětského svazu. Brzy potlačili své dosavadní levicové spojence, vyhráli následující občanskou válku a založili Sovětský svaz, první stabilní komunistický režim světa, který se později stal supervelmocí. Datum 25. října 1917 odpovídá juliánskému kalendáři platnému v Rusku, později zrušenému novou bolševickou vládou. Pro zbytek světa začaly události 7. listopadu 1917 podle gregoriánského kalendáře. Prozatímní vláda trvala na pokračování velmi nepopulární účasti Ruska na první světové válce, což bránilo provádění hlubokých reforem požadovaných občany. To způsobilo, že bolševický program, vyjádřený hesly "Mír, chléb a půda" a "Všechnu moc sovětům" (tj. lidovým radám), na podzim roku 1917 rychle získával příznivce. Hospodářská krize, která se v létě prohloubila, hrozba nasazení na frontu pro vojáky hlavního města, rozčarování z nedostatečnosti vládních reforem a podpora Prozatímní vlády většinou ostatních stran zvýhodňovala bolševiky, kteří v hlavním městě Petrohradu rozpoutali intenzivní propagandistickou kampaň. Nižší třídy ve městě se odmítaly obětovat pokračováním ve válce a tolerováním koaliční vlády za účasti pravicové Konstitučně demokratické strany ("kadetů") po Kornilovově puči. Navzdory zjevné slabosti Prozatímní vlády se několik dní před plánovanou revolucí ukázalo, že obyvatelé odmítnou ozbrojené povstání samotných bolševiků proti Prozatímní vládě, jaké chtěl Lenin. Proto bylo rozhodnuto přijmout méně riskantní postup, který prosazoval hlavně Lev Trockij a který spočíval v převzetí moci během připravovaného Druhého sjezdu sovětů: Moc na sebe strhne Petrohradský sovět, nikoli strana, a jakýkoli odpor vlády bude pak vypadat jako kontrarevoluce. Vláda zatím poslala část vojenské posádky na blízkou frontu, a tím podnítila revoluci.Nový Petrohradský vojenský revoluční výbor, který hájil své kroky jako obranu proti kontrarevoluci a který v praxi řídili bolševici, rychle převzal kontrolu nad posádkovými jednotkami. Mezi vládou a Výborem došlo k několika nekrvavým střetům o ovládnutí strategických bodů hlavního města, které skončily vítězstvím Výboru a izolací vlády, jíž se stěží podařilo získat vojenskou pomoc.

Question: Jaká je zkratka pro bolševickou revoluci, která začala v listopadu roku 1917?

Answer: VŘSR


Otesánek (film)

Context: Film obdržel tři České lvy v kategoriích nejlepší film, výtvarné řešení a plakát. Příběh vypráví o bezdětných manželech, kteří si pořídí dřevěnou (otesanou) náhradu za dítě. Dřevěná imitace obživne a začne jíst. Postupně sní všechny potraviny, rodiče začnou vyvářet obrovské množství jídla, poté mu servírují i pošťáka a sousedy. Otesánka uklidí do sklepa, kde požírá další lidi. Nakonec se za Otesánkem do sklepa vydává babka s motykou. Ke svému filmu i k pohádce samé Švankmajer podal výklad, že Otesánek představuje "určitou část, iracionální část našeho života, kterou jsme svými smysly vyvolali v život, ale zároveň organizací našeho života (civilizací) vypudili na okraj společnosti, a kterou se marně snažíme nějak racionálně zpacifikovat. A tak je Otesánek stále s námi a požírá nás. Možná je to trest za zpackanou civilizaci." II. kamera: Jan Růžička Hudba: Carl Maria von Weber ... předehra k opeře Čarostřelec Zvuk: Ivo Špalj Kostýmy: Jan Švankmajer, Eva Švankmajerová Výtvarník: Jan Švankmajer. (rekvizit a dekorací), Eva Švankmajerová (kresleného filmu a kostýmů) Vedoucí produkce: Jaromír Kallista Zástupce ved. produkce: Věra Ferdová Produkce: Jaromír Kallista Koproducent: Keith Griffiths, Helena Uldrichová Asistent režie. : Martin Kublák Pomocná režie: Martin Kublák, Tijn Po Asistent kamery: Peter Nečas Zvláštní efekty (optické triky): Pavel Kryml, Ivan Haták Animace: Bedřich Glazer, Martin Kublák Odborný poradce: Vladimír. Kroupa, Petr Špaček, Dušan Kukal Počítačová animace: Martin Stejskal Výroba: Athanor, Barrandov Biografia, Channel Four Films, Ilumination Films, Státní fond ČR pro podporu a rozvoj české kinematografie Jaroslava Kretschmerová ... matka Alžbětky paní Štádlerová. Veronika Žilková ... Božena Horáková Jan Hartl ... Karel Horák Pavel Nový ... František Štádler Kristina Adamcová ... Alžbětka Dagmar Stříbrná ... paní správcová Zdeněk Kozák ... pan Žlábek Gustav Vondráček ... pošťák Mládek Arnošt Goldflam ... gynekolog Jitka Smutná ... sociální pracovnice Bulánková Jiří Lábus ... policista Radek Holub. ... mladý pošťák Jan Jiráň ... Karlův kolega Zdeněk Palusga ... uniformovaný policista František Polata ... tajný policista Václav Ježek ... tajný policista Marie Marešová ... role neurčena Anna Wetlinská ... role neurčena Vojtěch Bernatský ... role neurčena Tomáš Hanák ... role neurčena Jiří Macháček ... role neurčena Otesánek (film) na Kinoboxu.cz Otesánek (film) v Česko-Slovenské filmové databázi (anglicky) Otesánek (film) v Internet Movie Database

Question: Kdo režíroval film Otesánek?

Answer: Jan Švankmajer


Zaz

Context: Zaz, vlastním jménem Isabelle Geffroy, (* 1. května 1980 Tours, Francie) je francouzská zpěvačka, zpívající převážně jazz a šansony. Hitem se stala například píseň "Je veux". V roce 1985, ve věku pěti let, vstoupila na konzervatoř v Tours. Se svou sestrou a bratrem tam studovala až do svých jedenácti let hudební teorii, hru na housle, piano, kytaru a sborový zpěv. V roce 1994, po rozvodu rodičů, odešli všichni tři sourozenci s matkou do Libourne. V roce 1995 Isabelle docházela na hodiny zpěvu. Potom rok studovala v CIAM (Centre d'information et d'activités musicales, Informační centrum hudebních aktivit) v Bordeaux, kromě toho chodila i na kurzy kung-fu. Roku 2000 získala regionální stipendium od Conseil régional, díky kterému mohla dále studovat na hudební škole CIAM. Pokud jde o hudbu, která ji ovlivnila, ZAZ často cituje Vivaldiho Čtvero ročních dob, jazzovou zpěvačku Ellu Fitzgerald, i francouzský šanson. Dále jsou jejími oblíbenými zpěváky a hudebníky Enrico Macias, Bobby McFerrin, Richard Bona, stejně jako africké, latinské a kubánské rytmy. Zaz debutovala jako zpěvačka v bluesové skupině Fifty Fingers. Vystupovala s různými hudebními seskupeními v Angoulê, především v jazzovém kvintetu. Je také jednou ze čtyř zpěvaček baskického šestnáctičlenného orchestru Izar Adatz (Padající hvězda) ve městě Tarnos. S tímto orchestrem jezdila dva roky na turné po jižní Francii, zejména v Midi-Pyrenées a Pays basque.

Question: Kde se narodila francouzská zpěvačka ZAZ?

Answer: Tours, Francie


Klasika (cyklistika)

Context: Název pochází od toho, že se jezdí každoročně ve zhruba stejné době a po zhruba stejné trati. Pětice nejznámějších klasik, tzv. Monumenty, má vesměs tradici delší než sto let. == Monumenty == Milán - San Remo – zvaná La Primavera (Jaro), od roku 1907 Kolem Flander – zvaná Vlaanderens mooiste (Flanderská nejjemnější), od roku 1913 Paříž - Roubaix – zvaná l'Enfer du Nord (Peklo Severu), od roku 1896 Lutych-Bastogne-Lutych – zvaná La Doyenne (Nejstarší), od roku 1892 Giro di Lombardia – zvaná La classica delle foglie morte (Závod padajícího listí), od roku 1905Další důležité klasiky jsou Amstel Gold Race, Valonský šíp (oba tvoří společně se závodem Lutych-Bastogne-Lutych trojici takzvaných Ardenských klasik), Grand Prix d'Ouverture La Marseillaise, Omloop Het Nieuwsblad, Paříž-Tours, Clásica de San Sebastián a Milán-Turín. Nejdelší klasikou byl závod Paříž-Bordeaux, dlouhý okolo 560 km, který se jezdil v letech 1891-1988. Klasiky jsou jezdecky velmi náročné, protože nedávají šanci k taktizování a šetření sil. Navíc se jezdí na starých cestách, mnohdy ještě s kostkovým povrchem, a většinou na začátku nebo na konci cyklistické sezóny, kdy bývá počasí proměnlivé a může závodníkům jízdu velmi znepříjemnit. V letech 1989 až 2004 byly klasiky součástí Světového poháru v cyklistice. == Externí odkazy == http://saltr.cz/2012/jarni-klasiky-jsou-tady/ http://sport.idnes.cz/kostky-bahno-bolest-jarni-klasiky-to-je-esence-cyklistiky-p3l-/cyklistika.aspx?c=A100420_213417_cyklistika_par

Question: Proč jsou klasiky velmi náročné?

Answer: protože nedávají šanci k taktizování a šetření sil


Stonehenge

Context: Roku 1910 Angličan Horatio Barber zkonstruoval letadlo a bylo velkým štěstím, když jeho zkušební pilot s tímto letadlem minul "Stonehenge" a havaroval nedaleko.[zdroj? ] Větší kameny jsou v současnosti zality do betonu. Při stavbě byly kameny vsazeny do jam a utěsněny kamennou drtí. Avšak po obou světových válkách kameny následkem otřesů začaly vypadávat. Proto byli tehdejší archeologové nuceni rizikové kameny zabetonovat. I přesto však jeden z kamenů v roce 1963 spadl při velké vichřici. Při vykopávkách z roku 1920 byla pod jedním z kamenů nalezena láhev portského vína. Na štítku láhve byl vyznačen i rok a toto víno pocházelo z roku 1810.[zdroj? ] Zátka však shnila a většina vína vytekla. 30. ledna 2007 archeologové objevili poblíž Stonehenge zbytek vesnice. Tento objev vyvolal spekulace o tom, že Stonehenge mohlo sloužit jako pohřebiště pro tuto vesnici. Vesnice se nacházela v Durrington Walls, ve vzdálenosti asi dvou mil od Stonehenge, a byla zde umístěna obdobná dřevěná kruhová stavba. V okolí byly také nalezeny nástroje a hroty šípů. Bylo vykopáno celkem osm domů, archeologové však věří, že jich celkem bylo alespoň 25.[zdroj?

Question: Láhev jakého vína byla objevena při vykopávkách u Stonehenge v roce 1920?

Answer: portského


Romové

Context: Romové (exoetnonymum Cikáni) jsou etnikum, jehož kořeny sahají do středověké Indie. Romské etnikum je nejpočetnější v Evropě a v Americe. V rámci Evropy se nachází zejména v jihovýchodní Evropě. Studiem Romů se zabývá romistika. Populace Romů v Evropě se odhaduje na 4 až 9 milionů, ale některé romské organizace odhadují až 14 milionů.Romové přišli do Evropy z blízkého východu ve 14. století. Buď se oddělili od etnika Domů, nebo s nimi alespoň sdílejí společnou historii; předkové Romů i Domů odešli ze severní Indie někdy mezi 6. a 11. stoletím.Romský jazyk, který je rozdělen na několik dialektů, měl v roce 2013 podle publikace Ethnologue kolem 3 milionů mluvčích. Mnoho Romů však za svůj mateřský jazyk považuje jazyk země ve které žijí, nebo mluví smíšeným jazykem, který je kombinací romštiny a jazyka dané země (těmto varietám se také říká pararomština). == Pojmenování == Existuje bezbřehý a nepřehledný počet názvů, kterými lze Romy označovat. Je poplatný systému kast a podkast, zděděnému z indické kultury, a územnímu pohybu Romů po Evropě, Asii, Austrálii a Americe. Dva základní typy názvů jsou endonyma a exonyma. === Endonyma === Základní a zastřešující endonymum je "Rom". Všechny evropské dialekty Romštiny obsahují slovo "rom" (pl. "roma", adj. "romani"), znamenající "muž" nebo "manžel" ("romni" znamená "žena" či "manželka"). Toto endonymum vzniklo modifikací indického kastovního označení "dom". V roce 1971 proběhl historicky první Mezinárodní romský sjezd (World Romani Congress), kde se Romové ze 14 zemí (včetně ČSSR) dohodli na používání slova Romové. Od té doby se datuje romský požadavek, aby byl tento název majoritou respektován.Ačkoliv ne všechny skupiny Romů označují sami sebe "Rom", ke společnému původu se hlásí všichni, hlavně jde-li o dichotomii Rom-gádžo (nerom).Ke skupinám používající jiná endonyma patří: Sintové, žijící převážně v Německu. Sintové o sobě nemluví jako o Romech, ale svůj jazyk označují "romanes" ("mluvit romsky").

Question: Jak se nazývá věda zabývající se studiem Romů?

Answer: romistika


Apple

Context: Steve Jobs, Steve Wozniak a Ronald Wayne v roce 1976 založili Apple v garáži rodičů Steva Jobse ve městě Cupertino poblíž San José (v oblasti později nazývané Silicon Valley). Pro získání počátečního kapitálu Jobs prodal svůj mikrobus Volkswagen a Wozniak svou programovatelnou kalkulačku. Tímto obdrželi 1 350 dolarů, za něž si pořídili čipy typu 6502 firmy MOS Technology po 20 dolarech za kus. Modelu Apple I bylo nejprve vyrobeno 100 kusů, a to ručně. Počítač Apple II, jehož prototyp byl představen v dubnu 1977 na prvním veletrhu West Coast Computer Fair, vzbudil pozornost jako jeden z prvních kroků k osobním počítačům. Tento model byl komerčně velmi úspěšný – prodalo se ho několik milionů a prodával se až do 80. let, pozdější varianty Apple II se na školách používaly až do počátku 90. let. Následující model Apple III poškodil Jobs svou tvrdohlavostí – nechtěl v něm mít ventilátor a zakázal měnit podobu a velikost skříně; počítač byl velmi poruchový. Další týmy ale pracovaly na modelu Apple Lisa, uvedeném na trh v lednu 1983. Šlo ve své době o špičkově vybavený počítač, ale kvůli vysoké ceně (9 995 USD) neúspěšný. Technologický i komerční průlom v oboru osobních počítačů (jak v hardware, tak v software) představoval Macintosh. První model pod tímto označením, které Apple pro své počítače používá (ve zkrácené formě) dodnes, byl uveden na trh v lednu 1984. Jobs byl z Apple vyhozen kvůli sporům v roce 1985. V 90. letech pak firmu postihl úpadek, dražší počítače Apple válcoval Microsoft se svým operačním systémem Windows fungujícím na platformě PC. V roce 1997 se Jobs do firmy vrátil a začal ji pomalu vracet ke ziskovosti. V roce 2001 byl uveden Mac OS X. V roce 2006 přešel Apple k čipům Intel u všech počítačů řady Mac.

Question: Kvůli čemu byl počítač Apple Lisa neúspěšný?

Answer: kvůli vysoké ceně