Sněhurka

Context: Sněhurka Další významy jsou uvedeny na stránce Sněhurka (rozcestník). Ilustrace Otto Kubel (1930) Ilustrace z islandského překladu pohádky Sněhurka je fiktivní postava dívky neobyčejné krásy ze stejnojmenné pohádky Sněhurka, která je v různých podobách známá v mnoha evropských zemích. Autory nejznámější verze pohádky jsou bratři Grimmové: zde se vyskytuje kouzelné zrcadlo i sedm trpaslíků, jimž se poprvé dostalo vlastních jmen v broadwayské hře z roku 1912 Sněhurka a sedm trpaslíků. V roce 1937 natočilo studio Walta Disneyho na tento motiv celovečerní animovaný film s tímtéž názvem, avšak trpaslíci dostali jiná jména. Často se v češtině setkáváme s názvem pohádky pouze Sněhurka: zde je namístě se přesvědčit, jde-li o Sněhurku a sedm trpaslíků či o jinou pohádku z dílny bratří Grimmů, konkrétně o Sněhurku a Růženku. Původ Pohádka o Sněhurce vychází ze starých evropských pověstí. Mýtus o zlé čarodějnici, Sněhurčině maceše, byl v evropském kontextu pravděpodobně poprvé zaznamenán v díle francouzského kronikáře Jeana Froissarta na počátku 15. století. Froissart píše o událostech ve Francii, kdy král Karel VI. propadl šílenství a prakticky nebyl schopen vládnout. Navíc v období svých záchvatů nepoznával svou ženu Isabelu Bavorskou a tvrdil, že miluje Valentinu Visconti, což byla žena Karlova bratra Ludvíka Orleánského. U poddaných byl král velmi oblíbený, a proto se snažili najít viníka královy duševní choroby. Proto se začalo vyprávět, že nápadně krásná Valentina Visconti je ve skutečnosti čarodějnice, která tráví malé děti jedovatými jablky a vlastní kouzelné zrcadlo.[1] Jiné verze Jiná verze pohádky o Sněhurce vypráví o dítěti, které si bezdětní manželé uplácají ze sněhu (živá sněhulačka). Tato Sněhurka však žije pouze v zimě a na jaře, když ostatní děti slaví jaro skákáním přes oheň, Sněhurka se nad ohněm vypaří (podobný motiv se nalézá v pohádkové divadelní hře Jaroslava Kvapila Princezna Pampeliška, kde princezna na podzim odkvete jako květy pampelišky).[2] Pohádka o Sněhurce se také nachází jako hlavní motiv tv seriálu Once Upon a Time z produkce americké ABC television. Kalendář Od poloviny 19. století je ve středním a severním Německu zaznamenána tradice[3] Svátku Sněhurky (Schneeweissfest), který se slaví první úterý po podzimní rovnodennosti. Svátek v druhé polovině září pravděpodobně souvisí s termínem sklizně některých podzimních odrůd jablek v Německu tradičně pěstovaných (např. Grávštýnské červené). V odlišné tradici ruského severu[4] je Sněhurka naopak připomínána v březnu až dubnu, s příchodem jara a mizením sněhové pokrývky.

Question: Kdo je autorem pohádky Sněhurka?

Answer: bratři Grimmové


Australský dolar

Context: Australský dolar Australský dolaraustralian dollar (anglicky)Země Austrálie AustrálieNauru NauruKiribati KiribatiTuvalu Tuvalu ISO 4217 AUD Inflace 1,5%[1] (2015 odhad) Symbol $; A$; AU$ Dílčí jednotka cent Mince 5, 10, 20, 50 centů; 1, 2 dolary Bankovky 5, 10, 20, 50, 100 dolarů Australský dolar je oficiální měnou Australského svazu (je používán i na australských obydlených zámořských teritoriích: Kokosové ostrovy, Vánoční ostrov a Norfolk) a tří ostrovních států v Pacifiku: Nauru, Kiribati a Tuvalu. Dva z těchto států (Kiribati a Tuvalu) vydávají vlastní mince, které na jejich území kolují společně s australskými mincemi a bankovkami. ISO 4217 kód této měny je AUD. Pro označení se používá symbol $, často se však doplňuje písmenem (písmeny) na tvar A$ nebo AU$, aby se předešlo záměně s jinou měnou, která se také jmenuje „dolar“. Jedna setina dolaru se jmenuje cent. Někdy je dolar nazýván též „Aussie battler“; v nepříznivém období roků 2001 až 2002 se mu někdy přezdívalo „pacifické peso“. Australský dolar patří mezi celosvětově nejvýznamnější měny. Je šestá nejčastěji obchodovaná měna na světě (po americkém dolaru, jenu, euru, britské libře a kanadskému dolaru). Přibližně 4–5 % celosvětových transakcí je prováděno v australské měně. Australský dolar je oblíbený díky minimálním zásahům australské vlády na zahraničních trzích a stabilnímu ekonomickému a politickému prostředí v Austrálii. Historie V koloniálním období používala Austrálie měnu svého kolonizátora – britskou libru. 4. září 1909 byla ustanovena australská libra, která měla paritní hodnotu k britské libře a dělila se na 20 šilinků nebo 240 pencí.14. února 1966 vznikl australský dolar, který vyšel z libry v poměru „1 libra = 2 dolary“. Nově vzniklý dolar už používal desítkovou soustavu. Mince a bankovky

Question: Jaký je mezinárodní kód australského dolaru?

Answer: AUD


Dennis Gabor

Context: Doktorská práce na téma rychlého osciloskopu, v průběhu které vyrobil první železem stíněnou magnetickou elektronovou čočku. 1927 získal titul Dr-Ing. 1927 nastoupil k firmě Siemens & Halske AG, jedním z jeho prvních úspěšných vynálezů byla vysokotlaká křemenná rtuťová výbojka 1933, po nástupu Hitlera k moci, pro svůj židovský původ opustil Německo a po krátkém pobytu v Maďarsku o rok později uprchl do Anglie, podařilo se mu získat zaměstnání u British Thomson-Houston Co. v Rugby. BTH Research Laboratory 1936 oženil se s Marjorií Louisou (její otec: Joseph Kennard Butler, její matka: Louise Butler of Rugby). Manželství zůstalo bezdětné. 1946 První články v oblasti Teorie komunikace. Vývoj stereoskopického kinematografu. 1948 Základní experimenty v oblasti holografie (v té době nazývané wavefront reconstruction), které byly vedlejším důsledkem práce na zdokonalení elektronového mikroskopu. 1950-1953 spolupráce s AEI Research Laboratory v Aldermastonu. 1. ledna 1949 nastoupil na Imperial College of Science & Technology v Londýně, kde je později jmenován profesorem aplikované elektronové fyziky a kde zůstal až do důchodu. Během této doby se spolu se svými doktorandy podílel na řešení problémů v řadě oblastí: Experimentální práce: Langmuirův paradox holografický mikroskop Teoretické práce v oblasti: teorie komunikace teorie plazmatu teorie magnetronu schema jaderné fúze 1967 odchází do důchodu Zůstává v kontaktu s Imperial College. jakožto Senior Research Fellow Stává se členem Staff Scientist of CBS Laboratories, Stamford, Conn, kde spolupracoval s jejím presidentem a svým dlouholetým přítelem Dr. Petrem Goldmarkem na nových schématech komunikace a zobrazování Od roku 1958 až do konce života tráví hodně času zájmem o budoucnost industriální společnosti, je zneklidněn nerovnováhou mezi technologickým růstem a sociální oblastí. Svoje názory na toto téma vyjádřil ve třech knihách: 1963: Inventing the Future 1970: Innovations 1972: The Mature Society, Zemřel 8. února 1979 v Londýně (Anglie) 1956: Fellow of the Royal Society 1964: čestný člen Maďarské akademie věd 1967: medaile Thomase Younga od fyzikální společnosti Londýn 1967: cena Cristofora Colomba od Int. Inst. Communications, Genoa 1968: medaile Alberta Michelsona od Franklinova institutu ve Filadelfii 1968: Rumfordova medaile od Královské společnosti 1970: čestný D.Sc. na University of Southampton 1970: čestná medaile od Ústavu elektrického a elektronického inženýrství 1970: titul Commander of the Order of the British Empire 1971: čestný D.Sc. na Technologické univerzitě v Delftu 1971: Holweckova cena od Francouzské fyzikální společnosti 1971: Nobelova cena za fyziku GABOR, Dennis. Theory of communication. J. IEEE. listopad 1946, roč. 93(III), s. 429-457. Lubomír Sodomka, Magdalena Sodomková, Nobelovy ceny za fyziku, Praha : SET OUT, 1997.

Question: Kde zemřel Dennis Gabor?

Answer: Londýn


Pivo

Context: Příznivé účinky piva na lidský organismus se mohou projevit při jeho střídmé konzumaci, kdy nepřevažují negativní účinky alkoholu. Ovšem i střídmé pití však pravděpodobně škodí, protože studie jsou často ovlivněny vlivy systematických chyb, kdy do skupiny abstinentů například spadají lidé, kteří nepijí ze zdravotních důvodů. Pivo obsahuje hořké chmelové látky, které mají pozitivní vliv na sekreci žluči, která přímo podporuje trávení. Současně výrazně podporuje chuť k jídlu, což může vést při nestřídmé konzumaci pokrmů k nárůstu tělesné hmotnosti. Čím vyšší obsah flavonoidů pocházejících z obilnin a chmelu pivo obsahuje, tím vyšší je jeho antioxidační účinek. Obsah flavonoidů zvyšujeme delší a intenzivnější extrakcí sladu, zvýšením množství sladu, resp. přidáním sladu nebo výtažku z dalších obilnin a obilovin, u bylinných a ovocných piv rovněž z bylin a ovoce. Z různých druhů ovoce nejvyšší antioxidační účinky mají flavonoidy ostružin a malin. Barvení kulérem (karamelem) nebo pražením sladu je sice pro pivo charakteristické, avšak antioxidační hodnotu piva nezvyšuje. Ovšem ovocné šťávy (nebo přímo samotné ovoce) obsahují větší počet flavonidů, aniž by obsahovaly alkohol. Uvádí se, že konzumace piva má příznivé účinky na dobrou náladu, podporu krevního oběhu, snížení rizika srdečních příhod a působí proti vysokému krevnímu tlaku. Konzumace piva může vést k rozvoji alkoholismu s poškozením zdraví. Avšak nejen alkohol, ale jiné látky dlouhodobou konzumací způsobují především tato onemocnění a zvýšenou úmrtnost: cirhóza jater, kolorektální karcinom, karcinom prsu, diabetes mellitus a další.[zdroj? ] Podle IARC je každý alkoholický nápoj považován za prokázaný karcinogen. Pivo může obsahovat od 0,5 do cca 20 procent alkoholu, ale v českých pivech je alkoholu nejčastěji mezi 4-6%. Lidské tělo je schopno odbourávat alkohol dle individuálních měřítek, které záleží na hmotnosti, pohlaví, zdravotním stavu, stupni únavy a dalších faktorech.

Question: Má pivo příznivé účinky?

Answer: Uvádí se, že konzumace piva má příznivé účinky na dobrou náladu, podporu krevního oběhu, snížení rizika srdečních příhod a působí proti vysokému krevnímu tlaku.


Brno-Starý Lískovec

Context: Starý Lískovec (německy Alt Leskau) je městská čtvrť a katastrální území, a od 24. listopadu 1990 pod názvem Brno-Starý Lískovec také městská část statutárního města Brna, ležící na jihozápadním okraji města, přesto však relativně blízko centra. Pro účely senátních voleb je území městské části Brno-Starý Lískovec zařazeno do volebního obvodu číslo 59. Od roku 2012 již ale není městská část Brno-Starý Lískovec územně identická s katastrálním územím Starý Lískovec, protože došlo ke změně správní hranice s městskou částí Brno-Nový Lískovec, přičemž malá okrajová část katastrálního území Starý Lískovec přešla k území městské části Brno-Nový Lískovec, která zase předala do správy městské části Brno-Starý Lískovec malou okrajovou část katastrálního území Nový Lískovec. Zástavbu Starého Lískovce dnes tvoří převážně panelové domy postavené na konci 70. let severně a západně od vesnické rodinné zástavby původní obce. Starý Lískovec má přibližně 15 000 obyvatel. Ve čtvrti se nachází také koupaliště a sportovní klub Tatran Starý Lískovec. Kino už v provozu není, v budově jsou nyní sportovní prostory pod správou Dělnické tělovýchovné jednoty, nově je v budově otevřena restaurace. V nejsevernější části katastru Starého Lískovce se nachází nejnovější vícepatrová budova-poliklinika, starší nejvyšší budova v areálu s nápisem "FAKULTNÍ NEMOCNICE BRNO" (cca od jara 2012 již jen "FN BRNO") a porodnice fakultní nemocnice Brno.

Question: Jaké číslo má volební obvod Brno-Starý Lískovec?

Answer: 59


Vápník

Context: Vápník (chemická značka Ca, latinsky Calcium) je nejvýznamnější prvek z řady kovů alkalických zemin, lehký, velmi reaktivní kov. Autorem jeho českého a slovenského názvu je Jan Svatopluk Presl. Poměrně měkký, lehký, reaktivní kov, který se svými vlastnostmi více podobá vlastnostem alkalických kovů než vlastnostem předcházejícímu členu - hořčíku. V kapalném amoniaku se rozpouští za vzniku tmavěmodrého roztoku. Vápník patří k lepším vodičům elektrického proudu a tepla. Není tolik reaktivní jako alkalické kovy, ale je lepší ho uchovávat pod petrolejem. Soli vápníku barví plamen cihlově červeně. Vápník je velmi reaktivní a v přírodě vytváří pouze vápenaté sloučeniny Ca2+. Vápník reaguje za pokojové teploty s kyslíkem i vodou. Při zahřátí se snadno slučuje s dusíkem na nitrid vápenatý Ca3N2 a s vodíkem na hydrid vápenatý CaH2 a i s velkým množstvím prvků tvoří za vyšších teplot sloučeniny. Vápenaté sloučeniny jsou lidstvu známy již od starověku - pálením vápence nebo mramoru se získávalo a dodnes získává pálené vápno neboli oxid vápenatý CaO, jeho reakcí s vodou vzniká hašené vápno neboli hydroxid vápenatý, který se používal a dodnes používá k přípravě malty. Malta se ve starověku také vyráběla ze sádry neboli sádrovce či chemicky dihydrátu síranu vápenatého CaSO4.2 H2O. Zatímco v Itálii se běžně používala malta z vápence, v Egyptě se běžně používala malta ze sádrovce - není tedy divu, že staré egyptské pyramidy a hrobky mají omítky z této malty. Tato výroba je popsána již spisovatelem Dioskoridem z 1. století našeho letopočtu, který pochází z Malé Asie a uvádí pro oxid vápenatý. Název vápníku je odvozen od slova vápno (latinsky calx). Později se stalo běžné označovat oxid vápenatý jako vápenatou zeminu a časem se označení zemina přeneslo i na ostatní oxidy kovů alkalických zemin a kovů vzácných zemin (kovy vzácných zemin jsou prvky III.B skupiny). Vápník poprvé připravil sir Humphry Davy roku 1808 elektrolýzou vápenatého amalgámu, který si připravil elektrolýzou slabě zvlhčeného hydroxidu vápenatého za použití rtuťové katody.

Question: Je autorem slovenského a českého názvu pro vápník Jan Svatopluk Presl?

Answer: Autorem jeho českého a slovenského názvu je Jan Svatopluk Presl.


Čaj

Context: Čaj (z výslovnosti čínského 茶 - čcha v mandarínském a kantonském dialektu; v dialektu min významného přístavu Sia-men čteno te - odtud pojmenování v mnoha jiných jazycích) je kulturní nápoj, připravovaný obvykle louhováním lístků rostliny čajovníku v horké vodě. Pro samotné lístky se také užívá název čaj. Označení čaj se běžně užívá i pro jiné nálevy - pro zápary a odvary různých jiných rostlin (například tzv. ovocné čaje, bylinné čaje nebo šípkový čaj), které se někdy označují jako nečaje. Čaj má vedle povzbuzujících účinků v mnoha případech díky látkám v něm obsaženým také blahodárný vliv na organismus. Čaj vzniká zpracováním listů čajovníku. Z botanického hlediska je čajovník stálezelený keř, dorůstající v přírodě výšky 5 až 15 metrů, výjimečně až kolem třiceti metrů. Na plantážích jsou keře udržovány ve výšce kolem jednoho metru. Umožňuje to pohodlnější sběr čajových lístků a zvyšuje úrodu. Přirozeně čajovník rostl v jihovýchodní Asii při hranicích Číny a Indie. Jako kulturní rostlina se pěstuje na mnoha místech s příhodnými podmínkami, mezi známé čaj produkující země patří Indie, Pákistán, Írán, Srí Lanka, Čínská republika, Japonsko, Indonésie, Nepál, Austrálie, Argentina a Keňa. Nejlépe se mu daří v monzunovém klimatu v subtropickém a tropickém pásu, roste na kyselých půdách, od hladiny moře až po nadmořské výšky kolem 2500 m. Listy čajovníku jsou dlouhé od tří do pětadvaceti centimetrů a široké mezi jedním a deseti centimetry, dospělé listy jsou tlusté, hladké a kožnaté, s krátkým řapíkem. Čajové lístky se většinou sbírají několikrát do roka, v některých oblastech prakticky celý rok. Lístky se sbírají podle takzvaných sběrových formulí, které určují, kterou část výhonku uštípnout. Obvykle jsou cennější mladší menší lístky u špičky výhonku a pupen. Čaj obsahuje kofein, známý také jako tein. V Evropě se původně pil jako lék. Další zpracování se děje různými způsoby. Základním faktorem je stupeň oxidace (z historických důvodů chybně označována jako fermentace, nejde zde však o působení mikroorganismů, nýbrž kyslíku).

Question: Do jaké výšky v metrech dorůstá čajovník běžně v přírodě?

Answer: 5 až 15 metrů


1884

Context: 1884 (MDCCCLXXXIV) byl rok, který dle gregoriánského kalendáře započal úterým. Česko připojení obce Holešovice-Bubny k městu Praze jako nové pražské čtvrti nazvané Praha VII. 31. května – v Brně zahájen provoz parní tramvaje 4. listopadu – V Římě založena česká kolej Bohemica Svět 22. dubna – Založena kolonie Německá jihozápadní Afrika 5. července – Založena německá kolonie Togoland 14. července – Založena německá kolonie Kamerun říjen – Na mezinárodní konferenci ve Washingtonu byl stanoven základní poledník procházející Královskou observatoří v Greenwichi v Anglii. 2. listopadu – Temešvár se po New Yorku stal druhým městem s elektricky osvětlenými ulicemi. Do Koreje přišli první křesťanští misionáři. 19. ledna – světová premiéra opery Manon v Paříži Lester Allan Pelton zkonstruoval rychloběžnou vodní turbínu Paul Nipkow vynalezl mechanický rozklad obrazu. Před fotočlánkem se otáčel kotouč s otvory, které tvořily spirálu. Takto pracovala většina systémů mechanické televize. Edwin Abbott Abbott – Plochozemě: román mnoha rozměrů Jakub Arbes – Zázračná madona Joris Karl Huysmans – Naruby Alois Jirásek – Psohlavci André Laurie – Dědic Robinsonův Henryk Sienkiewicz – Ohněm a mečem Anselm Schott – Schottův misál Mark Twain – Dobrodružství Huckleberryho Finna Jules Verne – Archipel v plamenech Jules Verne – Fffff...plesk! Jules Verne – Hvězda jihu Poutník vypráví o své cestě k Bohu Automatický abecedně řazený seznam viz Kategorie:Narození 1884 3. ledna – Rudolf Koppitz, rakouský fotograf českého původu († 8. července 1936) 5. ledna. – Lucie Klímová, česká malířka a zpěvačka († 6. října 1961) 6. ledna Josef Ryšavý, profesor geodezie a rektor na ČVUT († 4. ledna 1967) Vojtěch Sucharda, sochař,. řezbář a loutkář († 31. října 1968) Vilém Kreibich, malíř († 27. listopadu 1955) 10. ledna – Karl Breu, iluzionista († 17. října 1953) 15. ledna – Jaroslav Stránský, politik, novinář a právník († 13. srpna 1973) 16. ledna – Heinrich Blum, brněnský funkcionalistický architekt († 1942) 20. ledna – Karel Marušák,. politik a politický vězeň († 25. června 1970) 21. ledna – Jan Zázvorka starší, architekt († 27. května 1963) 22. ledna – Helena Johnová, sochařka, keramička (. † 14. února 1962) 24. ledna – Jan C. Vondrouš, rytec a grafik († 28. června 1970) 27. ledna – Julie Šupichová, spisovatelka a esperantistka († 20. prosince. 1970) 28. ledna – Linka Procházková, malířka († 21. října 1960) 30. ledna – František Smotlacha, mykolog a zakladatel českého vysokoškolského sportu († 18. června 1956) 3.

Question: Kterým dnem dle gregoriánského kalendáře započal rok 1884?

Answer: úterým


Skákavka bělovlasá

Context: První pár nohou a femury druhého páru jsou tmavé, tarzy prvního páru jsou bílé, ostatní jsou všechny nažloutlé. Z vnitřní strany makadel jsou svazečky dlouhých bílých chlupů, které při pohledu zepředu na živého samce v klidné poloze tvoří nápadné bílé V.[1][2] Kopulační orgány samic nelze odlišit od kopulačních orgánů druhu Euophrys herbigrada.[1] Samice skákavky bělovlasé Rozšíření Jedná se o palearktický druh s výskytem i v severní Africe. V České republice hojný.[2] Způsob života Běžně se vyskytuje od nížin do středních poloh, vzácně i ve vyšších polohách. Nezdá se, že by měl tento druh přesně vymezenou niku stanoviště, obývá skalní stepi, rašeliniště, mýtiny i lesy a jejich okraje. Vyskytuje se na stromech, v nízké vegetaci, v mechu, detritu a pod kameny. Je aktivní ve dne. S dospělci se lze setkat od dubna do října, ale hlavně v květnu, červnu a červenci.[1][2][3] Samec v době páření předvádí svatební tanec, přičemž mává doširoka rozevřenýma předníma nohama a kontrastně zbarvenými makadly a klepe břichem do podkladu (což může být slyšitelné lidským uchem), aby upoutal pozornost samice.[2] Samice hlídá kokon, ve kterém se nachází asi 20 vajíček.[3] Odkazy Reference 1 2 3 4 Euophrys frontalis – Wiki der Arachnologischen Gesellschaft e. V.. wiki.arages.de [online]. [cit. 2021-04-19]. Dostupné online. (německy) 1 2 3 4 KŮRKA, Antonín, a spol. Pavouci České republiky. Praha: Academia, 2015. S. 546–547. 1 2 Summary for Euophrys frontalis (Araneae). srs.britishspiders.org.uk [online]. [cit. 2021-04-19]. Dostupné online. mw-parser-output .navbox2{box-sizing:border-box;border:1px solid #a2a9b1;width:100%. ;clear:both;font-size:88%;text-align:center;padding:2px;margin:2em auto 0}. .mw-parser-output .navbox2 .navbox2{margin-top:0}.mw-parser-output .navbox2+.navbox2{margin-top:-1. px}.mw-parser-output .navbox2-inner,.mw-parser-output .navbox2-subgroup{width:100%}.mw-parser-output .navbox2. -group,.mw-parser-output .navbox2-title,.mw-parser-output .navbox2-abovebelow{padding:0.25em 1em;line-height:1.5em. ;text-align:center}.mw-parser-output th.navbox2-group{white-space:nowrap;text-align:right}.mw-parser-output .navbox2. ,.mw-parser-output .navbox2-subgroup{background:#fdfdfd}.mw-parser-output .navbox2-list{line-height:1.5em;border-color. :#fdfdfd}.mw-parser-output tr+tr>.navbox2-abovebelow,.mw-parser-output tr+tr>.navbox2-group,. .mw-parser-output tr+tr>.navbox2-image,.mw-parser-output tr+tr>.navbox2-list{border-top:2px. solid #fdfdfd}.mw-parser-output .navbox2 th,.mw-parser-output .navbox2-title{background:#e0e0e0. }.mw-parser-output .navbox2-abovebelow,.mw-parser-output th.navbox2-group,.mw-parser-output .navbox2-subgroup .navbox2-title{. background:#e7e7e7}.mw-parser-output .navbox2-subgroup .navbox2-title{font-size:88%}. .mw-parser-output .navbox2-subgroup .navbox2-group,.mw-parser-output .navbox2-subgroup .navbox2-abovebelow{background:#f0.

Question: Co dělá samec skákavky bělovlasé při páření?

Answer: Samec v době páření předvádí svatební tanec, přičemž mává doširoka rozevřenýma předníma nohama a kontrastně zbarvenými makadly a klepe břichem do podkladu


Goldfinger

Context: Peter R. Hunt Výroba a distribuce Premiéra 17. září 1964 (Londýn)14. ledna 1965 (Německo) Produkční společnost Eon Productions Distribuce United ArtistsNetflix Rozpočet 3 500 000 USD Ocenění Oscar za nejlepší střih zvuku (1964) Bondovky Srdečné pozdravy z Ruska Thunderball Goldfinger na ČSFD, IMDbNěkterá data mohou pocházet z datové položky. Goldfinger je v pořadí třetí film o Jamesi Bondovi z roku 1964, adaptace sedmého románu spisovatele Iana Fleminga o této postavě z roku 1959. Děj Auric Goldfinger je obézní boháč, který má kontakty na zločinecké organizace a zálibu ve shromažďování zlata. James Bond dostane za úkol zjistit, jakým způsobem se Goldfingerovi daří ilegálně obchodovat se zlatem, převážet jej tajně mezi státy a vydělávat na různé prodejní ceně. V souboji s agentem 007 má většinu času Goldfinger navrch, jeho korejský nemluvící sluha Oddjob Bonda přepadne a později jej uvězní. Goldfinger plánuje zaútočit na pevnost Fort Knox a na desetiletí znehodnotit americké zásoby zlata radioaktivitou ze špinavé bomby, čímž by jeho vlastní zásoby zlata obratem stouply na ceně. James Bond v zajetí na Goldfingrově farmě svede jeho pilotku Pussy Galorovou a přemluví ji, aby dala vládní agentuře echo o plánovaném přepadení. Galorová také při útoku z letadla vypustí místo nervového plynu neškodnou látku. Útok probíhá zdánlivě podle plánu až do doby, než se „otrávení“ vojáci zvednou. Během bitvy vytáhne a zprovozní Goldfinger svou bombu.

Question: Kolikátý film o Jamesi Bondovi je Goldfinger?

Answer: třetí


Německá demokratická republika

Context: V září byla vyhlášena Německá spolková republika, načež 7. října 1949, jako reakce na tento čin, byla vyhlášena se svolením sovětského vedení Německá demokratická republika. Jejím první prezidentem se stal Wilhelm Pieck, předsedou vlády Otto Grotewohl. Současně byla založena Národní fronta demokratického Německa sdružující všechny strany a masové organizace. V říjnu 1950 se v NDR konaly volby. Byly nesvobodné, obdobně jako v jiných socialistických státech se volila jednotná kandidátka, pro niž podle oficiálních výsledků hlasovalo 12 088 745 oprávněných voličů (99,6 %), hlasů proti a neplatných hlasů bylo 51 187, což představovalo 0,4 %. Z voleb vzešla nová vláda a výrazně obměněny byly také vlády zemské. Voliči mohli hlasovat buď pro jednotnou kandidátku nebo hlasovací lístek, již ale bez jakéhokoliv utajení, přeškrtnout, čehož důsledkem bylo vystavení perzekuce ze strany režimu v podobě ztráty zaměstnání, vyhození ze školy a sledování státní bezpečností (Stasi).Po smrti J. V. Stalina v roce 1953 a nástupu nové garnitury ve vedení SSSR bylo očekáváno celkové uvolnění. Tužby lidu se však nenaplňovaly a pod počáteční záminkou protestu berlínských dělníků na zvyšování výroby se 16. června 1953 zvedla vlna celostátních demonstrací. Byly to tak silné protesty, že okupační správa musela na demonstranty poslat okupační síly dislokované na území NDR.Rok 1956 byl pro NDR zlomový, protože v tomto roce byla oficiálně založena Národní lidová armáda NDR (NVA) jako reakce na založení a vstup Bundeswehru do NATO. Na počátku 60. let byla NDR postavena před problém s emigrací přes hlavní město Berlín, jež bylo rozděleno na dvě části - východní a západní. Vedení státu se na nátlak z ostatních socialistických států rozhodlo uzavřít hranice Berlína neproniknutelnou zdí. Američané s postavením Berlínské zdi počítali, ale nepředpokládali tak rychlou akci vedení NDR. Brzy ráno 13. srpna 1961 obsadila Volkspolizei a NVA hranice mezi Západním a východním Berlínem. Důvodem k takovým opatřením bylo zahájení stavby Berlínské zdi, jež měla zastavit migraci obyvatel NDR na západ. Hospodářské těžkosti socialistického tábora z let 1960 až 1963 vedly k zavedení revoluční Nové ekonomické politiky, která přinesla výrazné pozvednutí životní úrovně. S demokratizací systému v ČSSR v roce 1968 nastala u většiny komunistických stran obava, aby se tyto snahy nerozšířily i do jejich republik. Proto v červenci 1968 poslalo vedení SED a dalších čtyř komunistických stran varovný tzv. Varšavský dopis československému vedení.

Question: Jak byla označována Německá demokratická republika?

Answer: NDR


Woodrow Wilson

Context: Československé úsilí o samostatnost bylo pro Wilsona věcí méně významnou, na kterou nebyl býval vzat náležitý zřetel na mírové konferenci roku 1917. Tekla krev statisíců, trpěly miliony a pacifista Wilson, aby ukončil válku, byl ochoten obětovat naši samostatnost a zaručiti celistvost habsburské říše výměnou za separátní mír. V Anglii a především ve Francii, ale čtrnáct bodů nikdo nebral vážně na vědomí. Bylo jasné, že jejich cílem je potrestat Německo tak tvrdě, že už se nikdy nevrátí jako evropská velmoc. Wilson ale plný nadšení v prosinci 1918 přicestoval do Evropy a podnikl triumfální cestu po hlavních městech zemí Dohody. Na následné konferenci v Paříží se tvrdohlavě držel svých pozic. Aby byl přijat vznik Společnosti národů, ustoupil svým spojencům v mnohém, například v otázce reparací či volného obchodu. Skutečná životní prohra ale čekala na Wilsona v jeho vlastní zemi. Ve Spojených státech se idea Společnosti národů setkala s nepochopením. Amerika nebyla připravena podřídit se mezinárodnímu konsenzu. Když bylo jasné, že mírová smlouva nezíská v Senátu dvoutřetinovou většinu potřebnou k ratifikaci, pokusil se Wilson změnit veřejné mínění propagační cestou po celé zemi. Ohromné pracovní nasazení se ale podepsalo na jeho zdraví, v září 1919 po záchvatu mrtvice částečně ochrnul. Po tři měsíce se neobjevil na veřejnosti, spojení s vnějším světem zajišťovala jeho druhá žena a osobní lékař. Mezitím byla mírová smlouva Senátem definitivně zamítnuta. USA do Společnosti národů nikdy nevstoupily. Wilson už nikdy neopustil Washington, D.C., kde 3. února 1924 zemřel. Přestože byl praktický výsledek Wilsonova působení nejednoznačný, zůstal v mnohém důležitým průkopníkem. Spoluzakladatel současné OSN Franklin Delano Roosevelt se cítil být dědicem jeho odkazu. Wilsonových Čtrnáct bodů je dodnes nenaplněno, ale položily základ mnoha moderním institucím mezinárodní spolupráce a kolektivní bezpečnosti.

Question: Kdy zemřel Woodrow Wilson?

Answer: 3. února 1924


Max Planck

Context: Max Karl Ernst Ludwig Planck (23. dubna 1858 Kiel - 4. října 1947 Göttingen) byl německý fyzik, považovaný za jednoho ze zakladatelů kvantové teorie. Studoval u vynikajících německých fyziků Helmholtze a Kirchhoffa. V červenci 1879 získal doktorát na mnichovské univerzitě. V roce 1880 dokončil dizertační práci a stal se soukromým docentem na mnichovské univerzitě. V roce 1885 byl s pomocí otce jmenován mimořádným profesorem na univerzitě v Kielu. V roce 1892 nastoupil po Helmholtzovi na místo řádného profesora teoretické fyziky na berlínské univerzitě. V Berlíně pak působil až do konce své vědecké kariéry. Zpočátku pracoval na termodynamice, později jej zaujala Kirchhoffova práce o záření a začal se zabývat problémem záření černého tělesa, kde dosáhl největších vědeckých úspěchů. Roku 1899 objevil základní fyzikální konstantu, dnes nazývanou Planckova konstanta. Téhož roku popsal sadu tzv. Planckových jednotek, udávající přirozená měřítka času, prostoru a hmotnosti. O rok později pak objevil správný zákon vyzařování černého tělesa - průlomový článek v Annalen der Physik vyšel roku 1901. Pro vysvětlení zákona vyzařování formuloval hypotézu kvantování energie oscilátorů. (Skutečný dosah myšlenky kvantování si ovšem uvědomil teprve Albert Einstein o pět let později, postuloval kvantování energie elektromagnetického pole a touto teorií okamžitě vysvětlil fotoelektrický jev.) V letech 1905 - 1909 předsedal Německé fyzikální společnosti (Deutsche Physikalische Gesellschaft). V roce 1918 byl za práci na záření černého tělesa oceněn Nobelovou cenu za fyziku. V pozdějších letech se věnoval filosofii, estetice a náboženství. Před druhou světovou válkou se pokusil přesvědčit Adolfa Hitlera, aby změnil rasové zákony a ušetřil vědce židovského původu. V roce 1945 byl jeho syn Erwin umučen gestapem v souvislosti s neúspěšným pokusem o atentát na Hitlera.

Question: Je Max Planck považovaný za jednoho ze zakladatelů kvantové teorie?

Answer: Max Karl Ernst Ludwig Planck (23. dubna 1858 Kiel - 4. října 1947 Göttingen) byl německý fyzik, považovaný za jednoho ze zakladatelů kvantové teorie.


Émile Mayade

Context: Émile Mayade Émile Mayade Narození 21. srpna 1853Clermont-Ferrand Úmrtí 18. září 1898 (ve věku 45 let)Chevanceaux Příčina úmrtí silniční dopravní nehoda Povolání automobilový závodník multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Émile Mayade za volantem vozu Panhard & Levasssor během závodu Paříž-Rouen v roce 1894 Émile Louis Mayade (21. srpna 1853, Clermont-Ferrand – 18. září 1898, Chevanceux, departement Charente-Maritime[1]) byl francouzský průkopník automobilismu a automobilový závodník. Mayade byl jedním z prvních zaměstnanců René Panharda a Émile Levassora, kteří v Paříži vyráběli automobily Panhard & Levassor (později Panhard). Byl také vedoucím výroby. S vozem Panhard také startoval při vůbec prvním závodu Grand Prix Francie v roce 1894 na 127 kilometrů dlouhé trati Paříž-Rouen. Dojel sedmý.[2] O rok později závod Paříž–Bordeaux–Paříž s délkou 1178 km dokončil 25. února jako šestý. Největším úspěchem je vítězství v závodě Paříž–Marseille–Paříž sezóny 1896 o délce 1710 km. Mayade vyhrál s průměrnou rychlostí 25 km/h v celkovém čase 67:42.58, mimo jiné zvítězil i v posledních třech denních etapách z celkových deseti. V tomto závodě se vážně zranil jeho týmový kolega Émile Levassor, který následující jaro na následky zranění zemřel. Mayade se od 14. listopadu 1896 účastnil historické jízdy The Emancipation Act na 86 km dlouhé trase z Londýna do Brightonu. Zde dojel čtvrtý za dvěma motorovými tricykly Léona Bollée a dalším vozem Panhard & Levassor. Vozidlo, s nímž Mayade startoval, poté zůstalo ve Spojeném království a v roce 1897 jej za 1200 liber koupil Charles Rolls. Vůz existuje dodnes.[3] Na podzim 1898 zahynul Émile Mayade při jedné z prvních smrtelných dopravních nehod ve Francii mimo závodní dráhu.[4] Nehodu způsobil splašený kůn táhnoucí vozík. Odkazy Reference ↑ http://www.driverdb.com/drivers/emile-mayade/career/ Émile Mayade↑ teamdan.com: 1894 Grand Prix and Paris Races↑ gilbert.mayade.pagesperso-orange: Emile MAYADE, coureur automobile↑ La France Automobile du 1° octobre 1898,. page 336 – Obituary notes (Illustrations in Le Monde on 6–7 January 1991). gilbert.mayade.pagesperso-orange.fr [online]. [cit. 2014-11-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-12-03. Literatura Anthony Bird: De Dion Bouton – First automobile Giant. (Ballantine's Illustrated History of the Car marque book No 6).

Question: Co je největším úspěchem Émila Mayada?

Answer: vítězství v závodě Paříž–Marseille–Paříž sezóny 1896


Ukrajinština

Context: Ukrajinský jazyk neboli ukrajinština (zastarale rusínština) je východoslovanský jazyk, náležící mezi slovanské jazyky, tj. do rodiny tzv. indoevropských jazyků, jehož hlubším studiem se zabývá filologicky zaměřený obor, zvaný ukrajinistika. Po jazykové stránce je nejvíce příbuzný s běloruštinou, poté s polštinou a slovenštinou. Vyvinula se z východních nářečí praslovanštiny. == Rozšíření == Ukrajinština je úředním jazykem druhého největšího evropského státu Ukrajiny. Ve východní a jižní části jejího území si ovšem konkuruje s ruštinou, ukrajinsky se tam mluví hlavně na venkově; na Donbasu a na Krymu je používanější ruština (na Krymu ukrajinský jazyk považují za mateřský 3,3% obyvatel ), avšak ve střední a především v západní části země ukrajinština převažuje zcela jednoznačně. Vedle Ukrajiny má ukrajinština status oficiálního jazyka také v neuznané separatistické republice Podněstří a v několika obcích ve Vojvodině. Kromě toho používá ukrajinštinu ukrajinská menšina především na východním Slovensku, v jihovýchodním Polsku, České republice, Spojených státech a jinde. === Nářečí === Nářečí přecházejí plynule do polštiny a běloruštiny. Zvláštním jevem je tzv. suržyk, smíšený jazyk s převážně ukrajinskou gramatikou a výslovností, silně ovlivněný ruskou slovní zásobou. == Historie == Od 10. století se na ukrajinském území (Kyjevská Rus) spolu s křesťanstvím šířila církevní slovanština a stávala se úředním a spisovným jazykem. Ukrajinština pronikala do církevních textů od 16. století, o století později už lze hovořit o spisovném jazyku. V 19. století se rozvíjela ukrajinská literatura, čerpající z lidové slovesnosti. V 19. století a na začátku 20. století byla označována ruskými i ukrajinskými autory termínem maloruština nebo maloruské nářečí. Název vycházel z koncepce např. A. I. Sobolenského, S. K. Buliče a částečně N. S. Trubeckého, podle které jsou ukrajinské jazyky jen nářečím ruského jazyka. Filozofové a slavisté už v druhé polovině 19. století považovali ukrajinštinu za samostatný jazyk (Vladimir Ivanovič Dal, Pavlo Hnatovyč Žyteckyj, Fedir Jevhenovyč Korš, Alexej Alexandrovič Šachmatov, Pavel Jozef Šafárik, Franc Miklošič). Po událostech, spojených s anexí Krymu Ruskou federací, byl v první polovině roku 2017 Nejvyšší radou Ukrajiny přijat zákon, výrazně omezující užívání ruštiny v ukrajinské celostátní, místy i regionální televizi ve prospěch ukrajinštiny. == Abeceda a výslovnost == Ukrajinština se píše cyrilicí. Ukrajinská abeceda obsahuje písmena v následujícím pořadí: V písmu se využívá též apostrof ('), který má obdobnou funkci jako tvrdý znak v ruštině. G se změnilo na H, stejně jako v češtině.

Question: Jakému jazyku je nejvíce příbuzná ukrajinština?

Answer: běloruštinou


Intersexuál

Context: Intersexuál Intersexuál je člověk, jehož vnitřní nebo vnější pohlavní orgány jsou odlišné od typicky mužských či ženských.[1] Tento jedinec může mít navenek pohlavní orgány jednoho pohlaví, avšak jeho vnitřní orgány mohou být pohlaví opačného.[2] Jedná se tedy o jedince s biologickou kombinací mužských a ženských pohlavních orgánů.[3][4] Moderní medicína se často setkává s případem, kdy určení genitálií není jednoznačné. Pro přesnější definování intersexuality existují 4 jednotlivé podoby. Podoby intersexuality Intersexuálové jsou pomocí této klasifikace rozděleni do několika kategorií podle typu a počtu chromozomů jedince a také podle zastoupení jednoho nebo obou typů gonád. XX,46 intersexuál XX,46 intersexuál byl původně označován jako ženský pseudohermafrodit. Jedinci v této skupině mají v buňce soubor chromozomů XX, jsou tedy genetickými ženami. Spolu s tím mají vyvinutou dělohu i vaječníky, avšak jejich genitálie jsou nejednoznačné nebo převážně mužské.[5] XY,46 intersexuál XY,46 intersexuál, původně označován jako mužský pseudohermafrodit, je jedinec, jehož karyotyp se skládá z chromozomů XY, jsou tedy genetickými muži. Jejich vnější genitálie jsou buďto čistě ženské nebo nejednoznačné – v určitém stupni mezi mužskými a ženskými. Ojediněle může nastat případ, kdy varlata jedince nejsou dostatečně vyvinutá nebo nejsou přítomna vůbec.[6] Ovotestikulátní intersexuál Ovotestikulátní intersexuál byl dříve známý pod názvem pravý hermafrodit, je jedinec, jehož pohlavní žlázy nejsou jednotné. Jeho vnější genitálie mohou vypadat typicky žensky, typicky mužsky nebo také nejednoznačně. Jedinec se však liší tím, že může mít kombinaci jednoho varlete a jednoho vaječníku nebo jeho pohlavní žlázy tvoří jedno varle a tzv. ovotestis, což je kombinace varlete a vaječníku, popř. jeden vaječník a ovotestis.[7] Komplexní intersexuál Komplexní intersexuál bývá také označován jako chromozomální intersexuál, je jedinec, u kterého se nevyskytuje karyotyp XX ani XY. U komplexních intersexuálů nastává situace, kdy má jedinec o jeden chromozom navíc (např. XXY) nebo naopak o jeden méně (X0). Tato skupina intersexuálů se od předchozích tří liší v tom, že zde není rozpor mezi vnitřními a vnějšími pohlavními orgány člověka, avšak nadbytečný či chybějící chromozom může mít vliv na hladinu hormonů a pohlavní vývin jedince. V ojedinělém případě nastává situace, kdy se člověk klasifikovaný jako komplexní intersexuál rodí s různými chromozomy v jednotlivých buňkách v těle.[8] Medicína a intersexualita Záznamy o intersexuálech pochází z konce 19. století, od té doby se objevilo už mnoho klasifikací, ty se však neustále s postupující dobou mění. V dřívějších letech bylo obvyklé, že doktoři pacientu intersexuálovi po provedení operace zatajili jeho pravou intersexuální identitu z důvodu, že ho nechtěli vystavovat přílišnému stresu.[9] Tento jev je patrný i dnes, kdy existuje skupina doktorů, kteří podporují myšlenku utajení intersexuality před pacientem.

Question: Jak se označuje typ intersexuálů, kteří mají v buňce soubor chromozomů XX a vyvinutou dělohu i vaječníky, ale jejich genitálie jsou nejednoznačné nebo převážně mužské?

Answer: XX,46 intersexuál


Cer

Context: Cer Možná hledáte: Dub cer. Cer [Xe] 4f1 5d1 6s2 Ce 58 ↓ Periodická tabulka ↓ Obecné Název, značka, číslo Cer, Ce, 58 Cizojazyčné názvy lat. Cerium Skupina, perioda, blok 6. perioda, blok f Chemická skupina Lanthanoidy Vzhled šedobílá látka Identifikace Registrační číslo CAS 7440-45-1 Atomové vlastnosti Relativní atomová hmotnost 140,116 Atomový poloměr 181,8 pm Kovalentní poloměr 204 pm Elektronová konfigurace [Xe] 4f1 5d1 6s2 Oxidační čísla III, IV Elektronegativita (Paulingova stupnice) 1,12 Látkové vlastnosti Krystalografická soustava krychová, plošne centrovaná Mechanické vlastnosti Hustota 6,770 kg·dm−3 Skupenství pevné Tvrdost 2,5 Termické vlastnosti Tepelná vodivost 11,3 W⋅m−1⋅K−1 Termodynamické vlastnosti Teplota tání 794,85 °C (1 068 K) Teplota varu 3 442,85 °C (3 716 K) Specifické teplo tání 5,46 kJ/mol Elektromagnetické vlastnosti Měrný elektrický odpor 828 nΩ·m Magnetické chování Paramagnetické I V (%) S T1/2 Z E (MeV) P {{{izotopy}}} Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). Lanthan ≺Ce≻ Praseodym ⋎Th Cer (chemická značka Ce, latinsky Cerium) je šedavě bílý, vnitřně přechodný kovový prvek, druhý člen skupiny lanthanoidů. Hlavní uplatnění nalézá v metalurgickém průmyslu při výrobě speciálních slitin a nebo jejich deoxidaci, je složkou některých skel a průmyslových katalyzátorů. Základní fyzikálně-chemické vlastnosti Cer vzhledově připomíná železo, je to šedavě bílý přechodný kov, který je však značně měkký a snadno tvárný. Chemicky je cer značně reaktivním prvkem, po europiu nejreaktivnějším lanthanoidem. Za mírně zvýšené teploty (kolem 80 °C) reaguje se vzdušným kyslíkem (hoří) za vzniku velmi stabilního oxidu ceričitého CeO2.

Question: Jak se jmenuje prvek s chemickou značkou Ce a latinským názvem Cerium?

Answer: Cer


Jan Železný

Context: Jan Železný (* 16. června 1966 Mladá Boleslav) je bývalý český atlet, oštěpař. Bývá považován za nejlepšího oštěpaře všech dob. Je držitelem tří zlatých medailí (1992, 1996, 2000) a jedné stříbrné medaile z Olympijských her (1988), trojnásobný mistr světa (1993, 1995, 2001), několikanásobný rekordman a držitel současného světového rekordu v hodu oštěpem z roku 1996 (98,48 metru). Od zavedení nových pravidel bylo oštěpem 84krát hozeno přes 90 metrů. Z těchto 84 hodů patří 52 Janu Železnému. Byl vyhlášen Atletem světa (2000), Atletem Evropy (1996, 2000) a českým Sportovcem roku (1993, 1995, 2000, 2001). Jako jediný třikrát přehodil 95 metrů, což se zatím od změny těžiště oštěpu nikomu jinému nepovedlo. Sportovní kariéru ukončil na mítinku v Mladé Boleslavi dne 19. října 2006. V témže roce se ještě nominoval na Mistrovství Evropy v atletice, které se konalo v Göteborgu. Své mezinárodní vystupování tam završil bronzovou medailí za výkon 85,92 metru. Tento výkon je také světovým rekordem v kategorii veteránů nad 40 let. 2006 Göteborg - Mistrovství Evropy - 3. místo 2004 Atény - Olympijské hry - 9. místo 2003 Paříž - Mistrovství světa - 4. místo 2002 Mnichov - Mistrovství Evropy -. 12. místo 2001 Edmonton - Mistrovství světa - 1. místo v rekordu šampionátu 92,80 m 2000 Sydney - Olympijské hry - 1. místo v olym. rekordu 90,17 m 1999 Grand Prix - 2. místo mezi oštěpaři (celkově 24. ) 1999 Sevilla - Mistrovství světa - 3. místo 87,67 m 1997 Grand Prix - 1. místo mezi oštěpaři (celkově 7.) 1997 Atény - Mistrovství světa - 9. místo 1996 Atlanta - Olympijské hry -. 1. místo 88,16 m 1996 Jena - Mítink EAA - světový rekord 98,48 m 1995 Grand Prix - 1. místo v oštěpu (celkově 2.) 1995 Göteborg - Mistrovství světa - 1. místo 89,58 m 1994 Helsinki - Mistrovství.

Question: Kolik zlatých olympijských medailí získal Jan Železný?

Answer: tří


Petrolejové lampy (film)

Context: Petrolejové lampy je český film natočený režisérem Jurajem Herzem v roce 1971 na motivy stejnojmenného psychologického románu Jaroslava Havlíčka. Snímek se dostal do výběru filmů pro Filmový festival v Cannes za rok 1972. V příběhu z malého města je hlavní hrdinkou velmi živá dívka Štěpa (Iva Janžurová), která si po dlouhém čekání na nápadníka vezme fešáka oficíra Pavla (Petr Čepek). Jak se však ukáže, muž je nakažen syfilidou a kromě toho, že nedokáže uspokojit manželku, trpí depresemi a postupuje u něho progresivní paralýza. Pro příběh podle scénáře Václava Šaška oproti románu je typické potlačení regionální roviny – o městě se nemluví přímo jako o Jilemnici a to podpořil i fakt, že samotné natáčení proběhlo v Benátkách nad Jizerou – a jeho epická první část je zredukována na naprosté minimum. Režisér Juraj Herz v rozhovoru uvádí, že pro něj byla Iva Janžurová jistou volbou pro hlavní ženskou roli, neměl však jasno v otázce hlavní mužské role. Myslel si, že ji bude hrát Eduard Cupák. Když se tou dobou seznámil s Petrem Čepkem, hlavní roli mu nabídl. Menší problém byl v tom, přesvědčit Petra Čepka ke změně navyklého způsobu hraní, v jeho dřívějších rolích se díky své výrazné tváři nemusel příliš mimicky projevovat. Režisérovi dlouho trvalo, než mu vštípil svou představu o roli Pavla Maliny. Ivu Janžurovou znal Juraj Herz ze svého debutního dlouhometrážního filmu Znamení Raka (1966), kde hrála jednu z hlavních rolí, a pokládal ji v té době za nejlepší českou herečku. Plánoval ji dosadit i do svého zamýšleného filmu Morgiana (1972). Herz vypráví, že během natáčení nebyl na film kladen příliš velký tlak (finanční ani časový), takže si mohli dovolit čekat na ideální počasí. Bylo zapotřebí slunečného počasí, to však dlouho nepřicházelo a tak se počáteční scéna v parku točila po týdnech s umělým osvětlením, navíc v době, kdy ze stromů padalo listí.

Question: Byl film Petrolejové lampy uveden na Filmovém festivalu v Cannes?

Answer: Snímek se dostal do výběru filmů pro Filmový festival v Cannes za rok 1972.


Zdravotnická záchranná služba

Context: Zdravotnická záchranná služba (ZZS) zajišťuje odbornou přednemocniční neodkladnou péči. Tísňová linka ZZS má v Česku číslo 155. Přednemocniční neodkladná péče (PNP) je definována jako péče o postižené na místě jejich úrazu nebo náhlého onemocnění, v průběhu jejich transportu k dalšímu odbornému ošetření a při jejich předání do zdravotnického zařízení. PNP je poskytována při stavech, které: bezprostředně ohrožují život postiženého způsobí bez rychlého poskytnutí odborné první pomoci trvalé následky mohou vést prohlubováním chorobných změn k náhlé smrti působí náhlé utrpení a bolest působí změny chování a jednání, ohrožující postiženého nebo jeho okolí Přednemocniční neodkladnou. péči zajišťují výjezdové skupiny: rychlá zdravotnická pomoc (RZP), v níž je nejméně dvoučlenná posádka ve složení řidič-záchranář a zdravotnický záchranář rychlá lékařská pomoc (RLP), s nejméně tříčlennou posádkou ve složení řidič-záchranář, zdravotnický záchranář a. lékař (min. 1 atestace v oboru chirurgie, vnitřní lékařství, všeobecné lékařství, anesteziologie a resuscitace nebo pediatrie, avšak nejvhodnější je atestace v oboru urgentní medicína) rychlá lékařská pomoc v systému Rendez-Vous (RV) s. nejméně dvoučlennou posádkou ve složení řidič-záchranář a lékař, která pracuje nejčastěji v součinnosti s výjezdovými skupinami rychlé zdravotnické pomoci ve víceúrovňovém setkávacím systému letecká záchranná služba (LZS), v níž je zdravotnická část osádky nejméně dvoučlenná ve složení zdravotnický záchranář a lékař. Rozhodnutí o vyslání jednotlivých výjezdových skupin je výhradně v kompetenci operátora. V případech, kdy reálně hrozí nebo došlo k selhání základních životních funkcí (dýchání, krevní oběh, vědomí), je na místo události vysílána posádka RLP nebo LZS. V ostatních případech může být pacient kvalifikovaně ošetřen posádkou RZP. PNP je garantována státem a hrazena ze státního rozpočtu a zdravotního pojištění. V roce 2010 bylo na území České republiky dislokováno celkem 503 výjezdových skupin zdravotnické záchranné služby rozmístěných na 280 výjezdových stanovištích. Z tohoto počtu bylo 10 skupin leteckých. Podle statistik Asociace zdravotnických záchranných služeb bylo v roce 2011 provedeno celkem 851 289 výjezdů posádek zdravotnických záchranných služeb. Největší počet výjezdů byl zaznamenán v Praze, nejméně výjezdů pak bylo provedeno v Karlovarském kraji. V roce 2012 zaznamenaly posádky zdravotnických záchranných služeb přibližně 788 tisíc výjezdů. zdravotnická operační střediska – kvalifikovaný příjem, zpracování, vyhodnocení a předaní tísňových výzev doprava raněných, nemocných a rodiček (DRNR) doprava související s transplantační činností doprava materiálů pro. radiologii, vyžadujících zvláštní podmínky přepravy rychlá doprava krve repatriační transporty raněných a nemocných z a do zahraničí přednemocniční neodkladná péče při hromadných neštěstích a katastrofách spolupráce s dalšími složkami integrovaného záchranného systému (IZS): hasiči, policie, Horská služba výuková činnost v poskytování odborné přednemocniční péče Převozová služba DRNR (doprava raněných, nemocných a rodiček) zajišťuje pouze převozovou službu pacientů z domova do zdravotnického zařízení a zpět, případně mezi dvěma zdravotnickými zařízeními.

Question: Jaké telefonní číslo má v České republice Zdravotnická záchranná služba?

Answer: 155


Chelsea FC

Context: 2014/2015 Chelsea FC 2016/2017 Chelsea FC 2018/2019 Chelsea FC Chelsea FC (celým názvem: Chelsea Football Club) je anglický fotbalový klub, který sídlí v londýnské jihozápadní čtvrti Fulham. Založen byl 10. března roku 1905. Od sezóny 1992/93 působí v Premier League (nejvyšší fotbalová soutěž v Anglii). Klubové barvy jsou modrá a bílá. Jejími rivaly jsou další kluby z Londýna jako Arsenal a Tottenham Hotspur, vzájemná rivalita těchto klubů je ovšem ještě intenzivnější než je tomu u obou vůči Chelsea.[1] Rivalita s Manchesterem United vznikla na základě ambicí obou klubů, Chelsea se stala vyzývatelem United jako dříve dominantní síly v anglickém fotbale.[1] V minulosti vnímali její příznivci jako rivala též Leeds United, vzestup na evropském poli zase několikrát dostal Chelsea do křížku s Barcelonou.[1][2] Své domácí zápasy odehrává na stadionu Stamford Bridge s kapacitou 41 853 diváků. Ten své jméno získal po jednom z mostů přes řeku Temži, který stál v londýnské čtvrti Chelsea poblíž dnešního stadionu.[3] Dějiny klubu Založení a první roky Roku 1896 koupil obchodník s nemovitostmi Henry Augustus "Gus" Mears spolu se svým bratrem Josephem atletické hřiště na Stamford Bridge a poté i sousedící zahradu jako základ pro fotbalový stadión, který zde chtěl postavit.

Question: Jaké jsou klubové barvy FC Chelsea?

Answer: modrá a bílá


Coulombův zákon

Context: Coulombův zákon je fyzikální zákon popisující síly, které působí mezi elektricky nabitými částicemi. Francouzský fyzik Charles-Augustin de Coulomb jej publikoval v roce 1785 a položil tak základy elektrostatiky. Velikost elektrické síly, kterou na sebe působí dvě tělesa s elektrickým nábojem, je přímo úměrná velikosti nábojů Q1, Q2 a nepřímo úměrná druhé mocnině jejich vzdálenosti r. F e = 1 4 π ε 0 ε r | Q 1 | ⋅ | Q 2 | r 2 {\displaystyle F_{\mathrm {e} }={\frac {1}{4\pi \varepsilon _{0}\. varepsilon _{r}}}{\frac {|Q_{1}|\cdot |Q_{2}|}{r^{2}}}} , kde ε0 je permitivita vakua, a ε je relativní permitivita.Ekvivalentní s Coulombovým zákonem je Gaussův zákon elektrostatiky. S použitím principu superpozice lze Coulombův zákon pro bodový náboj q v místě r v poli N bodových nábojů Qi zapsat vektorovým vztahem F e ( r ) = ∑ i = 1 N F i = q 4 π ε 0 ε r ∑ i = 1 N Q i | r − r i | 3 ( r − r i ) {\displaystyle \mathbf {F} _{\mathrm {e} }\left(\mathbf {r} \right)=\. sum _{i=1}^{N}\mathbf {F} _{i}={\frac {q}. {4\pi \varepsilon _{0}\varepsilon _{r}}}\sum _{i=1}^{N. }{\frac {Q_{i}}{\left|\mathbf {r} -\mathbf {r} _{i}. \right|^{3}}}\left(\mathbf {r} -\mathbf {r} _{i}\right)} == Související články == Elektřina Intenzita elektrického pole

Question: Kdy byl publikován Coulombův zákon?

Answer: v roce 1785


Mikuláš z Ybbs

Context: katolický kněz Nábož. vyznání katolická církev Funkce diecézní biskup (od 1313)katolický biskup Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Mikuláš z Ybbs (před 1283 – 11. října 1340) byl řezenský biskup. Život Pocházel z patricijské rodiny z Ybbs v Dolních Rakousích. Vystudoval práva a působil v kanceláři římskoněmeckého krále Albrechta I. Habsburského a poté i v kanceláři jeho následníka Jindřicha VII. Lucemburského,[1] jehož mezi lety 1310 a 1313 doprovázel na římské jízdě. Když Jindřich VII. v roce 1313 skonal, Mikuláš přestoupil na dvůr jeho syna Jana Lucemburského.[2] Mikuláš při působení v královských kancelářích získal nejprve post eichstättského a řezenského kanovníka. Roku 1313 byl dokonce jmenován řezenským biskupem. Ve válkách mezi dvěma římskoněmeckými králi Ludvíkem IV. Bavorem a Fridrichem I. Sličným se přidržoval Ludvíkovy strany, stejně jako v Ludvíkově sporu s papežem Janem XXII., který na Mikuláše a jeho diecézi uvrhl interdikt. Mikuláš zemřel roku 1340 a byl pohřben v Klášteře Oberalteich. Zasloužil se o významné reformy řezenské diecéze.[1] Odkazy Reference 1 2 SCHMID, Alois. Nikolaus von Ybbs. In: Neue Deutsche Biographie. Berlin: Duncker & Humblot, 1999. Dostupné online. ISBN 3-428-00201-6. Svazek 19.

Question: Na čí straně byl Mikuláš z Ybbs ve válce mezi Ludvíkem IV. Bavorem a Fridrichem I. Sličným?

Answer: se přidržoval Ludvíkovy strany, stejně jako v Ludvíkově sporu s papežem Janem XXII


Club Brugge KV

Context: 1. místo Stadion Jan Breydel Stadion Bruggy Souřadnice 51°11′36″ s. š., 3°10′53″ v. d. Kapacita 29.042 Vedení Předseda Bart Verhaeghe Trenér Philippe Clement Oficiální webová stránka Některá data mohou pocházet z datové položky. Přehled medailí Pohár mistrů evropských zemí 1977/1978 Club Brugge KV Evropská liga UEFA 1975/1976 Club Brugge KV Nezaměňovat s jiným klubem z Brugg - Cercle Brugge KSV. Jan Breydel Stadion Historický klubový emblém Club Brugge KV (celým názvem Club Brugge Koninklijke Voetbalvereniging - Klub bruggská královská fotbalová asociace), známý též jako FC Bruggy, je belgický fotbalový klub z města Bruggy. Byl založen roku 1891 jako Brugsche Football Club.[1] Domácím hřištěm je Jan Breydel Stadion s kapacitou 29 000 míst, který sdílí se svým městským rivalem Cercle Brugge KSV.[2] Klubové barvy jsou modrá a černá. Je to jediný belgický klub, který hrál finále PMEZ (dnešní Liga mistrů UEFA), v roce 1978 podlehl anglickému Liverpoolu. Historie Počátky Klub byl založen roku 1891 jako Brugsche Football Club. V roce 1894 část členů klubu odchází a zakládá Football Club Brugeois. V roce 1897 se oba kluby slučují pod názvem Football Club Brugeois. V roce 1902 se klub slučuje s Vlaamsche Football Club de Bruges. V roce 1912 se klub stěhuje na stadion De Klokke. V roce 1920 se poprvé stává mistrem. V roce 1926 se přejmenovává na Royal Football Club Brugeois. Od 50. let Od návratu do 1. ligy v roce 1959 už klub nikdy nesestoupil. V roce 1968 vyhrál poprvé belgický pohár. Od 2. poloviny 60. let už patří natrvalo k předním týmům v zemi. V roce 1972 se přejmenoval na Club Brugge Koninklijke Voetbalvereniging. V roce 1973, tedy po půl století, přichází druhý titul.

Question: Jaký fotbalový klub je Club Brugge KV?

Answer: belgický


Masarykova univerzita

Context: Masarykova univerzita (latinsky Universitas Masarykiana, v letech 1960–1990 Univerzita Jana Evangelisty Purkyně v Brně) je česká univerzita se sídlem v Brně. Zkratka "Muni" či "MUNI" (používaná jakožto internetová doména) se užívá především v méně formálních kontextech a na rozdíl od "MU" se nevyskytuje ve statutu univerzity. Založena byla v roce 1919 jako druhá česká univerzita a počtem studentů v akreditovaných studijních programech je druhou největší vysokou školu v České republice. Má devět fakult a provozuje mimo jiné své Mendelovo muzeum, univerzitní kino Scala, univerzitní centrum v Telči a polární stanici na Antarktidě. Masarykova univerzita se dlouhodobě umísťuje v žebříčku nejlepších světových univerzit QS TopUniversities. Počtem studentů v akreditovaných studijních programech je druhou největší vysokou školu v České republice. Od roku 2011 je jejím rektorem Mikuláš Bek. O vznik Masarykovy univerzity se zasloužil zejména Tomáš Garrigue Masaryk, profesor Univerzity Karlovy a pozdější první prezident Československa. V rámci své vědecké a politické činnosti věnoval pozornost rozvoji československých vysokých škol a již od osmdesátých let 19. století zdůrazňoval potřebu široké konkurence ve vědecké práci. V této souvislosti poukazoval na to, že tehdejší jediná česká univerzita ke svému rozvoji potřebuje konkurentku. Zřízení druhé české univerzity bylo dlouhá léta jednou z jeho politických priorit a měl v této otázce podporu řady profesorů, studentů i široké veřejnosti. Největším problémem se ukázala volba místa pro tuto univerzitu. Ačkoliv všeobecně převládal názor, že by měla být založena v zemském hlavním městě Brně, proti byli zejména brněnští Němci, kteří Brno politicky zcela ovládali a báli se oslabení svého vlivu. To bylo dokonce zdrojem nacionálních konfliktů, které vyvrcholily tragickými pouličními střety v roce 1905 u příležitosti tzv. Volkstagu, při kterých přišel o život český dělník František Pavlík.

Question: Ve kterém roce byla založena Masarykova univerzita?

Answer: 1919


Jonathan Littell

Context: Jonathan Littel (* 10. října 1967, New York, USA) je francouzsky píšící americký spisovatel v současnosti žijící v Barceloně. (Ve Francii je považován za francouzského spisovatele amerického původu.) Jeho nejznámějším dílem je román Laskavé bohyně. Narodil se v židovské rodině (sám se však za žida "vůbec nepovažuje"), která emigrovala z Polska do Spojených států na konci 19. století, jeho otcem je spisovatel Robert Littell. Vystudoval pařížské lycée Fenelon a odjel do Ameriky studovat na Yale. Po třech letech na Yale odjel na tehdy válčící Balkán. V průběhu sedmi let se účastnil humanitárních akcí neziskové organizaceAction contre la faim, hlavně v Bosně a Hercegovině, ale také na různých místech po celém světě jako např. v Čečensku, Afghánistánu, Kongu nebo dokonce v Moskvě. V roce 2001 se rozhodl ukončit humanitární činnost a začal psát svůj nejznámější román Laskavé bohyně, rozsáhlou fresku vykreslující pomocí fiktivních vzpomínek vzdělaného důstojníka SS Maxmiliana Aue druhou světovou válku a východní frontu. Laskavé bohyně získaly v roce 2006 Goncourtovu cenu a Velkou cenu Francouzské akademie za román. Jorge Semprún tuto knihu označil za "událost století". Jediné jeho předchozí vydané dílo, kyberpunkový román Bad Voltage, vyšlo v roce 1989 ve vydavatelství Signet Book. Kniha sice neobsahuje žádné zmínky o autorovi, ale časté odkazy na Francii a autory jako Jean Genet a Charles Baudelaire a na Paříž bezpochyby ukazují na téhož autora. Několikrát zde ostatně zmiňuje pařížské podzemí, kde se děj (často) odehrává (Jonathan Littell byl během svých studií na lycée Fenelon v Paříži tzv. katafilem – milovníkem nezákonných výprav do (nejen) pařížského podzemí). V roce 2006 zveřejnil obsáhlou a podrobnou zprávu o ruských tajných službách v letech 1991–2005 The Security Organs of the Russian Federation - A Brief History 1991–2005 V současnosti žije s manželkou a dvěma dcerami v Barceloně.

Question: Jakým jazykem píše americký spisovatel Jonathan Littel?

Answer: francouzsky


Uran (prvek)

Context: Uran je radioaktivní chemický prvek stříbrobílé barvy, která díky oxidaci po čase přechází k šedé barvě. Patří mezi kovy, přesněji do skupiny aktinoidů. Prvek objevil v roce 1789 Martin Heinrich Klaproth a v čisté formě byl uran izolován roku 1841 Eugene-Melchior Peligotem. Prvek byl pojmenován podle tehdy nově objevené planety Uran, která dostala jméno podle boha Urana v řecké mytologii (otec Titánů a první bůh nebes, manžel bytosti Gaia). Uran se tak stal prvním prvkem pojmenovaným podle nově objevené planety - později následovaly ještě neptunium a plutonium. Uran je v čistém stavu stříbrobílý lesklý kov, který na vzduchu pozvolna nabíhá - pokrývá se vrstvou oxidů. Rozmělněný na prášek je samozápalný. Není příliš tvrdý a dá se za obyčejné teploty kovat nebo válcovat. Při zahřívání se stává nejprve křehkým, při dalším zvyšování teploty je však plastický. Za teplot pod 0,68 K se stává supravodičem I typu. Hustota (specifická hmotnost) uranu při 25 °C je 19,01 g.cm-3, uran tak patří k nejtěžším prvkům vůbec, je o asi 70 % těžší než olovo. Z dalších prvků je těžší pouze osmium (22,57 g×cm-3), iridium (22,50 g×cm-3), platina (21,45 g×cm. -3) či rhenium (20,50 g×cm-3); jen o málo větší hustotu má wolfram (19,25 g×cm-3) a zlato (19,30 g×cm-3). Vysoká hustota uranu je důvodem pro mnohá jeho nejaderná využití. Elektronová konfigurace atomu: K: 2, L: 8, M: 18, N: 32, O: 5s2, 5p6, 5d. 10, 5f3 P: 6s2, 6p6, 6d1 Q: 7s2; celková konfigurace: 1s2 2. s2 2p6 3s2 3p6 3d10 4s2 4p6 4d10 5s2 5p6 4f14 5d10 6s2 6p6 5f3 6d1 7s2. Uran se už v roce 79 př. n. l. používal k barvení glazur (nálezy poblíž Neapole s 1% výskytem oxidu uranu). První laboratorně izolovanou sloučeninou uranu byla uranová žluť 1789 izolovaná lékárníkem a profesorem chemie Martinem Heinrichem Klaprothem, jenž objevil nebo spoluobjevil i několik dalších prvků - (zirkonium, titan, cer a tellur).

Question: Jak se jmenuje objevitel chemického prvku uran?

Answer: Martin Heinrich Klaproth


Vaya Con Dios

Context: Vaya Con Dios (šp. pozdrav na rozloučenou Buďte s Bohem) je belgická hudební skupina, založená v roce 1986. Její hlavní postavou a zpěvačkou je Dani Klein (* 1953, vl. jménem Danielle Schoovaerts), kterou v různých obdobích doprovázela měnící se sestava hudebníků. Kapela je známa využíváním různých hudebních stylů, v jejích písních se mísí latinskoamerická a romská hudba se soft rockem, jazzem, soulem i blues. Jde o jednu z nejúspěšnějších hudebních skupin belgické historie – dosud prodala více než 7 milionů alb a přes 3 miliony singlů. Kapela byla aktivní v letech 1986–1996, poté se vyčerpaná Dani Klein z hudebního prostředí stáhla. V roce 2004 skupina na svou předchozí dráhu navázala a v současnosti stále koncertuje. == Diskografie == Vaya Con Dios (1988) Night Owls (1990) Time Flies (1992) Roots and Wings (1995) The Promise (2004) Comme on est venu... (2009) === Kompilace === Best Of Vaya Con Dios (1996) What's A Woman: The Blue Sides Of Vaya Con Dios (1998) The Ultimate Collection (2006) == Externí odkazy == Oficiální stránky skupiny Vaya Con Dios

Question: Jak se jmenuje zpěvačka hudební skupiny Vaya Con Dios?

Answer: Dani Klein


Tóra

Context: Tóra (hebrejsky ת) znamená Zákon, učení a v nejužším smyslu jde o první ze tří částí TaNaChu, neboli prvních pět knih hebrejské Bible. Těchto prvních pět knih se také nazývá Pentateuch (z řeckého π, "pět knih"), Chamiša chumšej Tora (hebrejsky "Pět pětin Tóry") anebo Pět knih Mojžíšových, což je zavádějící název pocházející z prostředí raného křesťanství. Tóra se skládá z pěti knih: ב Be-rešit – Genesis ש Šemot – Exodus ו Va-jikra – Leviticus ב Ba-midbar – Numeri ד Devarim – Deuteronomium V širším slova smyslu pak slovo Tóra zahrnuje nejen zmíněných pět knih, ale také další dvě části Tanachu a Ústní zákon (tradiční interpretace textu Tóry). Tóra ve smyslu Pentateuchu je základním dokumentem judaismu. Slovo samotné má kořen v hebrejském י "jara", učit či ukazovat. V Tóře jsou obsaženy nejen univerzální příběhy Adama, Noeho, příběhy židovských praotců Avrahama (Abrahám), Jicchaka (Izák) a Ja'akova (Jákob, též Jakub, dalším jménem Jisra'el), proroka Mojžíše, ale také 613 micvot (židovských přikázání) a další materiál, který lze považovat za právotvorný. Tóra tak dala základ celému pozdějšímu židovskému právu, hebrejsky ה halacha. Související informace naleznete také v článku Teorie vzniku Pentateuchu. Podle židovské tradice byly knihy Tóry věnovány Bohem Mojžíšovi okolo roku 1220 př. n. l., krátce po exodu z Egypta. Jak k tomuto věnování došlo, bylo předmětem debat v období raného rabínského anebo tanaitského judaismu (1. století n. l. – počátek 3. století n. l.) Jedna z verzí považovala věnování Tóry za jedinečnou událost, při které Mojžíš na hoře Sinaj obdržel celou Tóru. V tomto jediném okamžiku byla zjevena celá historie lidstva od prvopočátku Stvoření.[zdroj? ] Podle jiných verzí Mojžíš na Sinaji obdržel pouze Deset přikázání a ostatní zákony byly zjevovány postupně během čtyřiceti let putování pouští. V každém případě to ale podle těchto verzí byl hlas Boží, který Mojžíšovi diktoval obsah Tóry. Během období Druhého chrámu (3. století př. n. l.–1. století n. l.) se pak prosazovala verze, podle které Mojžíš obdržel nejen celou psanou Tóru, ale také Ústní zákon. Podle hypotéz, které se od doby osvícenství začaly ujímat na evropských univerzitách, byl text Tóry sestaven z několika předcházejících zdrojů. Jde o tzv. hypotézu pramenů či dokumentární hypotézu (nazývanou někdy podle předpokládných pramenů "Jahvisty", "Elohisty", kněžského spisu, německy Priesterschrift, a tzv. Deuteronomisty zkratkou "JEPD"). V klasické podobě ji formuloval Julius Wellhausen, hypotéza ale prošla mnoha modifikacemi.

Question: Co je to tóra?

Answer: prvních pět knih hebrejské Bible


Frankfort (Kentucky)

Context: Frankfort je hlavní město amerického státu Kentucky a okresní město Franklin County. Podle sčítání lidu měl v roce 2010 25527 obyvatel – je to tedy 5. nejméně obydlené hlavní město v USA. Podle sčítání lidu z roku 2010 zde žilo 25 527 obyvatel. Podle sčítání lidu v roce 2000 ve městě sídlilo 27 741 obyvatel, 12 314 domácností a 6 945 rodin. Hustota zalidnění byla 721,1 obyvatel/km2. 77,1% Bílí Američané 16,5% Afroameričané 0,3% Američtí indiáni 1,4% Asijští Američané 0,0% Pacifičtí ostrované 1,8% Jiná rasa 2,9% Dvě nebo více ras Obyvatelé hispánského nebo. latinskoamerického původu, bez ohledu na rasu, tvořili 3,8% populace. <18 let - 21,6 % 18–24 let - 11,7 % 25–44 let - 30,3 % 45–64 let - 22,4 % >64 let - 14 % průměrný věk - 36 let Daniel Weisiger Adams (1821 - 1872), právník a brigádní generál konfederační armády během Americké občanské války San Pedro de Macorís, Dominikánská republika

Question: Kolik obyvatel měl Frankfort v roce 2010?

Answer: 25527


Indická kuchyně

Context: Indická kuchyně Pokrm z Bengálska Indická kuchyně je kuchyně různých etnik a náboženských skupin, žijících na území Indie. K jejím typickým rysům patří hojné používání koření, převaha vegetariánských pokrmů, hlavními surovinami jsou rýže, obilniny, luštěniny, mléčné výrobky (jogurty, máslo ghí), zelenina a koření. Regionální rozdíly Indie je velká země a mezi kuchařskými zvyklostmi v jednotlivých regionech jsou značné rozdíly. Proto je těžké indickou kuchyni charakterizovat jako celek. Regionální kuchyně se od sebe odlišují používanými surovinami, přísadami i způsobem přípravy. Ve střední a západní Indii se jí placky, luštěniny, zelenina, ovoce, mléčné výrobky, případně ryby, skopové, kozí nebo drůbeží maso, které jedí hlavně muslimové. V Kašmíru a podhimálajské oblasti jsou v oblibě sýry, sušené ovoce, plněné taštičky a luštěniny, ve východní Indii se jí hodně ryb, plodů moře, drůbeže, ovoce a rýže. Pro jižní Indii jsou charakteristické sladkosti, ovoce, hojné používání kokosu, rýže a brambor či batátů. Jihoindické pokrmy jsou zpravidla silně kořeněné a pálivé. Zatímco v severní a střední Indii se jí hlavní jídlo kolem poledne nebo po poledni, v jižní Indii až večer, po setmění. Náboženská specifika Hinduisté nikdy nejedí hovězí maso, příslušníci vyšších kast jsou zpravidla vegetariáni, také všichni džinisté a podstatná část indických křesťanů a buddhistů jsou vegetariáni. Sikhové a muslimové jedí více masa, především drůbežího a skopového, Sikhové však odmítají hovězí maso a na muslimy se vztahují rituální předpisy o čistotě (halál), proto nikdy nejedí vepřové maso a zpravidla nepijí alkoholické nápoje. Pouze pársové nejsou ve stravování limitováni náboženstvím. Způsoby úpravy pokrmů Nejčastější úpravou pokrmů v indické kuchyni je pomalé vaření nebo dušení na mírném ohni. Oblíbené je rovněž smažení na pánvi, grilování nebo pečení, k němuž slouží hliněná pec tandoor. Maso, zelenina i ostatní přísady se většinou upravují pokrájené na kostky či plátky, méně často v celku. Stolování Indové tradičně jedí pravou rukou, často za pomoci kousku placky, jímž si nabírají do úst polévku či omáčku. Nádobí se používá málo, místo talířů se často používají banánové listy, spíchnuté špejlemi, které se po jídle zahodí. Na stole nesmí chybět různé omáčky, čatní, jogurt, nakládaná zelenina a koření, jimž si stolující mohou dochutit jídlo nebo do nich namáčet jednotlivá sousta. Indové servírují na stůl více jídel zároveň a stolující si nabírají na své talíře od každého něco.

Question: Jaké jsou typické rysy indické kuchyně?

Answer: hojné používání koření


Norsko

Context: V norském jídelníčku nechybí také dezerty: vafle se zakysanou smetanou a různými druhy marmelád a džemů z lesního ovoce nebo Lofotských jahod.Dnes je Norsko jedním z předních spotřebitelů mražené pizzy Grandiosa. Populární je také mexické tacos (Tex-Mex). == Věda == Proslavená je norská matematická škola. Jedním z nejvýznamnějších světových matematiků byl Niels Henrik Abel, věnoval se zejména funkcionální analýze. Sophus Lie vytvořil teorii spojité symetrie, Atle Selberg se věnoval rozvíjení teorie čísel, Caspar Wessel jako první nabídl geometrickou interpretaci komplexních čísel, Peter Ludwig Mejdell Sylow rozvinul teorii grup, Axel Thue je označován za zakladatele formálních jazyků. Není tudíž divu, že rozvinutá je tradičně v Norsku (jako i v jiných skandinávských zemích) také informatika. Například programátoři Ole-Johan Dahl a Kristen Nygaard byli tvůrci programovacího jazyka Simula 67. Nobelovu cenu za fyziku získal Ivar Giaever, za chemii Lars Onsager, za fyziologii May-Britt Moserová a její manžel Edvard Moser. Vilhelm Bjerknes je zakladatelem moderní meteorologie. Gerhard Armauer Hansen objevil bakteriálního původce lepry. Linného žákem byl botanik Martin Vahl. Mineralog Victor Goldschmidt patří k zakladatelům geochemie. Ragnar Frisch, Finn E. Kydland a Trygve Haavelmo získali Nobelovu cenu za ekonomii. V dalších humanitních a sociálních vědách získali věhlas "zelený filozof" Arne Næ či sociolog Stein Rokkan. V politologii je průkopníkem výzkumu míru a konfliktů Johan Galtung, autor známých pojmů "pozitivní mír" a "negativní mír". Kodifikátorem jedné ze dvou oficiálních verzí spisovné norštiny, nynorsku, byl lingvista Ivar Aasen. == Sport ==

Question: Kdo je zakladatelem moderní meteorologie?

Answer: Vilhelm Bjerknes


Obloha

Context: Obloha nebo také nebe (knižně nebo básnicky firmament (z lat. firmamentum vzpěra, sloup) nebo nebeská klenba) je ta část zemské atmosféry nebo vesmíru, která je viditelná z povrchu Země (nebo jiné planety). Někdy se říká, že ptáci a letadla létají na obloze. Přesnější definice je obtížná. Při denním světle je obloha světle modrá, což je důsledkem rozptylu slunečního světla v ní. Nad Zemí není žádný modrý objekt, který bychom viděli. Za slunečného počasí je díky Rayleighovu rozptylu tmavší v zenitu a světlejší na horizontu. Při východu a západu Slunce červená a oranžová. Naopak v noci je obloha černá a posetá hvězdami. Během dne, pokud není zataženo, je na obloze vidět Slunce. V noci je pak možno na obloze spatřit hvězdy, planety a Měsíc. (Měsíc lze vidět často i ve dne. Některé hvězdy a planety pak za výjimečných podmínek také.) Při svítání a soumraku bývá vidět planeta Venuše, která se označuje poprvé jako Jitřenka, podruhé jako Večernice; někdy jsou vidět ranní nebo večerní červánky (Zora nebo zastarale zoře je slovanské označení jak pro (zejména) Jitřenku, ranní červánky, úsvit, ale i pro večerní červánky a Večernici, bohyně Zora odpovídá římské Auroře. Na obloze je možno spatřit mnoho přírodních jevů jako oblaka, duhu, polární záři nebo blesk. V astronomii se jako obloha označuje nebeská sféra, což je zdánlivá plocha nad Zemí, kde se pohybují Slunce, hvězdy, planety a měsíce. Nebeská sféra je rozdělena na části nazývané souhvězdí. == Obloha v náboženstvích == Obloha hraje silnou roli v mnoha náboženstvích. Někdy je ztotožňována s nebem – místem posmrtného života, nebo je pokládána za místo, kde sídlí božstva. Pro Číňany se někdy rozdíl mezi nebem a bohem stírá. === Bohové nebe === Úranos, Zeus (Řecká mytologie) Ouranos, Jupiter (Římská mytologie) Ukko (Finská mytologie) Nut (Egyptská mytologie) == Odkazy == === Externí odkazy ===

Question: Jakou barvu má obloha?

Answer: světle modrá


Pablo Picasso

Context: Pablo Ruiz Picasso (25. října 1881 – 8. dubna 1973) byl španělský malíř a sochař. Jeho celé jméno je Pablo Diego José Francisco de Paula Juan Nepomuceno María de los Remedios Cipriano de la Santísima Trinidad Ruiz y Picasso. Je jednou z nejvýznamnějších osobností umění 20. století. Společně s Georgesem Braquem je považován za zakladatele kubismu. Odhaduje se, že Picasso vytvořil asi 13 500 obrazů a skic, 100 000 rytin a tisků, 34 000 ilustrací a 300 skulptur a keramických děl. Jeho obraz Alžírské ženy byl v květnu 2015 v newyorské aukční síni Christie's vydražen za 179,4 milionu dolarů (v přepočtu 4,4 miliardy korun), čímž se stal historicky nejdražším výtvarným dílem prodaným v aukci. Narodil se v Málaze ve Španělsku, byl prvním dítětem José Ruize y Blasco a Maríe Picasso y López. Byl pokřtěn jako Pablo, Diego, José, Francisco de Paula, Juan Nepomuceno, Maria de los Remedios, a Cipriano de la Santísima Trinidad. Picassův otec, José Ruiz, byl malířem, jehož specialitou bylo realistické zobrazení ptáků a který byl většinu svého života profesorem umění na škole řemesel a kurátorem v muzeu. Picasso už jako chlapec prokazoval vášeň i cit pro kresbu. Podle jeho matky bylo jeho první slovo "piz", což je zkrácenina od lápiz, španělsky tužka.

Question: Kde se narodil známý umělec Pablo Picasso?

Answer: Málaze ve Španělsku


Ernest Thomas Sinton Walton

Context: Ernest Thomas Sinton Walton (6. října 1903 Dunngarvan, Irsko - 25. června 1995 Dublin, Irsko) byl irský fyzik, který získal spolu s J. D. Cockcroftem v roce 1951 Nobelovu cenu za fyziku. Nobelova cena byla udělena za objevné práce přeměny atomových jader uměle urychlenými jadernými částicemi.

Question: Kde zemřel Ernest Thomas Sinton Walton?

Answer: Dublin