Venuše (planeta)

Context: Vnitřek Venuše je pravděpodobně velmi podobný pozemskému jádru, a je tedy tvořen částečně tekutým železným jádrem o průměru 6 000 km, obklopeným roztaveným kamenným pláštěm. Spolu tvoří tyto dva obaly největší část planety. Spodní hranice pláště leží podle odhadů v hloubce okolo 2 840 km. Složení ani teplota těchto částí planety nejsou podrobně prozkoumány a známy. Předpokládá se, že je zde bohatě zastoupeno zejména železo, a to buď v čistém stavu, nebo vázané se sírou ve formě sulfidu železnatého. Na rozhraní jádra a pláště se odhadují teploty okolo 3 500 °C, v jádře by mohly dosahovat až k 4 000 °C. Venuše podobně jako Země překonala gravitační diferenciaci, období krátce po svém zformování, kdy těžší prvky klesaly do středu planety, čímž došlo k vytvoření jádra, zatímco lehčí prvky stoupaly směrem k povrchu. Důkazem diferenciace je vznik sekundární atmosféry planety. Poslední výsledky z gravitačního měření sondy Magellan nasvědčují, že kůra Venuše je silná přibližně 35 km. Existuje teorie, že Venuše neuvolňuje vnitřní energii pohyby tektonických desek jako Země, ale namísto toho v pravidelných intervalech vyvíjí masivní vulkanickou činnost, vlivem které se její povrch zalévá čerstvou lávou. Tuto teorii podporuje skutečnost, že nejstarší geomorfologické útvary na povrchu jsou staré pouze 800 milionů let, zatímco zbytek povrchu je mladšího data (řádově několik stovek milionů let). V současnosti se předpokládá, že Venuše je stále vulkanicky aktivní v izolovaných geologických obdobích. Pozorování povrchu zařízením VIRTIS na palubě sondy Venus Express přineslo poznatky, že Venuše byla vulkanicky aktivní v rozmezí 2,5 miliónu až 250 000 let, což je z geologického hlediska v podstatě současnost. Související informace naleznete také v článku Povrch Venuše. Průzkum povrchu Venuše je vzhledem k husté atmosféře obklopující planetu ve viditelném spektru nemožný. Pro zmapování povrchu se využívají radarové vlny, které jsou schopny atmosférou proniknout. Povrch Venuše je přibližně z 80 % tvořen lávovými planinami. Venušin povrch je tvořen dvěma "kontinentálními" vrchovinami, které se zdvíhají z rozsáhlých okolních plání. Výšky povrchových útvarů se měří vzhledem ke střednímu poloměru planety, jelikož se zde nevyskytuje oceán kapalné vody, který by se mohl podobně jako na Zemi použít pro výchozí výšku. V oblasti severní vrchoviny Ishtar Terra se nacházejí největší hory Venuše Maxwell Montes. Tento masiv je přibližně o 2 km vyšší než Mount Everest, a dosahuje tedy výšky okolo 11 km.

Question: Jak se jmenuje druhá planeta sluneční soustavy?

Answer: Venuše


Bitva u Waterloo

Context: Bitva u Waterloo – (současníky nazývaná bitvou u Belle Alliance či Napoleonem pojmenovaná bitvou u Mont-Saint-Jean) se odehrála v odpoledních a podvečerních hodinách neděle 18. června 1815 asi 20 km jižně od belgické metropole Bruselu. Francouzská armáda císaře Napoleona I. zde utrpěla drtivou porážku od části vojsk VII. koalice evropských panovníků, reprezentované sbory anglo-batavské armády polního maršála vévody z Wellingtonu a pruským vojskem pod velením polního maršála Blüchera. Pro francouzského panovníka se bitva stala jedním z jeho posledních vystoupení v roli vojevůdce, stratéga a hlavy státu, pro Evropu znamenala ukončení napoleonských válek. Přestože se spojencům podařilo dosáhnout generálního vítězství, průběh tažení hrál spíš v jejich neprospěch. 16. května utrpěli porážky v bitvách u Ligny a Quartre-Bras a byli nuceni se odděleně stahovat k belgické metropoli. Britský maršál však druhého dne ústup zastavil a zaujal výhodné postavení na svahu v krajině kolem Waterloo, kde přes noc vyčkal na útok nepřítele. Po promarněném dopoledni pak Napoleon podnikl opakované útoky na střed jeho pozic, avšak francouzští vojáci byli za oboustranně vysokých ztrát pravidelně obraceni na ústup. Kolem 16:00 hodin se k Britům začaly připojovat první pruské jednotky, které s přibývajícím množstvím, po necelých čtyřech hodinách tlaku na protivníkovo pravé křídlo, obrátily francouzské vojsko na útěk. I když Napoleon ve svých memoárech přičítal vinu za debakl neschopnosti svých maršálů, byla spíš souhrou desítek selhání jak císaře samotného, tak jeho podřízených, ale stejnou měrou i okolností a schopnostmi jeho protivníků. Vzhledem ke své definitivnosti pro Napoleona a jeho sto dní trvající císařství se městečko Waterloo, v jehož blízkosti se bitva odehrála, stalo celosvětovým synonymem pro velkou porážku nebo konečný akt zásadního významu s negativními důsledky či jakékoliv fatální selhání. == Z Elby do Paříže, z Paříže do Belgie == === Let orla === Poté, co armády Prvního císařství kapitulovaly před brannou mocí VI. koalice, byl Napoleon Bonaparte 6. dubna 1814 přinucen podepsat abdikaci, jíž se vzdal francouzského trůnu jak za svou osobu, tak za své oprávněné dědice. Posléze byl i s doprovodem sedmi stovek vojáků císařské gardy internován na ostrově Elba. Na uvolněný panovnický stolec se mezitím opět vrátil král z dynastie Bourbonů Ludvík XVIII.

Question: Kdy proběhla bitva u Waterloo?

Answer: 18. června 1815


Kraví hora (Bobravská vrchovina)

Context: Kraví hora (Bobravská vrchovina) Kraví hora Park Kraví hora Vrchol 305 m n. m. Poloha Stát Česko Pohoří Bobravská vrchovina Souřadnice 49°12′16″ s. š., 16°35′2″ v. d. Kraví hora multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Kraví hora (305 m n. m., německy Kuhberg či Urnberg, v hantecu Monte Bú,[1] lidově též Kravák) je kopec s městským parkem a hvězdárnou a planetáriem v centrální kotlině města Brna. Leží asi kilometr severozápadně od vrchu s hradem Špilberk, ve čtvrti Veveří. Se sousedním Žlutým kopcem je spojena mělkým sedlem, kde se nachází náměstí Míru. Geomorfologicky patří Kraví hora do Bobravské vrchoviny. Historie Kopec byl od středověku využíván jako pastvina krav, od toho nejspíše pochází název, který je poprvé roku 1346 psán jako Chueberck čili Kuhberg (německy kuh – kráva, berg – hora) v souvislosti s vinicemi na kopci.[. 2][3][4] Na kopci se nacházela také vinice zvaná již od 14. století jako Cimpl, Cimpel či Zimpffen, Zimpelberg, podle čehož se jmenoval pramen Žabího potoka (německy Czimpelquelle, latinsky fonte Czimpl). Ten vytékal v údolí mezi Kraví horou a Žlutým kopcem, dnešní ulicí Údolní, a později napájel městský vodovod.[5][3] Během obléhání Brna Švédy roku 1645 se na Kraví hoře a Žlutém kopci nacházely. šance a od roku 1655 se na nich nacházely prachárny (skladiště střeliva).[3][6][7] Občas je Kraví hora spojována se starým názvem Urnberg, za ten je však označován Žlutý kopec (od toho starý název ulice Tomešova) či přesněji vrchol u Wilsonova lesu.[8] Popis Administrativně patří většina Kraví hory do brněnské městské části Brno-střed, katastrální území Veveří, pouze severozápadní úbočí náleží městské části a k. ú. Žabovřesky. To je zároveň jediná část Kraví hory využitá pro obytnou zástavbu. Zbytek slouží zejména rekreaci, je zde park, několik hřišť a koupaliště Kraví hora, na vrcholu kopce pak Hvězdárna a planetárium Brno a dvojice vodojemů.

Question: Jak se lidově říká brněnské Kraví hoře?

Answer: Kravák


Mabel Gayová

Context: Mabel Gayová Narození 5. května 1983 (38 let)Santiago de Cuba Povolání atletka multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Přehled medailí Mistrovství světa v atletice stříbro 2009 Berlín trojskok Halové MS v atletice bronz 2012 Istanbul trojskok Mistrovství světa v atletice do 17 let zlato 1999 Bydhošť trojskok Mabel Gay Tamayo (* 5. května 1983, Santiago de Cuba) je kubánská atletka, reprezentantka v trojskoku. Kariéra První úspěch zaznamenala v roce 1999 na mistrovství světa do 17 let v Bydhošti, kde získala zlatou medaili. O rok později skončila čtvrtá na juniorském mistrovství světa v Santiago de Chile. V roce 2002 v Kingstonu již získala na mistrovství světa juniorů zlatou medaili. Na světovém šampionátu v Paříži 2003 se umístila ve finále na pátém místě (14,52 m). V témž roce získala zlato na Panamerických hrách v Santo Domingu. Na halovém MS 2004 v Budapešti skončila devátá. O tři roky později vybojovala na Panamerických hrách v brazilském Rio de Janeiru bronz. Reprezentovala na letních olympijských hrách v Pekingu. Její kvalifikační skok 14,09 m však na postup do finále nestačil. V roce 2009 získala na mistrovství světa v Berlíně stříbrnou medaili (14,61 m). Ve finále prohrála jen s krajankou Yargelis Savigneovou. Později zvítězila výkonem 14,62 m na světovém atletickém finále v Soluni. V roce 2010 skončila na halovém MS v katarském Dauhá na pátém místě. Osobní rekordy hala – 14,57 m – 5. březen 2004, Budapešť venku – 14,66 m – 8. březen 2007, Havana Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mabel Gayová na Wikimedia Commons (anglicky) Mabel Gayová na stránkách IAAF mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Lidé | Sport | Střední Amerika a Karibik

Question: V jakém roce zaznamenala první úspěch kubánská atletka Mabel Gayová?

Answer: 1999


Pryskyřník karpatský

Context: Některá data mohou pocházet z datové položky. Pryskyřník karpatský (Ranunculus carpaticus) je druh rostliny z čeledi pryskyřníkovité (Ranunculaceae). Popis Jedná se o vytrvalou rostlinu dorůstající nejčastěji výšky 15–40 cm s podzemním oddenkem.[1] Lodyha je přímá, víceméně nevětvená, přitiskle chlupatá až olysalá. Listy jsou střídavé, přízemní jsou dlouze řapíkaté, lodyžní jsou víceméně přisedlé. Čepele přízemních listů jsou zpravidla troj až pětidílné, úkrojky jsou vpředu hrubě zubaté.[1] Lodyžní listy jsou troj až pětiklané s čárkovitými úkrojky. Květy jsou žluté, asi 30 mm v průměru, květní lůžko je chlupaté.[1] Kališních lístků je 5, vně chlupaté. Korunní lístky jsou žluté, je jich 5, na vrcholu nejsou vykrojené. Kvete v červnu až v červenci.[1] Plodem je nažka, na vrcholu zakončená srpovitým zobánkem. Nažky jsou uspořádány do souplodí. Počet chromozomů je 2n=16.[1] Rozšíření Pryskyřník karpatský je endemit východních a jižních Karpat, vyskytuje se hlavně na Ukrajině a v Rumunsku, okrajově na východním Slovensku.[2]V České republice neroste. Na Slovensku je známa jen ojedinělá lokalita na východě v Bukovských vrších u obce Zboj.[1] Reference 1 2 3 4 5 6 DOSTÁL, Josef.

Question: Jaké je květní lůžko pryskyřníku karpatského?

Answer: chlupaté


Česko

Context: Podle Global Peace Index, který vypracovává každoročně Institute for Economics and Peace, je Česko šestou nejbezpečnější zemí na světě (index zohledňuje hrozbu válečného konfliktu i úroveň vnitřní násilné kriminality). Česko je členem Organizace spojených národů, Severoatlantické aliance, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, Světové obchodní organizace, Mezinárodního měnového fondu, Světové banky, Rady Evropy, Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, Evropské celní unie, Evropské unie, součástí Schengenského prostoru, Evropského hospodářského prostoru, členem Visegrádské skupiny a jiných mezinárodních struktur. Česko je vnitrozemský stát tvořený částmi historických českých zemí, které byly po dlouhá období svého dějinného vývoje součástí zemí Koruny české. Jsou to Čechy a Morava, k nimž byly roku 1920 připojeny i České Rakousy a České Slezsko. Česko má rozlohu 78866 km2. Sousedí na západě s Německem (délka hranice 810 km), na severu s Polskem (762 km), na východě se Slovenskem (252 km) a na jihu s Rakouskem (466 km). Administrativně se Česko dělí na osm územních a zároveň na 14 samosprávných krajů. Hlavním městem je Praha, která je rovněž i jedním z krajů. V roce 2018 v Česku žilo přibližně 10,6 milionu obyvatel. Výrazná většina obyvatelstva se hlásí k české, případně moravské národnosti. == Historické státní útvary na území Česka == Prvním doloženým státním útvarem na území dnešní České republiky byl nadkmenový svaz Sámovy říše, ve druhé polovině 9. století pak vznikla Velkomoravská říše.

Question: Jakou rozlohu má Česká republika?

Answer: 78866 km2


Albánie

Context: Albánie (albánsky: Shqipëri/Shqipëria, také Arbëria, oficiálním názvem Albánská republika, albánsky Republika e Shqipërisë) je středomořský stát v jihovýchodní Evropě na Balkánském poloostrově. Na severu sousedí s Černou Horou, na severovýchodě s Kosovem, na východě se Severní Makedonií a na jihovýchodě s Řeckem. Západní část Albánie leží na pobřeží Jaderského moře, zatímco její jihozápadní část leží na pobřeží Jónského moře. Od Itálie, kterou od Albánie odděluje Otrantský průliv, je vzdálena 72 kilometrů. Hlavní město Tirana, kde žije přibližně 895 tisíc obyvatel, je finančním centrem země. K roku 2011 žilo v zemi 2 821 997 obyvatel. Etnicky se jedná o poměrně homogenní zemi, kterou z 95 % tvoří Albánci, z náboženství zde převažuje islám. Demograficky se jedná o velmi mladou zemi, neboť střední věk obyvatelstva je 29,9 let (v porovnání 40,1 let u ČR).Albánie je členem Organizace spojených národů (OSN), Severoatlantické aliance (NATO). , Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE), Rady Evropy, Světové obchodní organizace (WTO), Středoevropské zóny volného obchodu (CEFTA), Organizace islámské spolupráce (OIC) a jedním ze zakládajících členů Unie pro Středomoří. Od ledna 2003 je potenciálním kandidátem na vstup do Evropské unie a 28. dubna 2009 o členství v Evropské unii formálně požádala. Albánie je parlamentní republikou a tržní ekonomikou. Reformy a transformace trhu otevřely zemi zahraničním investicím, zejména co se týká rozvoje energetického průmyslu a dopravní infrastruktury. == Dějiny == Od několika antických spisovatelů se lze dovědět o jistém předřeckém obyvatelstvu Balkánu.

Question: Jaký typ republiky je v Albánii?

Answer: parlamentní


Dynamická alokace paměti

Context: Dynamická alokace paměti je v informatice označení pro rezervaci části operační paměti za běhu počítačového programu. Operační paměť spravuje v počítači část jádra nazývaná správce paměti (anglicky memory manager). Většina operačních systémů umožňuje paměť za běhu programu nejen alokovat (tj. proces paměť od systému získá pro svoji potřebu), ale i vracet (proces vrací nepotřebnou paměť systému, aby mohla být později opět přidělena). U dynamické alokace nemusí být při překladu programu známá velikost potřebné části paměti pro ukládaná data (na rozdíl od statické alokace paměti). Staticky alokovaná paměť je výhodná z hlediska rychlosti přístupu k uloženým datům. V určitých případech je ale nevýhodná z hlediska neefektivnosti manipulace s datovým prostorem. Představme si program, který setřídí zadané řetězce (slova, věty) podle abecedy. Není známo, kolik řetězců bude zadáno ani jejich velikost. Bylo by možné vytvořit pole o takovém počtu a velikosti položek, které s největší pravděpodobností nebude překročeno, například 500 položek o velikosti 128 bytů. Alokovaná paměť je statická, a proto se bude za běhu programu pracovat s celým polem, což zpomalí výpočet a zabere zbytečně mnoho paměťového prostoru. Možnosti, že bude potřeba setřídit 501 položek nebo že položka bude o něco větší, nejsou nijak ošetřeny. Výhodou dynamicky alokované paměti je možnost kdykoliv uvolnit již zabraný paměťový prostor, což zvyšuje rychlost samotného programu i přes zvýšené datové nároky. Vytváření dynamických proměnných v paměti je však časově náročnější než u statických, a proto může při neuváženém používání takových struktur docházet ke zpomalení celé aplikace. Výše zmíněné dva způsoby manipulace s paměťovým prostorem se liší mezi jinými i v délce existence. Zatímco paměť alokovaná staticky je uvolněna po přesně stanovené době, dynamicky alokovanou paměť musí uvolnit sám program nebo garbage collector. Dynamicky alokovaná paměť má tedy též dynamickou dobu existence. Označení halda je ve svém původním významu (jak začalo být používáno v roce 1975) označení pro veškerou dostupnou paměť. Dnes je ale používáno k označení části paměti, která je využívána pro alokaci dynamické paměti (resp. dynamických proměnných).

Question: Pomocí čeho se v informatice rezervuje část operační paměti za běhu počítačového programu.

Answer: Dynamická alokace paměti


Jošitoši ABe

Context: jošitoši ABe (安 吉; místo znaku 吉 má být znak , kde nahoře místo 士 má být 土) (* 3. srpna 1971) je známý japonský výtvarník, který pracuje zejména v oblasti tvorby anime a mangy. Vystudoval na Tokijské národní univerzitě výtvarných umění a hudby. Známost získal díky své práci na anime Serial Experiments Lain a je také autorem původního konceptu a návrhu postav série NieA under 7. Také vytvořil dódžinši Haibane renmei a scénář anime seriálu založeného na této manze. Spolupracoval také na sérii Texhnolyze a NHK ni jókoso! Obvykle používá místo kandži přepis rómadži svého jména do latinky (jošitoši ABe) s velkým písmenem "B" ve svém příjmení a malým "j" (v anglickém přepisu "y" - yoshitoshi) ve jméně. Obrázky, zvuky či videa k tématu Jošitoši ABe ve Wikimedia Commons ABeho domovská stránka (japonsky) ABeho blog (japonsky) Jošitoši ABe na stránkách Anime News Network

Question: Kdo je Jošitoši ABe?

Answer: výtvarník


Jára Cimrman

Context: V roce 1983 natočili Ladislav Smoljak a Zdeněk Svěrák divácky úspěšný film Jára Cimrman ležící, spící, který pojednává o Mistrově životě a díle v historických souvislostech. V roce 1984 pak natočili film Rozpuštěný a vypuštěný, který sice Cimrmana přímo nezmiňuje, ale vychází z jeho fiktivních děl (zejména ze hry Vražda v salonním coupé) a postav (inspektor Trachta, továrník Bierhanzl a další). Nejistá sezóna z roku 1987 je pohledem do zákulisí divadelního souboru, který připravuje premiéru nové hry a zároveň se musí vypořádat se zásahy komunistických orgánů. Tvůrci literární postavy Járy Cimrmana, především protagonisté Divadla Járy Cimrmana a dále Jiří Šebánek, během let propracovali jednotlivé aspekty života tohoto fiktivního génia. Podle nich se Jára Cimrman narodil ve Vídni mezi lety 1869 a 1874. Jeho otcem byl český krejčí Leopold Cimrman a matka rakouská herečka Marlen Jelinková. Cítil se však být Čechem, o čemž prý svědčí poslední zápis z jeho deníku, kde vyjadřuje touhu "uvidět svou vlast Böhmen". Podle narativu Divadla Járy Cimrmana byl jedním z největších českých dramatiků, básníků, hudebníků, učitelů, cestovatelů, filozofů, vynálezců, vědců, kriminalistů a sportovců své doby. Za místo Cimrmanova stáří je v semináři ke hře Lijavec označen starobinec ve Frymburku, podle semináře k Poslu z Liptákova zemřel na samém počátku první světové války.

Question: Kde se údajně narodil Jára Cimrman?

Answer: ve Vídni


Láska za časů cholery

Context: Láska za časů cholery (španělský originál "El amor en los tiempos del cólera") patří k nejvýznamnějším dílům Gabriela Garcíi Márqueze. Knihu do češtiny přeložila Blanka Stárková, byla publikována v roce 1985 a nedávno se dočkala i svého filmového zpracování. Kniha se zabývá 50 let trvajícím milostným trojúhelníkem mezi postavami Fermina Daza, Florentino Ariza a Doctor Juvenal Urbino na konci 19. století a v prvních dekádách 20. století (přibližně 1880-1930). Román se zabývá myšlenkou, že utrpení z neopětované lásky je druhem vznešenosti. == Hlavní postavy == Florentino Ariza - přecitlivělý, velmi psychicky nevyrovnaný. Celý život ho pronásleduje a ničí nešťastná láska k Fermině Dazové. Ve svém utrpení se mnohdy vyžívá, a přeje si, aby Fermina poznala, jak moc kvůli ní trpí. Fermina Dazová - svéhlavá, má sklony k impulzivnímu jednání. V důležitých záležitostech se řídí hlavně rozumem a nebere příliš ohledů na ostatní. Doktor Juvenal Urbino - manžel Ferminy Dazové. Je vzdělaný, racionální a všude vážený.Staví se velice vstřícně k pokroku a vývoji vědy a techniky. Má rád, když mají všechny věci svůj řád. Lev XII. - strýc Florentina Arizy a ředitel Karibské říční paroplavby. Pomáhá Florentinovi a snaží se mu aspoň trochu vynahradit to, co mu jeho otec, bratr Lva XII., nikdy nedal. Zaměstnává Florentina , a když odchází na odpočinek, jmenuje ho svým nástupcem. Leona Cassiani - zástupkyně ředitele v Karibské říční paroplavbě. Miluje Florentina Arizu, ale ví, že on nikdy nezradí svou lásku k Fermině Dazové. Tak mu je aspoň dobrou přítelkyní a pomáhá mu snášet jeho trpký životní úděl. Lorenzo Daza - otec Ferminy Dazové. Je výbušný a přísný. Svými obchody, často nelegálními a pochybnými, si získal bohatství a určitý společenský respekt (ovšem jen zdánlivý, vysoká společnost jím ve skutečnosti pohrdá), o který se nechce nechat za žádnou cenu připravit. Ani za cenu dceřina štěstí. Tránsito Arizová - matka Florentina Arizy. Svému synovi je vždy oporou, ve všem mu pomáhá a utěšuje ho, když propadá depresím. == Děj == Příběh se odehrává v Kolumbii, pravděpodobně ve městě Cartagena. Příběh začíná smrtí fotografa a bývalého vojáka Jeremiaha de Saint-Amour. K ohledání těla je pozván jeho dlouholetý přítel, starý a věhlasný doktor Juvenal Urbino. Zjistí, že šlo o sebevraždu. Smrt Jeremiaha s ním otřese víc, než si je schopen připustit. Začne přemýšlet o svém dosavadním životě, o minulosti, ale také o smrti.

Question: Kdo je autorem knihy Láska za časů cholery?

Answer: Gabriela Garcíi Márqueze


Manala (album)

Context: Manala (album) ManalaInterpretKorpiklaaniDruh albastudiové albumVydáno3.8.2012Nahráno2011 v Petrax Studios v Hollola, Finsko; Wave Studio a Villvox Studio v Lahti, FinskoŽánrFolk metalDélka45:48VydavatelstvíNuclear BlastProducentAksu HanttuKorpiklaani chronologicky Ukon Wacka (2011) Manala (2012) Noita (2015) Některá data mohou pocházet z datové položky. Manala je osmé studiové album finské folk metalové kapely Korpiklaani. To bylo vydáno na 3. srpna 2012 prostřednictvím Nuclear Blast. "Manala" bylo vydáno ve dvou verzích, ve finštině a v angličtině. Seznam skladeb Pořadí NázevHudbaText Délka 1. „Kunnia“ JärveläKeskimäki 3:25 2. „Tuonelan tuvilla“ JärveläJärvelä 3:10 3. „Rauta“ JärveläKeskimäki 3:06 4. „Ruumiinmultaa“ JärveläJyrkäs 3:37 5. „Petoeläimen kuola“ JärveläKeskimäki 3:15 6. „Synkkä“ JärveläKeskimäki 5:25 7. „Ievan polkka“ folkováKettunen 3:08 8. „Husky Sledge“ Rounakari-instrumentální- 1:48 9. „Dolorous“ Järvelä-instrumentální- 3:05 10. „Uni“ Aaltonen, JärveläKeskimäki 3:49 11. „Metsälle“ JärveläJärvelä 5:41 12. „Sumussa hämärän aamun“ Aaltonen, JärveläKeskimäki 6:19 Celková délka: 45:48

Question: Kolikáté album je Manala?

Answer: osmé


Mezinárodní federace ledního hokeje

Context: Členství po Sovětském svazu bylo převedeno na Rusko, obnoveno členství bylo Lotyšsku (1992), Litvě (1992) a Estonsku (1992) a novými členy se staly – Ukrajina (1992), Bělorusko (1992), Ázerbájdžán (1992) a Kazachstán (1992). Členství po Jugoslávii bylo převedeno na Srbsko a novými členy se stalo Chorvatsko (1992) a Slovinsko (1992), totéž platí i o Slovensku (1993). Členství po Československu bylo převedeno na Českou republiku. Později se členy federace staly také další nově vzniklé republiky – Makedonie a Bosna a Hercegovina v roce 2001, z postsovětských republik Arménie (členství později pozastaveno), Moldávie (2008), Gruzie (2009) a prozatím poslední Kyrgyzstán v roce 2011. Noví členové, kteří přistoupili k IIHF v průběhu posledních 35 let v důsledku globální expanze – z Evropy: Řecko (1978), Island (1992), Andorra (1995), Irsko (1997. ) a Moldavsko (2008), z Latinské Ameriky: Brazílie (1984), Mexiko (1985) a Argentina (1998), z Blízkého východu: Kuvajt (1986). , Izrael (1991), Turecko (1991) a Spojené arabské emiráty (2001), stejně jako z dálného východu a Oceánie: Nový Zéland (1977), Tchaj-wan (1983). , Hongkong (1983), Thajsko (1989), Indie (1989), Singapur (1996), Macao (2005) a Malajsie (2006) a z Afriky: Namibie (1998) a Maroko (2010). Nejnovějšími členy se staly v roce 2012 Jamajka a Katar, v roce 2014 Omán, v roce 2015 Turkmenistán a v roce 2016 Filipíny, Indonésie a Nepál. == Prezidenti == == Členské země == === Plné členství === Plné členství v IIHF mohou získat pouze země, které mají svůj národní svaz ledního hokeje a účastní se mistrovství světa. Mají hlasovací právo ve valném shromáždění IIHF. === Přidružení členové === Přidružení členové jsou členy IIHF, kteří nemají žádný samostatný národní hokejový svaz nebo se neúčastní mistrovsví světa. Ve valném shromáždění IIHF nemají hlasovací právo. === Přidružení členové Inline hokej === Účastní se soutěží pouze v inline hokeji. Ve valném shromáždění IIHF nemají hlasovací právo. === Bývalí členové === v letech 1911 – 1920 byl členem LIHG klub Oxford Canadiens. == Soutěže pořádané IIHF == === Soutěže národních týmů === Lední hokej na olympijských hrách Mistrovství světa Mistrovství světa do 20 let Mistrovství světa do 18 let Mistrovství světa ženy Mistrovství světa ženy do 18 let Mistrovství světa v inline hokeji === Klubové soutěže === Hokejová liga mistrů

Question: Jaká je zkratka Mezinárodní federace ledního hokeje?

Answer: IIHF


Česká kinematografie

Context: Česká kinematografie je souhrnné označení pro filmy natočené na území nynější České republiky. Mezinárodního ohlasu dosáhla v 60. letech 20. století československá nová vlna. Snímky Obchod na korze (1965), Ostře sledované vlaky (1967) a Kolja (1996) získaly Oscara za nejlepší cizojazyčný film, šest dalších se dostalo do užší nominace. Do české kinematografie je někdy zahrnována i tvorba českých exulantů, jako je Miloš Forman, Ivan Passer či Vojtěch Jasný. Vůbec prvním filmovým záznamem pořízeným na území dnešní České republiky byl americký film The Horitz Passion Play z roku 1897 věnovaný velkolepým pašijovým hrám v Hořicích na Šumavě. Prvním českým režisérem a kameramanem byl Jan Kříženecký, který od konce 90. let 19. století natáčel krátké dokumenty, zvané filmové aktuality. S hercem Josefem Švábem-Malostranským spolupracoval na krátkých filmových skečích, jako byl Výstavní párkař a lepič plakátů. První stálé kino založil Viktor Ponrepo v roce 1907 v Praze v domě U Modré Štiky. Před tím měla kina podobu kočovných stanů, film byl putovní atrakce. Po osamostatnění Československa se často natáčely nacionalistické filmy, mimo jiných Utrpením ke slávě (1919, režie Richard F. Branald) nebo Svatý Václav (1929, režie Jan S. Kolár). Zvuk byl v Československu poprvé použit ve filmu Když struny lkají .[zdroj? ] V září 1930 se v Československu konaly krajně pravicovým tiskem vyvolané nacionalistické demonstrace Čechů proti filmům mluveným v němčině. Vedly k zákazu všech potenciálně pobuřujících německých filmů v Československu, včetně protiválečného snímku Na západní frontě 1918 (režie Georg Wilheim Pabst). Stát ve 30. letech omezoval import zahraničních filmů a protežoval domácí tvůrce. V roce 1932 byl zaveden kontingentní systém, byla stanovena kvóta, podle níž směl za jeden film vyrobený v Československu jeho výrobce dovézt 7 zahraničních filmů. Později byla kvóta snížena na 1:5. Roku 1934 byl kontingentní systém zrušen a nahradil jej registrační systém; regulace dovozu byla zrušena, importéři za jeden dovezený film nadále platili registrační poplatek 20 tisíc korun. Tyto peníze se přes Fond pro podporu domácí výroby dostávaly formou dotací k československým tvůrcům. V roce 1933 byly zprovozněny ateliéry A-B Barandov. Po podepsání Mnichovské dohody v roce 1938 došlo k první ze tří emigračních vln.

Question: Kdo založil první stálé kino na území Čech?

Answer: Viktor Ponrepo


Dášeňka čili život štěněte

Context: Dášeňka čili život štěněte je kniha pro děti z roku 1933, kterou napsal, ilustroval a fotografiemi doprovodil Karel Čapek. Vypráví o narození a růstu štěňátka – foxteriéra Dášeňky, obsahuje také psí pohádky a bajky. == Děj == Dášeňka čili život štěněte je klasická knížka nejen pro malé čtenáře o malém nezbedném štěněti. Dášeňka je drsnosrstý foxteriér a "trápí" nejen svou maminku Iris, nýbrž i svého páníčka Karla Čapka. Spisovatel je i autorem obrázků a fotografií. Nejprve se dozvíme, jak Dášeňka roste, jaké jsou její první krůčky a jak objevuje svět - především svými zoubky. V dalších kapitolách si potom přečteme, jak je složité vyfotit malou psí slečnu, která neposedí. Autor však vymyslel a i čtenáři nabídl několik pohádek pro malé pejsky. == Zajímavosti == Tato úspěšná knížka byla i několikrát zpracována jako mluvené slovo. Příběh převyprávěl například Karel Höger, Jiří Sommer, Jiří Šrámek nebo Petr Štěpánek. Ani "Dášeňka" neunikla pozornosti filmařů. V roce 1979 vznikl stejnojmenný krátkometrážní animovaný seriál Břetislava Pojara, kdy skutečný život malého štěněte je protkán psími pohádkami. Příběh psí slečny byl rozdělen do sedmi osmiminutových dílů (Jak se narodila, Jak uviděla svět, Jak rostla, Co měla na práci, Mnoho vody uplynulo, Jak sportovala, Jak šla do služby) a role vypravěče byla svěřena Martinu Růžkovi. == Reference == == Externí odkazy. == Obrázky, zvuky či videa k tématu Dášeňka čili život štěněte ve Wikimedia Commons Dášeňka čili život štěněte v Digitální knihovně Dášeňka čili život štěněte na Kinoboxu.cz

Question: Kdo je autorem knihy Dášeňka čili život štěněte

Answer: Karel Čapek


Česko

Context: Zabývá se přítomností Krista ve svátosti oltářní. Zapsána byla v kodexu kláštera z Ostrova u Davle, podle prvního verše se jí též říká Slovo do světa stvorenie. Má na rozdíl od svatováclavského chorálu již složitější básnickou formu. Významným centrem středověké hudby byla Šumava. První hudební paměti zde pocházejí z knihovny cisterciáckého kláštera ve Vyšším Brodě, založeného roku 1259. Například rukopis č. 42 z roku 1410 zde popisuje píseň Jezu Kriste, ščedrý kněže, kterou si zpívali také husité. Husitskou písňovou tvorbu, tedy tvorbu přelomu 14. a 15. století, zachoval Jistebnický kancionál (zejm. Ktož jsú boží bojovníci a Povstaň, povstaň veliké město pražské). Důležitou etapou ve vývoji české hudby bylo baroko (17. a 18. století). Tehdy se hudba ustavila jako samostatný profesionální obor. Za první české hudební skladatele lze považovat barokní tvůrce jako byli Adam Michna z Otradovic, Heinrich Biber (český Němec), Jan Dismas Zelenka, Antonín Rejcha, Jan Václav Stamic, Josef Mysliveček, Jan Ladislav Dusík, Jiří Antonín Benda, František Xaver Richter, Jan Křtitel Vaňhal, František Xaver Brixi či Leopold Koželuh.

Question: Na kolik samosprávných krajů se administrativně dělí Česká republika?

Answer: 14


Barack Obama

Context: Již první debatu, která proběhla 7. října 2008, vyhrál podle bezprostředních anket mezi diváky stanic CNN a CBS Barack Obama. Duel se konal za situace, kdy kandidát Republikánské strany John McCain naléhavě potřeboval zvrátit rostoucí podporu veřejnosti pro Obamu jak na celostátní úrovni, tak v klíčových státech, kde byl souboj nejtěsnější. Podle průzkumu pro CNN považovalo 54 % diváků za vítěze televizního klání Obamu, McCaina jen 30 %. V důležité otázce ekonomické situace měl Obama rovněž zhruba dvacetiprocentní náskok před svým soupeřem. Dne 4. listopadu 2008 zvítězil Barack Obama v prezidentských volbách, když porazil republikánského kandidáta Johna McCaina. Historicky je vůbec prvním afroamerickým prezidentem Spojených států amerických. 20. ledna 2009 složil za přítomnosti téměř dvou milionů lidí ve Washingtonu, D. C. slavnostní přísahu a ujal se funkce. Obama zvítězil ve volbách především díky podpoře mladších, vzdělanějších voličů, afroameričanů a tzv. latinos, tj. občanů pocházejících z některé latinskoamerické země (Mexiko, Kuba a jiné). Podle průzkumů hlasovalo více než 90 % afroameričanů pro Obamu. Menší podporu měl u starších a manuálně pracujících občanů, u kterých v předvolebních průzkumech vedl kandidát Republikánské strany McCain o několik procentních bodů. Obama měl větší preference u žen než u mužů. Brzy po vítězství začal Obama sestavovat svou budoucí vládu (viz infobox). Při své první cestě do Evropy počátkem dubna 2009 se nejprve zúčastnil summitu skupiny G20 v Londýně, poté summitu NATO ve Štrasburku a 4. a 5. dubna summitu USA a Evropské unie v Praze.

Question: Jaké národnosti je Barack Obama?

Answer: amerických


Východotimorská hymna

Context: Východotimorská hymna Pátria Vlast Hymna Východní Timor Východní Timor Slova Afonso de Araujo, 1975 Hudba Francisco Borja da Costa, 1975 Přijata 20. května 2002 Hymna Východního Timoru je píseň Pátria (česky Vlast). Poprvé byla hrána 28. listopadu 1975, když Východní Timor deklaroval svoji nezávislost na Portugalsku jehož bylo území Východního Timoru kolonií. Tato hymna byla po indonéské invazi, která proběhla krátce po získání nezávislosti, zakázána a opět přijata a používána je od roku 2002, kdy Východní Timor vyhlásil nezávislost tentokrát na Indonésii. Stalo se tak 20. května 2002. Hudbu složil Afonso de Araujo, slova napsal básník Francisco Borja da Costa, který byl zabit v den indonéské invaze. Hymna je zpívána v portugalštině, která je úředním jazykem Východního Timoru. Existuje též verze v jazyce Tetum, který je také dalším úředním a také národním jazykem většiny obyvatel. „ Originální portugalský textPátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Naçã.Glória ao povo e aos heróis da nossa libertaçã.Pátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Naçã.Glória ao povo e aos heróis da nossa libertaçã. .Vencemos o colonialismo, gritamos:abaixo o imperialismo.Terra livre, povo livre,nã, nã, nã à exploraçã.Avante unidos firmes e decididos.Na luta contra o imperialismoo inimigo dos povos, até à vitória final.Pelo caminho da revoluçã.

Question: Kdo složil Východotimorskou hymnu?

Answer: Afonso de Araujo


Frank Iero

Context: Frank Anthony Thomas Iero Jr. (* 31. října 1981 Belleville, New Jersey, USA) je americký hudebník, bývalý nejmladší člen rockové kapely My Chemical Romance. Narodil se v Belleville, New Jersey, a chodil na střední školu Queen of Peace v severním Arlingtonu. Pak chodil na Rutgerskou universitu, předčasně ji ale ukončil, aby se mohl věnovat kapele, kde se stal druhým kytaristou, který zpívá zadní vokály. Po rozpadu My Chemical Romance založil Frank svou kapelu frnkiero andthe cellabration, se kterou vydal 25. srpna 2014 album Stomachaches. Stejně jako Gerard Way začal hrát ve skupinách už v jedenácti letech. Než se oficiálně připojil k My Chemical Romance působil i v několika jiných kapelách (Pencey Prep, I Am a Graveyard, Hybrid, Sector 12 a krátce ve skupině Give Up the Ghost). Hraje na kytaru Epiphone Les Paul Elite Series a Zakk Wylde "Grail" Gibson Les Paul z roku 1981 a spoustu dalších. Je spolumajitelem nahrávací, textilní a vydavatelské společnosti Skeleton Crew. V současné době hraje i v kapele Leathermouth, která je právě pod touto společností. Po rozpadu kapely společně s Jamesem Deweesem zaločil elektronicko-hardcorový projekt Death Spells. V roce 2007 se oženil s Jamií Nestorovou. Je otcem tří dětí, 7. září 2010 se jim narodila dvojčata Cherry a Lily a 6. dubna 2012 syn Miles. 31. května 2013 získal od svojí dcery titul "Best Dad EVER! ", tedy "vůbec nejlepší táta! ". Po rozpadu My Chemical Romance pracoval Frank na svých skladbách ve svém domácím studiu. Po nějakém čase začal své písě hrát na různých akcích, vydal demo "joyriding" a nahrál se svou novou kapelou album Stomachaches. V jeho nové kapele hraje na bicí Jarrod Alexander, který hrál s My Chemical Romance po odchodu Boba Bryara. 4. srpna vydal video debutového singlu "Weighted", a poté se vydal na turné s The Used a Taking Back Sunday.

Question: Jaké rockové kapely je člen Frank Anthony Thomas Iero Jr.?

Answer: My Chemical Romance


Ruské impérium

Context: Ruské impérium, také Ruská říše (rusky Р и, v předreformní podobě Pо И) byl státní útvar existující v letech 1721–1917. Jednalo se o třetí územně nejrozsáhlejší říši v dějinách lidstva. Název byl zaveden po vítězství v severní válce (1700–1721) carem Petrem I. Velikým, který přijal titul imperátora; Hlavním městem se stal nově založený Petrohrad (Sankt-Petěrburg). Ruské impérium zaniklo v únorové revoluci roku 1917, kdy abdikoval car Mikuláš II. a moc se dostala do rukou prozatímní vlády. Roku 1897 činila rozloha impéria 22 400 000 km2 (pro porovnání: dnešní Ruská federace zaujímá 17 075 200 km2); téhož roku zde žilo 128 200 000 obyvatel, z nichž přibližně polovina byli Rusové. Říše byla rozdělena na 81 gubernií, 20 oblastí a 1 okruh (stav v roce 1914). == Územní vývoj Ruské říše == === Moskevské knížectví === Přestože oficiálně se Rusko stalo říší (impériem) na začátku 18. století (1721) za vlády Petra I. Velikého, byla imperiální expanze součástí dějin předchozího státního útvaru, ze kterého Rusko vzešlo, Moskevského knížectví. Její vládci (nejprve knížata, posléze velkoknížata a nakonec carové) zahájili od počátku 15. století dlouhodobou expanzivní politiku, díky které se z nevýznamného údělu stalo srdce Ruska. Za zvláště významnou je nutno považovat osobnost Ivana III. (1462–1505) a Ivana IV. (1533–1584), kteří rozšířili území Moskevské Rusi o severoruské městské státy, jako byl Veliký Novgorod a Pskov (Ivan III.) a o poslední území jednoho z posledních tatarských chanátů v Kazani (Ivan IV.). Za vlády Ivana IV. také započala ruská kolonizace Sibiře. V roce 1639 stanuli Rusové u pobřeží Tichého oceánu a následně založili město Vladivostok. Rusko také do poloviny 19. století kolonizovalo a kontrolovalo severoamerickou Aljašku. Vedle územní expanze byla pro vznik Ruska významná také ideologická prestiž, kterou Moskvě zajistil právě Ivan III. svatbou s byzantskou princeznou Sofií a přijetím byzantského orla jako státního znaku a titulu cara (od slova caesar = císař) v roce 1472. Na tuto imperiální tradici a zvláště ideologii Moskvy – Třetího Říma navázal také Petr I. Veliký, který ruskou koncepci říše více pozápadnil. === 17. století === K nejvýznamnějším územním ziskům 17. století patřilo získání levobřežní Ukrajiny (Malá Rus) a její následné postupné připojení k Rusku jako gubernie. Tyto zisky ukazovaly na novou orientaci Moskvy směrem na západ, konkrétněji směrem k Polsku a k Pobaltí, jejichž strategický význam si ruští carové dobře uvědomovali. Stranou nezůstávaly ani oblasti jihovýchodní kolem Černého moře, doposud kontrolované Osmanskou říší nebo jejími klienty.

Question: Zaniklo Ruské impérium v únorové revoluci roku 1917?

Answer: Ruské impérium zaniklo v únorové revoluci roku 1917, kdy abdikoval car Mikuláš II. a moc se dostala do rukou prozatímní vlády.


Mary Stewartová

Context: běh na 1500 m Mary Stewartová (provdaná Cottonová) (* 25. února 1956, Birmingham) je bývalá britská atletka, běžkyně, halová mistryně Evropy v běhu na 1500 metrů. Sportovní kariéra Startovala na olympiádě v Montrealu, v běhu na 1500 metrů doběhla pátá v semifinále. V následující sezóně se stala evropskou halovou mistryní v běhu na 1500 metrů. Jejím starším bratrem je britský běžec Ian Stewart. V roce 2011 zvítězil její syn Adam Cotton v běhu na 1500 metrů na evropském juniorském šampionátu. Externí odkazy Mary Stewartová v databázi Olympedia (anglicky) mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Halové mistryně Evropy v běhu na 1 500 m 1971: Margaret Beachamová • 1972: Tamara Pangelovová • 1973: Ellen Tittelová • 1974: Tonka Petrovová • 1975: Natalia Andreiová • 1976: Brigitte Krausová • 1977: Mary Stewartová • 1978: Ileana Silaiová • 1979:. Natalia Marasescuová • 1980: Tamara Kobová • 1981: Agnese Possamaiová • 1982: Gabriella Dorio • 1983: Brigitte Krausová • 1984: Fiț Lovinová • 1985: Doina Melinteová • 1986: Světlana Kitovová • 1987: Sandra Gasserová. • 1988: Doina Melinteová • 1989: Paula Ivanová • 1990: Doina Melinteová • 1992: Jekatěrina Podkopajevová • 1994: Jekatěrina Podkopajevová • 1996: Carla Sacramentová • 1998: Theresia Kieslová • 2000: Violeta Becleaová • 2002.

Question: Kdo je starším bratrem Mary Stewartové?

Answer: Ian Stewart


Tokio

Context: Tokio (japonsky: 東, Tókjó) je hlavní město Japonska a sídlo japonského císaře. Název znamená Východní hlavní město. Tokio není v Japonsku oficiálně město. Jde o jednu z několika prefektur (dále Saitama, Čiba, Kanagawa, okrajově i další, viz též článek prefektura Tokio), které tvoří souvislé osídlení v zahraničí označované jako Tokio, přesněji jako Velké Tokio. Na území prefektury Tokio se pouze nachází vládní budovy, císařský palác a hospodářské, kulturní a dopravní centrum oblasti megalopole označované v Japonsku jako Kantó, v zahraničí jako Tokio. Naopak 1/3 prefektury je pokryta horami a lesy. Samotné Tokio nemá jedno městské centrum, ale řadu menších či větších. Ta jsou rozmístěna po obvodě kruhové městské železnice v centru Tokia. Tento článek pojednává dále převážně o Tokiu v západním pojetí. Tokio se nachází na ostrově Honšú v regionu Kantó. Žije v něm více než 9 milionů obyvatel (s předměstími okolo 40 milionů), což je asi 10 % (resp. 25%) japonské populace, a je největším městem Japonska. Až do roku 1868 se město jmenovalo Edo. Tokio může mít dnes problémy kvůli tomu, že leží v seismicky aktivní oblasti. Tokio je se svými skoro 40 miliony obyvatel momentálně považováno za největší velkoměsto na světě. Tokio se dříve jmenovalo Edo. Postihlo ho mnoho katastrof: 1923 - Velké zemětřesení v Kantó při kterém zahynulo přes 142 000 obyvatel 9. března a 10. března 1945 - vybombardováno USA pomocí 333 B-29 a 1 665 tun napalmu, zahynulo přes 100 000 obyvatel.

Question: Kde se nachází Tokio?

Answer: na ostrově Honšú v regionu Kantó


Vic Damone

Context: Vic Damone, rodným jménem Vito Rocco Farinola (* 12. června 1928, Brooklyn, New York, New York, USA - 11. února 2018, Miami Beach, Florida) byl americký zpěvák. Jeho matka hrála na klavír a on se již od dětství věnoval zpěvu. Jeho vůbec první nahrávka v podobě písně "I Have But One Heart" se umístila na sedmé příčce hitparády časopisu Billboard. V letech 1954 až 1958 byla jeho manželkou italská herečka Pier Angeli; později se oženil ještě čtyřikrát − v letech 1987 až 1996 byla například jeho manželkou herečka a zpěvačka Diahann Carroll. V roce 1997 byl uveden do Songwriters Hall of Fame. V roce 2009 vydal autobiografickou knihu nazvanou Singing Was the Easy Part. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Vic Damone ve Wikimedia Commons Vic Damone v Internet Movie Database (anglicky) Oficiální web (anglicky)

Question: Kde zemřel Vic Damone?

Answer: Miami


Telč

Context: Telč (německy Teltsch, latinsky Telcz) je město v okrese Jihlava v kraji Vysočina, 25 km jihozápadně od Jihlavy. Název se vyvíjel od varianty Telcz (1180), Telci (1207), v Telez (1283), Telcz (1315, 1331, 1339), Telsch (1356). , Telcz (1367), Thelcz (1392), z Telče (1406), Telcz (1447), Telecz (1480), z Telče (1481). , v Novém Telči (1486), Nowa Telcz (1490), Telczie (1580), Teltsch (1633), Teltzsch (1648), Teltsch (1678, 1718, 1720, 1751), Teltsch a Telč (1846, 1872) až k podobě Telč v letech 1881 a 1924. Místní jméno znělo původně Teleč a vzniklo přidáním přivlastňovací přípony -jъ k osobnímu jménu Telec (ve významu mladý býček) a bylo rodu mužského. Pojmenování Telč je rodu ženského. Podle místní pověsti bylo město založeno již v roce 1099. První písemná zmínka o něm však pochází až z roku 1315. Významným datem je rok 1339, kdy Telč dostal do vlastnictví Oldřich III. z Hradce z rodu Vítkovců. Jeho rod pak významně přispěl k rozvoji Telče. Vybudoval zdejší hrad a kostel, opevnil město a postavil též gotické domy kolem tržiště. Roku 1386 zničil požár západní polovinu náměstí i s kostelem a radnicí. V roce 1423 dobyli město husité. V polovině 16. století se získával zdejší panství Zachariáš z Hradce a Telči nastává opět doba rozkvětu. Za třicetileté války trpělo město i celý kraj zlovůlí švédských i císařských vojsk. Roku 1712 zdědil zdejší zboží František Antonín Lichtenštejn-Kastelkorn. Byl to poslední člen této rodinné větve a zemřel bezdětný v roce 1761. Panství Telč zdědil bratranec Alois Arnošt hrabě Podstatský z Prusinovic za podmínky, že jméno a erb Lichtenštejnů-Kastelkornů a Podstatských z Prusinovic sloučí jako Podstatský-Lichtenštejn. V 18. století nastává vzestup měšťanského stavu. Počátek 19. století je ve znamení industrializace. Postavením železnice z Jihlavy do Telče 1898 a jejím propojením přes Slavonice do rakouského Schwarzenau skončila i komunikační izolace města. 1. dubna 1980 byly vesnice Borovná, Dolní Dvorce, Doupě, Dyjice, Dyjička, Stranná, Vanov, Vanůvek, Volevčice a Zvolenovice připojeny jako místní části k Telči. 1. července 1980 byla připojena Horní Myslová, 1. ledna 1986 pak Radkov a Strachoňovice. Poslední vlna slučování proběhla k 1. lednu 1989, kdy byly připojeny Mysletice, Olší a Zadní Vydří.

Question: Kdo dostal do vlastnictví Telč roku 1339?

Answer: Oldřich III. z Hradce


Otakar Nekvasil

Context: Byl prvním synem pražského stavebního podnikatele Václava Nekvasila (1840-1906). Po otcově smrti převzal roku 1906 jeho podnik a dále ho rozšířil. Šlo o jednu z největších českých stavebních společností. Prováděla velké zakázky jako Akciové ledárny v Braníku nebo palác Koruna, palác Adria či budova Městské knihovny v Praze. Od roku 1909 byl členem správní rady a výkonného výboru České průmyslové banky a členem správní rady Českomoravské Kolben-Daněk. Za první světové války byl členem domácího protirakouského odboje (Maffie).[3][4] Po vzniku republiky zasedal v Revolučním národním shromáždění za Českou státoprávní demokracii, respektive za z ní vzniklou Československou národní demokracii.[5] V rámci strany patřil původně ke straně staročeské. V parlamentu byl referentem pro přijetí prvního československého zákona o podpoře stavebního ruchu.[4] Profesně se uvádí jako stavitel a architekt.[6] Působil jako místopředseda Spolku československých inženýrů a architektů. Provedl stavbu české techniky v Dejvicích, zemědělské muzeum v Bratislavě a objekt krajského soudu tamtéž. Jeho firma zbudovala rovněž krajský soud a elektrárnu v Užhorodě. Zasloužil se i o rozvoj automobilismu. Byl místopředsedou, později předsedou Autoklubu Republiky Československé. V této funkci navazoval kontakty s podobnými organizacemi v zahraničí a na sklonku života docílil sjednocení všech autoklubů v Československu do jednoho sdružení.[4] Počátkem roku 1931 onemocněl ledvinovou chorobou. Po osmi měsících ale dočasně překonal zdravotní potíže a vrátil se do aktivního vedení své firmy, kterou tehdy převedl na akciovou společnost.[4] Zemřel v prosinci 1933 v podolském sanatoriu.[2] Jen necelé dva týdny předtím zemřela i jeho manželka Libuše rozená Šámalová.[4] Odkazy Reference ↑ Matriční záznam o narození a křtu1 2 Archiv hl. m. Prahy, Matrika zemřelých v Podolí, sign. POD Z6, s. 193↑ Stavitel bez bázně a hany [online]. profit.cz [cit. 2011-11-20]. Dostupné online. (česky) 1 2 3 4 5 Ing. arch. Otakar Nekvasil zemřel. Národní politika. Prosinec 1933, roč. 51, čís. 356, s. 3. Dostupné online. ↑ Otakar Nekvasil [online].

Question: Co se stalo Otakaru Nekvasilovi počátkem roku 1931?

Answer: onemocněl ledvinovou chorobou


RegioJet

Context: RegioJet a.s. (VKM: RJ) je provozovatel osobní železniční dopravy v Česku, sídlící v Brně. Stoprocentním vlastníkem je Student Agency vlastněná Radimem Jančurou, na některých nabídkách spolupracoval s německou pobočkou francouzské firmy Keolis. Příležitostnou veřejnou železniční osobní dopravu společnost poprvé prováděla 24. dubna 2010, provoz první linky pravidelné osobní dopravy byl spuštěn 26. září 2011. V roce 2011 měla společnost ztrátu 59 mil. Kč, v roce 2012 ztrátu prohloubila na 76 mil. Kč při tržbách 267 mil. Kč a v roce 2013 očekávala obdobnou. Sesterská společnost shodného názvu RegioJet a. s. se sídlem v Bratislavě je provozovatelem osobní železniční a autobusové dopravy na Slovensku. Od února 2015 začala pod značkou RegioJet provozovat slovenská pobočka RegioJet i autobusovou dopravu. 4. dubna 2016 byl oficiálně zahájen rebranding autobusové dopravy české společnosti Student Agency na značku RegioJet. Do obchodního rejstříku byla RegioJet a.s. zapsána 20. března 2009 s předmětem podnikání "výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona" a od 6. října 2009 byl zapsán předmět činnosti "provozování dráhy a drážní dopravy". Předsedou dvoučlenného představenstva je Radim Jančura, druhým členem je obchodní ředitel Jiří Schmidt. Provozní ředitel a člen představenstva Jan Paroubek dal ve firmě RegioJet čtyři dny po zahájení provozu výpověď (podle MF Dnes byla příčinou nespokojenost s nesystémovými zásahy vedení a špatným systémem řízení, což však na přímý dotaz odmítl komentovat) a 10. listopadu 2011 pronikla do médií zpráva, že nastupuje do obdobné funkce ke konkurenčnímu dopravci LEO Express, kde má rovněž připravit rozjezd linky Praha – Ostrava. Novým provozním ředitelem RegioJet od listopadu 2011 byl Petr Prchal, kterého do firmy přivedl a "vychoval" Paroubek. Provozní ředitel Petr Prchal na jaře 2012 má ukončit působení v RegioJetu, dle mluvčího firmy z osobních důvodů, a od května 2012 má nastoupit do funkce vedoucího provozu v Leo Expressu.

Question: Jaká česká společnost je stoprocentním vlastníkem firmy RegioJet a. s.?

Answer: Student Agency


Luminofor

Context: Luminoforem je pokrytý vnitřní povrch všech zářivek a většiny výbojek. Tato vrstva mění energii elektrického výboje na viditelné světlo. Právě složení luminoforu určuje barvu světla u zářivek. V průmyslu se využíval k vytváření obrazu v monitorech počítačů nebo v různých starších zařízeních vybavených složitější zobrazovací jednotkou (např. televizní obrazovka CRT, osciloskop). Různé luminofory mohou zářit každý v jiné barvě, největší využití našel žlutozelený pro svou vysokou svítivost. == Recyklace == Součástí recyklace počítačových a televizních obrazovek je i recyklace luminoforů. Luminofory jsou cenné, protože obsahují kovy vzácných zemin, ale ze stejného důvodu se jedná o toxické látky. Je nutné je odstranit především proto, aby při další recyklaci skleněných obrazovek neměnily nežádoucím způsobem optické vlastnosti skla. Luminofor se může oddělit z rozřezané obrazovky odsátím, kartáčováním, pískováním nebo ostříkáním tlakovou vodou. Při klasické recyklaci obrazovek jejich rozdrcením lze použít vibrační síto a oplachování vodou, skelný prach se od luminoforů částečně odděluje i flotací. Z oddělených kalů luminoforu lze kapalinovou extrakcí separovat yttrium a europium. == Reference ==

Question: Jak se nazývá látka schopná pohlcovat energii a následně ji vyzařovat ve formě světla?

Answer: Luminofor


Venezuela

Context: V roce 1859 ve Venezuele vypukla občanská válka mezi konzervativci a liberály. V letech 1902 a 1903 uskutečnily Británie, Německo a Itálie námořní blokádu Venezuely, aby ji přinutily splácet zahraniční dluh. Související informace naleznete také v článku Geografie Venezuely. Území Venezuely můžeme rozdělit do několika oblastí: Na severozápadě jsou Andy, kde se nachází nejvyšší hora Venezuely Pico Bolívar (4979 m). Mezi nimi je položena hluboká tektonická poklesová oblast s jezerem Maracaibo a rozlehlou Maracaibskou nížinou. Severovýchodně od Cordilerra de Mérida se táhne dlouhé pásmo Karibských And. Na jih od řeky Orinoco se rozprostírá Guyanská vysočina. Je to rozsáhlá pahorkatina s ojedinělými svědeckými vrchy. Mezi oběma celky se prostírá Orinocká nížina s plošinou Llanos. Území Venezuely je z 52 % pokryto lesními porosty, zemědělská půda zaujímá 23 % rozlohy státu. Nejvýznamnější řekou Venezuely je Orinoco, jehož pravé přítoky tvoří vodopády v místech, kde opouští Guyanskou vysočinu. Nejvyšší vodopád světa je právě ve Venezuele: Salto Ángel. Měří 979 metrů. Největšími přítoky Orinoka jsou Caroní, Apure a Meta. Významné je limanové jezero Maracaibo. Venezuele náleží i několik ostrovů v Karibském moři, které jsou z geopolitického hlediska součástí státu Nueva Esparta a venezuelských federálních dependencí– největší z nich je Isla de Margarita. Největší poloostrovy jsou Paraguaná, Paria a Guajira. Klima Venezuely je subekvatoriální horké s deštivým létem a suchou zimou. V Maracaibu je průměrná roční teplota 29 °C a 570 mm srážek za rok, výše položená Mérida 18,5 °C a 1750 mm, Caracas 20 °C, Santa Elena v Guyanské vysočině 23 °C a 1600 mm.

Question: Jak se jmenuje nejvýznamější řeka Venezuely?

Answer: Orinoco


Obsah

Context: Obsah je v geometrii veličina, která vyjadřuje velikost plochy. Jiné názvy jsou plocha, výměra, rozloha. Obsah je mírou (tedy charakteristikou velikosti) dané dvourozměrné části prostoru. Označuje se písmenem S. Někdy se toto slovo nesprávně používá také pro objem prostorových (třírozměrných) těles, který se označuje písmenem V. Jednotka SI metr čtvereční, značka jednotky: m2 další používané jednotky kilometr čtvereční (km2. ): 1km2 = 1 000 000 m2 hektar (ha): 1ha = 10 000 m2 ar (a): 1a = 100 m2 decimetr. čtvereční (dm2): 1dm2 = 0.01 m2 centimetr čtvereční (cm2): 1cm2 = 0.0001 m2 milimetr čtvereční (mm2): 1mm2 = 0.000001 m2 nestandardní jednotky akr měřidla planimetr, čtvercová síť Výpočet plochy ze souřadnic Plocha Povrch Obrázky, zvuky či videa k tématu obsah ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo obsah ve Wikislovníku

Question: Jak se v geometrii označuje obsah?

Answer: S


Bitcoin

Context: Bitcoin Bitcoin Logo bitcoinuZemě mezinárodní ISO 4217 XBT (neoficiální) Inflace 6.25 nových bitcoinů cca každých 10 minut (2020-2024) Symbol BTC[1] Dílčí jednotka mBTC, μ, satoši, bit[2] Bitcoin je internetová open-source P2P platební síť a také v této síti používaná kryptoměna. Hlavní unikátností bitcoinu je jeho plná decentralizace; je navržen tak, aby nikdo, ani autor nebo jiní jednotlivci, skupiny či vlády, nemohl měnu ovlivňovat, padělat, zabavovat účty, ovládat peněžní toky nebo způsobovat inflaci. V síti neexistuje žádný centrální bod, ani nikdo, kdo by mohl o síti rozhodovat. Konečné množství bitcoinů je předem známo a uvolňování bitcoinů do oběhu je definováno ve zdrojovém kódu protokolu. Cena jednoho Bitcoinu je vysoká, v lednu roku 2021, dosahovala přibližně 800 tis. korun českých a 9. února 2021 cena Bitcoinu překročila 1 milión korun českých. Síť funguje od roku 2009. Roku 2008 ji popsal[3] a vytvořil člověk nebo skupina lidí podepsaná jako Satoshi Nakamoto,[4] přičemž ještě 2 měsíce před tím byla zaregistrována doména bitcoin.org.[5]. K autorství se v květnu 2016 přihlásil Australan Craig Steven Wright, což bylo ale rychle zpochybněno.[6] Sahil Gupta označil za pravděpodobného autora bitcoinu Elona Muska, který má hluboké znalosti ekonomie, šifrování a kódování, Elon Musk ale toto tvrzení odmítl.[7] Základem pro vznik bitcoinu byly koncepty „Bit gold“[8] a „b-Money"[9]. Nyní pro platby existuje oficiální softwarový klient, o který se starají dobrovolníci z celého světa, a několik alternativních klientů.[10] Od roku 2011 se o bitcoinu, ekonomice, možnostech a důsledcích této měny pořádají konference – v New Yorku[11] , Praze[12][13] a Londýně (2012)[14]. Další proběhla roku 2013 v San Jose. Příští konference se má konat ve Vídni.[kdy? ][15] V září 2012 vznikla Bitcoin Foundation, starající se o infrastrukturu okolo bitcoinu (včetně hlavního klienta), sledování hrozeb a případné vylepšování protokolu, zajišťování konferencí a propagaci měny. Vzhledem k decentralizované povaze sítě však nadace nemá žádné zvláštní pravomoce; v síti vždy rozhoduje většina, nehledě na Bitcoin Foundation.[16][17] Vlastnosti Na rozdíl od většiny měn není bitcoin závislý na důvěře k jejímu (centrálnímu) vydavateli ani prostředníkovi (bance, státu…). Pro provádění transakcí se využívá distribuovaná databáze napříč uzly peer-to-peer sítě.[18][19] Měna je tak závislá na široké komunitě. Sociální média tak mohou nepřímo ovlivňovat kurz bitcoinu.[20] K zabezpečení sítě je využita kryptografie, umožňující používat pouze peníze, které daný uživatel vlastní, a zabraňující opakovanému využití již utracených peněz.[21] Předpoklad růstu počtu bitcoinů do roku 2033 Bitcoin umožňuje pseudonymní držení a převod měny. Bitcoiny mohou být uloženy v osobním počítači ve formě souboru s peněženkou nebo uchovávány pomocí služby třetí strany.

Question: Jaký je symbol pro kryptoměnu Bitcoin?

Answer: BTC


John Lennon

Context: John Winston Ono Lennon, MBE, rodným jménem John Winston Lennon, (9. října 1940 Liverpool – 8. prosince 1980 New York) byl britský zpěvák a hudební skladatel, člen hudební skupiny The Beatles. Prosadil se také jako malíř, herec, spisovatel a politický aktivista. Významným způsobem ovlivnil vývoj rockové hudby 20. století. == Biografie == === Dětství a mládí (1940–1957) === John Winston Lennon se narodil v liverpoolské porodnici ve válečném roku 1940. Jeho matkou byla Julia (rozená Stanley) a otcem námořník s irskými kořeny Alfred Lennon. John byl pojmenován po otci svého otce a druhé jméno získal po tehdejším premiérovi Anglie Winstonu Churchillovi. Během svého dětství vyrůstal bez otce, který stále plul po moři. Ten sice nejdříve posílal část výplaty, ale poté, co roku 1944 zběhl z armády přerušil s rodinou kontakt. Po půl roce se Alfred vrátil k rodině, ale Julia již byla těhotná s jiným mužem a manželství se rozpadlo. John byl vychováván u své tety Mimi Smith. V červenci 1946 Alfred unesl Johna s plánem ujet na Nový Zéland, ale Julia ho našla a plán mu uťala. Pětiletý John byl postaven před volbu, jestli chce zůstat s otcem či matkou. Nejdříve si vybral otce, ale nakonec zvolil matku. Otce poté znovu uviděl až po dvaceti letech. I přes svou volbu převážnou část dětství strávil u svého strýce a tety ve Wooltonu, předměstí Liverpoolu. Jeho strýc George zemřel v roce 1955, poté John žil jen s tetou. Byl vychován jako anglikán. V dětství navštěvoval základní školu Dovedale, a poté nastoupil na střední školu Quarry Bank v Liverpoolu. Roku 1956 mu matka zakoupila jeho první kytaru značky Gallotone Champion.

Question: Členem které hudební skupiny byl John Winston Ono Lennon?

Answer: The Beatles


Anatomie ptáků

Context: Podrobnější informace naleznete v článku Rozmnožovací soustava ptáků. Způsob rozmnožování je u ptáků dokonalejší než u plazů (jsou u nich vyvinuty různé formy rodičovských instinktů). Pohlavní orgány se však vyznačují úsporností stavby. Samčími gonádami jsou párová fazolovitá varlata (pravé je menší), většině ptáků chybí penis a kopulují přitištěním okrajů kloak. Samice mají zpravidla jen jeden fungující vaječník, a to levý, včetně levého vejcovodu. Podrobnější informace naleznete v článku Dýchací soustava ptáků. Ptáci mají nejvýkonnější dýchací systém ze všech obratlovců. Celková aktivní plocha ptačích plic je až o 20% větší než u savců; také intenzita dýchání u ptáků je vzhledem k morfologickým i funkčním odlišnostem plic mnohem vyšší. Plíce jsou ale poměrně malé, kompaktní a při dýchání se jejich objem nemění, což prakticky zhoršuje jejich vyšetření auskultací. Ventilace je umožněna především systémem vzdušných vaků. Podrobnější informace naleznete v článku Oběhová soustava ptáků. Kardiovaskulární systém (systema cardiovasculare), stejně jako u savců, zahrnuje srdce, krevní cévy a lymfatický systém. Ptáci mají relativně největší srdce z obratlovců a absolutně nejvyšší krevní tlak, srdeční frekvenci a tělesnou teplotu. Větší relativní objem srdce a vyšší tepová frekvence zajišťují ptákům větší minutový objem než u savců. Plicní a tělní krevní oběh jsou u ptáků uspořádány stejně jako u savců. Ptáci mají 3 portální žilní oběhy (hypofyzární, jaterní, ledvinový). Podrobnější informace naleznete v článku Smyslová soustava ptáků. Ptáci řídí svá jednání zejména zrakem, sluchem a hmatem. Smyslové receptory mohou představovat samostatné orgány (ucho, oko), tvořit shluky ve sliznici nosní a ústní dutiny (čich, chuť) nebo tvořit orgány s povrchovou a hlubokou citlivostí (organa sensoria accessoria). Endokrinní systém je u ptáků analogický se savci, nicméně existují odlišnosti. V adenohypofýze, která postrádá střední lalok, byly zjištěny folikuly stimulující hormon, luteinizační hormon (svatební opeření samců), thyreotropní hormon, adrenokortikotropní hormon, luteotropní hormon (vyvolává hnízdní pud a u holubů produkci kašovité hmoty ke krmení mláďat). V neurohypofýze byl zjištěn oxytocin (snáška) a antidiuretický hormon (regulace hospodaření s vodou). Brzlík funguje jednak jako endokrinní žláza, jednak jako krvetvorný orgán. Hormon štítné žlázy – tyroxin, ovlivňuje metabolismus, růst, pelichání i chování ptáků v souvislosti s tahem. Parathormon příštítných tělísek řídí hospodaření vápníkem a fosforem. V nadledvinách na rozdíl od savců nejsou korová a dřeňová vrstva morfologicky zřetelně odděleny; kůra produkuje kortikoidy a dřeň adrenalin.

Question: Jaké tři portální žilní oběhy mají ptáci?

Answer: hypofyzární, jaterní, ledvinový


Kaple svatého Jana Nepomuckého (Běstvina)

Context: Kaple svatého Jana Nepomuckého je barokní šestiboká kaple na křižovatce silnic v zámku v obci Běstvina. Kaple byla postavena po roce 1720 na půdorysu šestiboké hvězdy. V minulosti byla mylně připsána známému baroknímu staviteli Janu Blažeji Santinimu. Skutečným tvůrcem kaple je zřejmě Santiniho epigon Jan J. Vogler. Kaple je zaklenutá, s malou centrální věžičkou. Uvnitř kaple se nalézala na šestibokém podstavci dřevěná barokní socha Apoteóza sv. Jana Nepomuckého od sochaře Ignáce Rohrbacha z kol. 1726 (dříve připisovaná Řehoři Thénymu). Po dlouholetém vystavení povětrnostním podmínkám byla socha z kaple deponována a následně restaurována. V současnosti je dlouhodobě zapůjčena do expozice Muzea Barokních soch v Chrudimi. Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Jana Nepomuckého ve Wikimedia Commons Kaple Běstvina (stránky obce)

Question: Ve kterém roce byla postavena kaple sv. Jana Nepomuckého v Běstvině?

Answer: 1720


Statek

Context: Například voda, protože voda v řekách je statek volný (viz níže). Na druhou stranu voda z kohoutku, už volný statek není - obsahuje v sobě i služby: je pitná, je k dispozici, kdykoliv otočíme kohoutkem, je tam, kde ji chceme mít. Takový statek už není statek volný, ale statek vzácný. Za něj jsou lidé ochotni platit. Ekonomická teorie člení statky podle různých kritérií: Podle vzácnosti: vzácný - statku je omezené množství, spotřebitelé jsou ochotni za ně platit; většina statků volný - statek volně k dispozici Podle vlivu spotřeby statku na užitek spotřebitele: žádoucí - spotřeba statku. zvyšuje užitek spotřebitele nežádoucí - spotřeba statku snižuje užitek spotřebitele lhostejný - spotřeba statku nemá vliv na užitek spotřebitele Podle vlivu změny důchodu spotřebitele na výši spotřeby: normální - s růstem důchodu je poptáváno větší množství statku luxusní - růst poptávky po statku je větší než růst důchodu. nezbytný - růst poptávky po statku je menší než růst důchodu méněcenný - s růstem důchodu klesá poptáváné množství statku Podle možnosti vyloučit ze spotřeby a rivality statku: veřejný - statek, který se se spotřebou dalších jednotek nezmenšuje a z jehož spotřeby je obtížné vyloučit spotřebitele. (např. národní obrana) soukromý - statek, který nemá ani jednu vlastnost veřejného statku smíšený - statek, který má pouze jednu vlastnost veřejného statku Podle přítomnosti tržní ceny jako alokačního mechanismu: tržní - cena je výsledkem interakce mezi nabídkou a poptávkou, bez intervencí státu polotržní - procházejí trhem, ale cena je ovlivněna různými státními intervencemi netržní - neprocházejí trhem, cena je stanovena uměle, rozhoduje o nich stát

Question: Co, kromě fyzických objektů, se v ekonomické teorii počítá jako statek?

Answer: služby


Telefon

Context: Od druhé poloviny 20. století se v telefonech začaly používat digitální elektronické prvky, což umožnilo řadu dalších zdokonalení. Pulzní volbu mohla nahradit tónová volba a otočnou číselnici nahradila tlačítka. Volené číslice se ukládají do paměti přístroje a teprve celá volba se najednou odvysílá jako posloupnost krátkých pulzů o různém kmitočtu. To je jednak spolehlivější, jednak se tím zvýšila průchodnost ústředny. Po drátech se tak přenášejí pouze akustické signály a přístroj nemusí být s ústřednou galvanicky propojen, což umožnilo dálkové přenosy bezdrátovou cestou. Hlasitost telefonu lze regulovat, různé údaje se zobrazují na displeji, často používaná čísla si přístroj může pamatovat atd. Protože se však přechod milionů stanic na tónovou volbu musel dělat postupně, bylo zařízení zkonstruováno tak, aby bylo i se staršími ústřednami kompatibilní. Celkové schéma telefonního přístroje se silně zkomplikovalo, ale v principu nezměnilo. Bezšňůrový telefon Menší zdokonalení přinesly bezšňůrové telefony, kde přístroj není se sluchátkem spojen šňůrou, ale bezdrátově. Dosah tohoto spojení činí desítky metrů, takže se sluchátkem se lze volně pohybovat například po bytě. Jinak se tím funkce telefonu nezměnila. Odkazy

Question: Vynálezcem čeho byl Alexander Graham Bell?

Answer: telefonu


Maledivy

Context: Maledivy (Maledivská republika) jsou ostrovní stát na jihu Asie v Indickém oceánu. Tvoří je stejnojmenné souostroví – řetězec 19 korálových atolů, počínající 500 km jihozápadně od břehů Indie a táhnoucí se v délce zhruba 800 km severojižním směrem. Celkově Maledivy sestávají z 1196 ostrovů, z nichž obydleno je zhruba 200. Země, která je nejplošším a nejníže položeným státem světa (žádné místo neleží více než 2,5 m nad hladinou oceánu), patří mezi vyhledávané turistické cíle. Maledivy tvoří řetěz 19 korálových ostrovů v Indickém oceánu jihozápadně od Indie a Srí Lanky. Rozprostírají se v severojižním směrem ve vzdálenosti 871 km poblíž 73° východní délky, zhruba mezi rovníkem a osmým stupněm severní šířky. Od indických Lakadiv je dělí Průliv osmého stupně. Jen hlavní město je městem, dále následují nejosídlenější ostrovy (sčítání březen 2006): Male: 104 403 obyvatel Hithadhoo: 9 407 obyvatel Fuvammulah: 7 642 obyvatel Kulhudhuffushi: 7 206 obyvatel Thinadhoo: 4 453 obyvatel První osídlení proběhlo pravděpodobně 500 př. n. l. rybáři z Indie a Srí Lanky, zmínky o Maledivách však pocházejí už z 2. století př. n. l. od arabských obchodníků, kteří se zde zastavovali na odpočinek. Mezníkem je rok 1153, kdy panovník nařídil okamžitý přestup na islám. Před příchodem Portugalců v 16. stol. vládlo Maledivám celkem 6 sultánských dynastií. Portugalská okupace v pravém slova smyslu trvala jen 15 let a je považována za jedinou opravdovou nadvládu. Během staletí byly opakované pokusy o ovládnutí souostroví jak Portugalci, tak Indy, později také Holanďany. V 17. století proto akceptovaly Maledivy ochranu od Holanďanů, kteří tehdy vládli Srí Lance. V té době byla také uzavřena mírová smlouva s Francouzi a Brity, jež jim zaručovala ochranu a zároveň vnitřní autonomii.

Question: Z kolika ostrovů se skládají Maledivy?

Answer: z 1196


Agapios (historik)

Context: Agapios (historik) Agapios Úmrtí 942 Povolání kněz, spisovatel a historik Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Agapios zvaný Agapios z Manbidže nebo Agapios z Hierapole (arab. Mahbū ibn Qustantī) († kolem 942) byl arabský křesťanský historik. Působil jako melchitský biskup v syrském městě Manbidž (řecky Hierapolis). Je autorem světové kroniky zvané Kitab al-'Unwan, ve které v souladu se žánrem líčí historii od stvoření světa až po současnost, kterou rozděluje na dvě části oddělené životem Ježíše Krista. Ve svém díle čerpá z více zdrojů, kromě běžných jako je Starý zákon nebo Eusebios z Kaisareie i některých jinak nedochovaných syrských textů. V kronice také zaznamenal jednu z nejdůležitějších verzí Testimonia flaviana, sporného svědectví o Ježíši Kristovi v díle Flavia Josefa. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. Autoritní data: GND: 100970893 | ISNI: 0000 0003 9622 4422 | VIAF: 291127887

Question: Který historik působil jako melchitský biskup v syrském městě Manbidž a napsal světovou kroniku zvanou Kitab al-'Unwan?

Answer: Agapios zvaný Agapios z Manbidže nebo Agapios z Hierapole


Salvatore Quasimodo

Context: Salvatore Quasimodo (20. srpna 1901, Modica – 14. června 1968) byl italský překladatel a básník. V roce 1959 byl oceněn Nobelovou cenou za literaturu. V roce 1908 se rodina kvůli otcovu železničářství přestěhovala do Messiny, kde bydleli v odstaveném železničním voze na slepé koleji. Už v dobách povinné školní docházky začal Quasimodo psát svoji první poezii a prózu. Společečně s přáteli založil časopis Nuovo Giornale Letterario, kterého však vyšlo jen málo čísel. Po získání diplomu na matematicko-fyzikálním technickém institutu v roce 1919 odešel do Říma, kde se zapsal na univerzitu – polnohospodářskou fakultu. Zlé ekonomické poměry mu však zabránily v pokračování studia. Žil v chudobě a věnoval se různé činnosti. Psal a publikoval, pracoval jako technický kreslič a jako prodavač v železářství. Právě z Říma vyšla jeho první sbírka básní Acque e terre a po ní druhá sbírka Oboe sommerso. Díky pobytu v Římě poznal mnoho tehdy významných básníků, jako např. Eugenio Montale, Elio Vittorini a dalších. V roce 1940 se přestěhoval do Milána a v roce 1941 začal působit na tamní konzervatoři jako profesor italské literatury, kterou vyučoval až do své smrti v roce 1968. Po smrti první manželky se oženil podruhé. V letech 1960–1968 cestoval po Evropě a USA. Jeho dílo je přeloženo do 40 jazyků. Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Salvatore Quasimodo Acque e terre – 1930 Oboe sommerso – 1932 Erato e Apollion – 1936 Poesie (antologie) – 1938 Lirici greci (překlad) – 1939–1940 Ed è subito sera – 1942 Giorno dopo giorno – 1947 La vita non è un sogno – 1949 Il falso e vero verde – 1954 La terra impareggiabile – 1958 Dare e avere – 1966

Question: Ve kterém roce dostal Salvatore Quasimodo Nobelovu cenu za literaturu?

Answer: 1959


Doktor práv

Context: V období komunistického režimu byl ale titul doktora práv znehodnocen tím, že byl udílen rovněž absolventům Vysoké školy SNB, ač neabsolvovali řádné univerzitní právnické studium. Takto udělené tituly nebyly po roce 1989 jejich nositelům odebrány a tito je tedy mohou i v současnosti dále užívat, ačkoli např. Česká advokátní komora je za právnické vzdělání, potřebné pro výkon povolání advokáta, neuznává. === Po roce 1990 === Po roce 1989 bylo novým vysokoškolským zákonem z roku 1990 udělování titulu doktora práva (JUDr.), tak jako ostatních fakultativních malých doktorátů, zrušeno. Místo toho byl po absolvování školy udělován titul magistra (Mgr.), obdobně jako v jiných zemích, kde jsou podmínky pro získání doktorátu, obtížnější. Boloňský proces pak sjednotil evropské vysokoškolské vzdělávání. Pro nesouhlas s neudělováním titulu JUDr. a dalších těchto tzv. malých doktorátů, byl od přijetí nového vysokoškolského zákona v roce 1998 tento titul opět udělován, a to nyní po dodatečné a zpoplatněné rigorózní zkoušce – jeho udělení tak nepředchází žádné další formální studium, ale pouze jedna zkouška, což ve světě nebývá (kupř. srov. J.D.). Tento stav, kdy se uděluje jak JUDr. (doktor práv), tak Mgr. (magistr), přičemž oba označují de facto stejnou kvalifikaci (magisterskou úroveň, 7 v ISCED, master's degree. , magisterský stupeň), však bývá předmětem kritiky.Vyšší kvalifikaci (8 v ISCED, doctor's degree) vhodnou primárně pro vědeckou činnost je pak možno od roku 1998 dosáhnout dalším 3-4. letým studiem v doktorském studijním programu (doktor – Ph.D.), přičemž mezi lety 1990-1998 se jednalo o tzv. "postgraduální studium" (doktor – Dr.) a v předchozím období (od roku 1953) se pak jednalo o tzv. "vědeckou aspiranturu" (kandidát věd – CSc.). == Česká republika == Získání titulu doktora práv je podmíněno dřívějším získáním titulu magistr v oboru práva, obhájením písemné rigorózní práce a úspěšným vykonáním ústní zkoušky ze zvoleného právního oboru. Udělovat jej na českých vysokých školách může: Právnická fakulta Univerzity Karlovy v Praze

Question: Jaký titul dostává doktor práv?

Answer: JUDr.


Nejvyšší kontrolní úřad

Context: Nejvyšší kontrolní úřad (NKÚ) je nezávislý orgán České republiky, který vykonává kontrolu hospodaření se státním majetkem a plnění státního rozpočtu. Byl zřízen po osamostatnění České republiky v roce 1993. V letech 1990–1992 existovalo Federální ministerstvo kontroly a republiková ministerstva kontroly pro Českou a Slovenskou republiku a bylo připravováno obnovení Nejvyššího kontrolního úřadu, navazujícího na tradici prvorepublikového Nejvyššího účetního kontrolního úřadu. NKÚ je obecně upraven v Ústavě v samostatné hlavě páté (tedy mimo moc soudní, výkonnou a zákonodárnou), proto někdy bývá označován za "čtvrtý pilíř demokracie" jako zárodek možné moci kontrolní. Postavení, působnost, organizační strukturu a další podrobnosti stanovuje zákon č. 166/1993 Sb., o Nejvyšším kontrolním úřadu, ve znění pozdějších předpisů. Sídlem NKÚ je Praha. Úřad sídlí od od roku 2007 v budově Tokovo v Praze-Holešovicích, u Libeňského mostu a holešovického přístavu. Nájemní smlouva mu měla skončit v březnu 2012. Skupina PPF údajně za pronájem budovy a související služby inkasuje od Nejvyššího kontrolního úřadu asi 80 milionů korun ročně, vlastníci Petr Kellner a Jiří Šmejc však odmítli zveřejnit, kolik odvádějí na daních, protože prý jejich příjmy nepocházejí z obchodu se státem.

Question: Jakou zkratku má nejvyšší kontrolní úřad?

Answer: NKÚ


Šiprúň

Context: Šiprúň Šiprúň Šiprúň Vrchol 1461 m n. m. Poloha Světadíl Evropa Stát Slovensko Slovensko Pohoří Velká Fatra Souřadnice 49°1′26″ s. š., 19°13′42″ v. d. Šiprúň Některá data mohou pocházet z datové položky. Šiprúň (1461 m n. m.) je dvouvrcholová hora ve Velké Fatře na Slovensku. Nižší západní vrchol (1443 m) se nachází v Liptovské větvi hlavního hřebene, která se v těchto místech dělí na další dvě ramena (oddělena dolinou Čutkovo). Vyšší vrchol (1461 m) leží ve východní rozsoše nižšího vrcholu, od něhož je oddělen Vyšným Šiprúnskym sedlem (1385 m). Rozsocha dále pokračuje k vrcholu Pulčíkovo (1238 m), za nímž klesá do údolí Revúce. Vyšší vrchol poskytuje dobré výhledy. Přístup po červené značce z Vyšného Šiprúnskeho sedla (na vyšší vrchol) Související články Seznam vrcholů ve Velké Fatře Externí odkazy Nejvyšší vrcholy Velké Fatry na Treking.cz Šiprúň na Turistika.cz Výstup na Šiprúň na Treking.cz mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Velká Fatra Geomorfologické podcelky Bralná Fatra • Hôľná Fatra • Lysec • Revúcké podolie • Šiprúň • Šípská Fatra • Zvolen Velkoplošné chráněné území Národní park Velká Fatra Národní přírodní rezervace Borišov • Čierny kameň • Harmanecká tisina • Jánošíkova kolkáreň • Kornietová • Kundračka • Lysec • Madačov • Padva • Rumbáre • Skalná Alpa • Suchý vrch • Šíp • Tlstá • Velká Skalná Přírodní rezervace Biela skala • Katova skala • Korbeľka • Močiar • Rojkovská travertínová kopa • Rojkovské rašelinisko • Smrekovica Přírodní památky Blatné • Dogerské skaly • Horná Túfna a Dolná Túfna • Jazierske travertíny • Krkavá skala • Majerova skala • Matejkovský kamenný prúd • Mažarná • Prielom Teplého potoka • Vlčia skala Evropsky významné území Močiar Chráněný areál Dekretov porast • Háj pred Teplou dolinou • Jazernické jazierko • Krásno • Revúca • Žarnovica Lokality Světového dědictví UNESCO Vlkolínec Slovenské kulturní a historické památky Blatnický hrad • Sklabinský hrad • Sučanský hrad • Vlkolínec Vybrané vrcholy Velké Fatry Ostredok (1596 m n. m.) • Frčkov (1585 m n. m.) • Krížna (1574 m n. m.) • Rakytov (1567 m n. m.) • Suchý vrch (1550 m n. m.) •. Ploská (1532 m n. m.) • Smrekovica (1560 m n. m.) • Borišov (1510 m n. m.) • Malá Smrekovica (1485 m n. m.) • Čierny kameň (1479 m n. m..

Question: Nachází se hora Šiprúň na Slovensku?

Answer: Šiprúň (1461 m n. m.) je dvouvrcholová hora ve Velké Fatře na Slovensku.


Velevrub tupý

Context: Velevrub tupý (Unio crassus) je druh sladkovodního mlže. Má lasturu o délce 50-70 mm, výšce 30-40 mm. Tloušťka schránky činí 25-35 mm. == Ohrožení == Jedná se o celosvětově ohrožený druh podle červeného seznamu IUCN. Je uveden také v příloze II a IV směrnice o stanovištích. Stupeň ohrožení v českém červeném seznamu je taktéž "ohrožený" (EN) Vyhláška 395/1992 Sb. ve znění vyhl. 175/2006 Sb. ho uvádí mezi druhy silně ohrožené (uveden pouze ve vyhlášce 175/2006 Sb.). Tento druh se v Česku vyskytuje většinou v nižších polohách v čistších potocích nebo i řekách či říčkách. Vyskytuje se v ČR např. v těchto lokalitách: PP Vlašimská Blanice, PP Bystřice, PP Lukavecký potok, PP Lužnice, EVL Rokytná, Nežárka, Sázava, Klíčava. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu velevrub tupý ve Wikimedia Commons Douda, K., Horký, P., Bílý, M. (2012) Host limitation of the thick-shelled river mussel: identifying the threats to declining affiliate species. Animal Conservation. velevrub tupý na BioLibu velevrub tupý na natura2000.cz velevrub tupý na The MUSSEL Project Web Site Beran L. (2011). "Příspěvek k poznání vodních měkkýšů evropsky významné lokality Bystřice se zaměřením na populaci velevruba tupého (Unio crassus)". Malacologica Bohemoslovaca 10: 10–17. Online verze <http://mollusca.sav.sk> 3. března 2011. PDF.

Question: Jaký druh mlže je Velevrub tupý?

Answer: sladkovodního


Rotný

Context: Rotný Hodnostní označení rotného (OR-4) Armády ČR Rotný (rtn.) je nejvyšší poddůstojnická hodnost AČR. V hodnostním kódování NATO odpovídá OR-4. Nejbližší nižší hodností je četař a nejbližší vyšší hodností je rotmistr. V americké armádě odpovídá hodnosti „Staff Sergeant”. Externí odkazy Slovníkové heslo rotný ve Wikislovníku Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Jak zkráceně zapsat hodnost rotný?

Answer: rtn.


Miroslav

Context: Miroslav je mužské křestní jméno. Podle českého kalendáře má svátek 6. března. Miroslav je jméno slovanského původu. Moderně je vykládáno pouze jako "mírumilovný, proslavený mírem". Jeho původní význam byl spíše "oslavovatel svět, narozený k oslavě světa" ze staročeského slav a mír (ve staročeštině slovo znamenalo svět i absenci války, v moderní češtině pouze absenci války). Má také mnoho domáckých a zdrobnělých podob: Míra, Mirda, Mireček. Varianta Mirek přestává být posuzována jako domácká, každoročně je matrikami zapsána přibližně desítce novorozenců v České republice. Probíhá zde tedy emancipace varianty Mirek, která již proběhla např. v případě jmen Radoslav a Radek. Ženský protějšek je Miroslava. Podobný význam mají jména Bedřich, Friedrich, Irenej, Ireneus, Lubomír, Slavomír. Mirek, Míra, Mirda, Mireček. Následující tabulka uvádí četnost jména v ČR a pořadí mezi mužskými jmény ve srovnání různých roků, pro které jsou dostupné údaje MV ČR – lze z ní tedy vysledovat trend v užívání tohoto jména: Změna procentního zastoupení tohoto jména mezi žijícími muži v ČR (tj. procentní změna se započítáním celkového úbytku mužů v ČR za sledované tři roky 1999–2002) je −%.

Question: Jakého původu je mužské křestní jméno Miroslav?

Answer: slovanského


Ostravsko-karvinská uhelná pánev

Context: Ostravsko-karvinská uhelná pánev Ostravsko-karvinská uhelná pánev kolem 1900 Důl Darkov v Karviné, v popředí krajina postižená důlními poklesy Ostravsko-karvinská uhelná pánev, pro kterou je také užíván hospodářský termín Ostravsko-karvinský revír, je označení části české části hornoslezské uhelné pánve. Jedná se o nejrozsáhlejší uhelnou pánev v Česku. Nachází se zde černé uhlí, které je v současnosti dobýváno výhradně hlubinnou těžbou. Umístění a členění Ostravsko-karvinská pánev je na jihu oddělena od podbeskydské pánve tzv. bludovickým zlomem a dělí se na část ostravskou a karvinskou. Ostravská část je tvořena ostravskou a petřvaldskou dílčí pánví, které jsou vzájemně odděleny tzv. michálkovickou poruchou. Ostravská část je pak od karvinské části oddělena tzv. orlovskou strukturou. Geomorfologický celek Ostravská pánev je součástí ostravsko-karvinské uhelné pánve. Mocnost slojí V tomto revíru se nacházejí dvě uhelná souvrství: ostravské (celková mocnost 2880 m) a karvinské (1200 m). Průměrná mocnost slojí ostravského souvrství je 73 cm, přičemž nejmohutnější je sloj 386 (Mohutný), jejíž mocnost ve velké části kolísá od 2 do 4 m, ale dosahuje maximální mocnosti až 6 m. Karvinské souvrství má průměrnou mocnost slojí 180 cm, největší průměrnou mocnost má pak sloj 504 (Prokop), která v dobývacím prostoru dolu ČSM dosahuje mocnosti až 15 m. Zajímavostí jsou intruze různého stáří do uhelných slojí, které uhelnou hmotu přetvořily nejčastěji v přírodní koks. Celková těžba v oblasti Celkově zde bylo vytěženo asi 1,7 mld tun černého uhlí.[zdroj? ] Odkazy Literatura kol. autorů: Uhelné hornictví v ČSSR; Nakladatelství Profil, 1985 Externí odkazy Stručný přehled geologie uhlonosného karbonu české části hornoslezské pánve Ostravsko karvinská pánev na okd.cz[nedostupný zdroj] mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Těžba

Question: Jaké uhlí se těží v ostravsko-karvinské uhelné pánvi?

Answer: černé


Levhart skvrnitý

Context: Hlavními hrozbami pro levharta jsou lidé a jejich aktivity. Ty je možno rozdělit do několika kategorií. Za prvé je to lov kvůli trofejím (především kožešinám), který byl rozšířen hlavně do 70. let 20. století, ale začátkem 21. století stále probíhá. Dále je to lov kvůli obchodu s částmi levhartích těl, které jsou následně využívány v orientální medicíně. Třetí hrozbou je fragmentace životního prostředí, kdy se přirozený biotop levhartů mění na zemědělskou či obydlenou krajinu, přičemž tím lidé často odstraňují či vytěsňují přirozenou potravu této kočkovité šelmy. Nicméně v tomto ohledu je levhart přizpůsobivější než například tygr či lev a dokáže poměrně úspěšně žít i v takto pozměněném biotopu. Jeho přítomnost v kulturní krajině však následně zažehává další konflikty, neboť levharti pak začnou napadat domácí zvířata a ohrožují samotné lidi, a ti se je proto snaží ze svého životního prostředí vystrnadit. Zásadním problémem pro levharty žijící v centrální Africe je konkurence ze strany lidí, kteří zde každoročně uloví obrovské množství divoce žijících zvířat kvůli masu (jen na pomezí Nigérie a Kamerunu jde o více než 900 000 živočichů neboli 12 000 tun masa za rok).Útoky levhartů na dobytek jsou zřejmě nejdůležitějším důvodem, proč je lidé pronásledují.

Question: Kdo je podle většiny fylogenetických vývodů nejbližším příbuzným levharta?

Answer: lev


Bakalář umění

Context: Do revoluce bylo v tehdejším socialistickém Československu charakteristické "dlouhé" vysokoškolské studium (blíže: akademický malíř, akademický sochař, akademický architekt) a případně následná aspirantura (blíže: kandidát věd), tedy "dvoustupňový systém". Po roce 1989, resp. po přechodu od státem centrálně plánovaného hospodářství k tržní ekonomice, zde byla zákonem z roku 1990 zavedena standardní třístupňová vysokoškolská soustava, přičemž tato soustava bývá obecně označována jako ekonomicky únosnější pro nekomunistické (kapitalistické) státy, a to právě kvůli rozdělení "dlouhého" (magisterského) studia. V 90. letech 20. století, přesněji mezi lety 1990-1998, se dle tehdejšího vysokoškolského zákona (tedy zákona č. 172/1990 Sb.), původně v Česku studium, které vedlo. k získání bakalářského gradu, označovalo jako "(obsahově) ucelená část vysokoškolského studia", nicméně tento zákon ještě variantu BcA. (ani MgA.) pro umělce neodlišoval, udílen byl do té doby i v oblasti umění pouze "bakalář" – Bc. Po roce 1998 a zavedení BcA., resp. též po Boloňském procesu, se z něj stal bakalářský studijní program. Obdobně "vysokoškolské studium" (dlouhé) se transformovalo do magisterského studijního programu a dříve označované "postgraduální studium" pak bylo upraveno jakožto doktorský studijní program (Ph.D.). Podle vysokoškolského zákona, konkrétně dle § 99 odst. 3 téhož zákona, se tímto titulem nahrazuje i titul bakalář (Bc.), který získali podle § 21 staršího vysokoškolského zákona, tedy zákona č. 172/1990 Sb., absolventi obsahově ucelené části vysokoškolského studia (bakalářského studia) uměleckých vysokých škol. Osvědčení o nahrazení tohoto akademického titulu jim na žádost vydá příslušná vysoká škola. Na Slovensku se bakalářský titul zvlášť pro oblast umění (BcA.) neuděluje – bakalářský studijní program zde používá v různých oblastech pouze jeden titul (Bc.).

Question: Jakou má zkratku titul Bakalář umění?

Answer: BcA.


Německá marka

Context: Německá marka Německá markaDeutsche Mark (němčina) Jednomarková mince z roku 1967Země Spolková republika Německo, později Německo Německo ISO 4217 DEM Symbol DM Dílčí jednotka Fenik (1/100) Mince 1, 2, 5, 10, 50 Pf; 1, 2, 5 DM Bankovky ½, 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 DM Německá marka (německy Deutsche Mark či hovorově D-Mark, oficiální zkratka DEM, jindy také používáno DM) byla oficiálním platidlem v Západním Německu (1948–1990) a později ve Spolkové republice Německo (1990–2002) až do nahrazení eurem. Jako platidlo ji mezi lety 1999 až 2002 používalo také Kosovo a Černá Hora.[1] Pevný směnný kurz k euru byl stanoven na 1 EUR = 1,95583 DEM a 1 DEM = 0,51129 EUR. Název Označení nové měny Trizóny vzešlo z návrhu Edwarda A. Tenenbauma Na mincích byla uvedena písmena mincovny, a to takto: PísmenoMěstoDoba ražby mincí ABerlín1990–2001 DMnichov1948–2001 FStuttgart1948–2001 GKarlsruhe1948–2001 JHamburk1948–2001 Odkazy Reference ↑ ANDERSON, Paul. Balkans slip quietly into eurozone. BBC [online]. 2002-01-02 [cit. 2014-07-01]. Dostupné online. Související články Euro Říšská marka Východoněmecká marka Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Německá marka na Wikimedia Commons (německy) Historické bankovky Německa Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Měny nahrazené eurem Belgický frank • Estonská koruna • Finská marka • Francouzský frank • Irská libra • Italská lira • Kyperská libra • Litevský litas • Lotyšský lat • Lucemburský frank • Maltská lira • Monacký frank • Německá marka • Nizozemský gulden • Portugalské escudo • Rakouský šilink • Řecká drachma • Sanmarinská lira • Slovenská koruna • Slovinský tolar • Španělská peseta • Vatikánská lira Autoritní data: GND: 4012555-5 | LCCN: sh94004493 | WorldcatID: lccn-sh94004493

Question: Jaká je zkratka německé marky?

Answer: DEM


Eminem

Context: Když se Eminem poprvé potkal s Drem, měl na sobě zářivě žluté tričko, protože v té době neměl peníze na decentnější oblečení, Dr. Dre si řekl, že vypadal jako banán. === Infinite (1996) === Infinite je Eminemovo první studiové album, vydané pod Web Entertainment 12. listopadu 1996. Už v této době se projevil Eminemův talent v oblasti rapu. === The Slim Shady LP (1999) === Pod křídly vydavatelství Interscope vydal Eminem další album, The Slim Shady LP, které se stalo jednou z nejpopulárnějších nahrávek roku a bylo třikrát platinové. S popularitou alba ale přišel také rozruch kolem jeho kontroverzních textů. Ve skladbě "97 Bonnie and Clyde" popisuje Eminem výlet se svou dcerkou, při kterém se zbaví těla své ženy, jejího milence a jeho syna. Skladba "Guilty Conscience" zase končí pasáží, kde Eminem a Dr. Dre nutí muže zabít svou ženu a jejího milence. "Rock Bottom" je skladba, kterou Eminem napsal, když byl vyhozen z práce den před narozeninami své dcery a ve které popisuje, jaké to je být na úplném dně, jak psychickém, tak finančním. Fyzické dno popisuje zase skladba "Brain Damage", ve které Eminem vypráví o klukovi, který ho jako malého zbil tak brutálně, že malý Mathers byl několik dní v kómatu. Celkem se v USA prodalo 5,437 milionů kusů alba. === The Marshall Mathers LP (2000) === Album The Marshall Mathers LP bylo vydáno v květnu 2000 a rychle se ho prodalo přes 2 miliony kopií.

Question: Kolikrát bylo platinované album The Slim Shady LP?

Answer: třikrát


William Shakespeare

Context: William Shakespeare (pokřtěn 26. dubna 1564 – zemřel 23. dubna 1616) byl anglický básník, dramatik a herec, který je široce považován za největšího anglicky píšícího spisovatele a celosvětově nejpřednějšího dramatika. Je často nazýván anglickým národním básníkem a "bardem z Avonu". Dochovalo se jemu připsaných přibližně 38 her (včetně těch, na kterých asi s někým spolupracoval), 154 sonetů, dvě dlouhé epické básně a několik dalších básní, z nichž některé jsou nejistého autorství. Jeho hry byly přeloženy do všech hlavních živých jazyků a jsou uváděny častěji než hry jakéhokoli jiného dramatika. Shakespeare se narodil a vyrůstal ve Stratfordu nad Avonou, v anglickém hrabství Warwickshire. Ve věku 18 let se oženil s Anne Hathawayovou, se kterou měl tři děti: dceru Susannu a dvojčata syna Hamneta a dceru Judith. Někdy mezi lety 1585 a 1592 začal v Londýně úspěšnou kariéru jako herec, spisovatel a částečný vlastník herecké společnosti s názvem Služebníci lorda komořího (Lord Chamberlain's Men), později známé jako Královská společnost (King's Men). Zdá se, že kolem roku 1613 ve věku 49 let odešel na odpočinek do Stratfordu, kde zemřel o tři roky později. Dochovalo se jen velmi málo záznamů ze Shakespearova soukromého života, což podnítilo značné spekulace o takových věcech, jako jsou jeho fyzický vzhled, sexuální zaměření a náboženské přesvědčení, a také zda práce, které jsou jemu přisuzovány, nebyly ve skutečnosti napsány někým jiným. Shakespeare vytvořil většinu ze svých známých prací mezi lety 1589 a 1613. Některé jeho rané hry byly komedie.

Question: Jaké je místo narození Williama Shakespeara?

Answer: Stratfordu nad Avonou


Kostel svatého Štěpána (Troyes)

Context: Kostel svatého Štěpána (Troyes) Kostel svatého Štěpána Litografie náhrobku Jindřicha I. ze Champagne v v kostele sv. ŠtěpánaMísto Stát Francie Francie Souřadnice 48°17′54,42″ s. š., 4°4′44,84″ v. d. Zánik 1792 Další informace multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Kostel svatého Štěpána v Troyes býval kolegiátní kostel v Troyes, založený roku 1157 Jindřichem ze Champagne jako součást hraběcího palácového komplexu. Byl zamýšlen jako nekropole hrabat ze Champagne a k jeho dokončení došlo zřejmě roku 1174. Po celou dobu existence dynastie místní kanovníci získávali bohaté dary.[1] Obě stavby, kostel i palác, byly zničeny během francouzské revoluce a náhrobky fundátora Jindřicha a jeho syna Theobalda[2] byly roztaveny. Reference ↑ www.lamop-intranet.univ-paris1.fr. lamop-intranet.univ-paris1.fr [online]. [cit. 2012-07-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-12-22. ↑ MCGEE MORGANSTERN, Anne; A. A. GOODALL, John. Gothic Tombs of Kinship in France, the Low Countries, and England. [s.l.]: Pennsylvania State Univ Press, 2000. ISBN 978-0271018591. S. 10. (anglicky) Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Štěpána na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte.

Question: Co se stalo s náhrobky Jindřicha a Theobalda v Kostele svatého Štěpána?

Answer: byly roztaveny


Letní olympijské hry

Context: Letní olympijské hry (též letní olympiáda, zkráceně LOH) jsou jedna z nejdůležitějších mezinárodních sportovních událostí. Konají se každé čtyři roky v létě. == Místa konání == == Přehled == == Přehled medailí podle zemí == po LOH 2016 - zdroj sports-reference.com Bývalý stát == Nejúspěšnější země na jednotlivých olympiádách podle získaných medailí == == Odkazy == === Reference === === Související články === Zimní olympijské hry Letní olympijské hry mládeže === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Letní olympijské hry ve Wikimedia Commons Politika a LOH Databáze OH na olympic.org

Question: Jaká je zkratka pro letní olympiádu?

Answer: LOH


Psychologie

Context: Lidé se však o psychologické poznatky zajímali už od pradávna a během 18. a 19. století byla provedena řada výzkumů, které je možné označit jako psychologické Jako samostatná věda se pak psychologie pod vlivem věd přírodních (zejména medicíny a fyziologie) vydělila z filozofie ve druhé polovině 19. století. Proto jsou dodnes v psychologii patrná dvě hlavní paradigmata, a to duchovědné (spíše filozofické) a přírodovědné (objektivistické, experimentálně podložené a odvozené spíše z věd přírodních). Ačkoliv zdroje vlivů, kulminujících ve vědecké psychologii poloviny devatenáctého století lze vystopovat v psychologii antické a předrenesanční, je to přece jen primárně historie idejí, začínající renesancí, která osvětluje duchovní atmosféru místa a času poloviny devatenáctého století. Do poloviny 19. století byla psychologie součástí filozofie. Za jejího zakladatele ve filozofických vědách byl považován Aristoteles (384–322 př. n. l.). Jeho výzva adresovaná člověku a prostupující podstatnou část jeho psychologického myšlení je: "Staň se, čím jsi." Vědecká psychologie, snažící se o kauzální výklad psychických jevů a přírodovědně orientovaná, se mohla rozvinout díky fyzice, fyziologii, evoluční biologii, atomismu, kvantifikujícím a laboratorním přístupům včetně přístrojových prostředků, použitým k řešení vědeckých problémů.

Question: Do kdy byla psychologie součástí filozofie?

Answer: Do poloviny 19. století


Severoněmecký spolek

Context: Severoněmecký spolek nebo Severoněmecká konfederace (německy Norddeutscher Bund) byl konfederací (spolkem) severoněmeckých států nacházejících se severně od řeky Mohan. Historie Severoněmecký spolek existoval v letech 1867–1871. Vznikl v roce 1867 po prusko-rakouské válce a byl nástupcem Německého spolku, zahrnoval však jen severněji položené státy. Spolek tvořil základ pro budoucí Německé císařství, jehož byl přímým předchůdcem. Hlavní roli ve spolku mělo samozřejmě Prusko, jež bylo také majoritní silou jak vojensky, tak rozlohou a ve spolkovém parlamentu mělo 17 ze 43 hlasů. Již v roce 1866 se politicky postupně ze spolku (konfederace) stala federace.[zdroj? ] Součástí spolku byly všechny německé státy respektive státy jež byly předtím součástí Německého spolku, kromě Rakouska (včetně Českých zemí), Bavorska, Württemberska, Bádenska a jižních částí Hesenska. Hesensko (Hesenské velkovévodství) respektive Hesensko-Darmstadtsko, jehož severně od řeky Mohan ležící polovička se v roce 1867 stala také součástí Severoněmeckého spolku, bylo z poloviny nezávislým státem a z poloviny členem spolku, takže jeho jižní část zůstávala mimo. Jediným územím jižně od řeky Mohan, jež tou dobou bylo pevnou součástí Pruska, bylo Hohenzollernsko. Jeho sněm (parlament) zasedal v Berlíně. Jediným prezidentem spolku byl pruský král Vilém I. a kancléřem byl Otto von Bismarck. Severoněmecký spolek zanikl sjednocením Německa, když bylo 18. ledna 1871 v zrcadlovém sále ve Versailles po vítězství Severoněmeckého spolku a spojeneckých jihoněmeckých států v prusko-francouzské válce vyhlášeno Německé císařství. Související články Pražský mír (1866) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Severoněmecký spolek na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Členské státy Severoněmeckého spolku Království Pruské království (Lauenbursko), Saské království Severoněmecký spolek 1866-1871 Velkovévodství Hesenské velkovévodství (severní část), Sasko-výmarsko-eisenašsko, Lucembursko,Meklenbursko-Střelicko, Meklenbursko-Zvěřínsko, Oldenburské velkovévodství Vévodství Anhaltsko, Brunšvické vévodství, Sasko-Altenbursko, Sasko-Meiningensko, Sasko-Kobursko-Gothajsko Knížectví knížectví Lippe, knížectví Reuss, Schaumburg-Lippe, Schwarzbursko-Rudolstadt, Schwarzbursko-Sondershausen, Waldeck, Hohenzollernsko Svobodná města

Question: Jak zanikl Severoněmecký spolek?

Answer: sjednocením Německa, když bylo 18. ledna 1871 v zrcadlovém sále ve Versailles po vítězství Severoněmeckého spolku a spojeneckých jihoněmeckých států v prusko-francouzské válce vyhlášeno Německé císařství


Amazonka

Context: Přibližně dvacet z nich představuje velké řeky o délce 1 500 až 3 000 km. Jsou to postupně: zdrojnice zprava Ucayali (Apurímac(-Lloqueta), Urubamba) zleva Marañ (Morona, Pastaza, Huallaga, Tigre) Solimõ zprava Javari, Jandiatuba, Jutaí, Juruá. , Coari, Purus zleva Nanay, Napo, Içá/Putumayo, Japurá, Rio Negro (Rio Branco a Casiquiare) Amazonka zprava Madeira, Tapajós (Juruena), Xingu zleva Uatuma. , Trombetas, Paru, Jari Pará Tocantins (Araguaia) Řeky (přítoky) v povodí Amazonky dle délky toku: 3 379 km - Purus 3 280 km - Juruá 3 239 km - Madeira 2 820 km - Japurá 2. 750 km - Tocantins 2 575 km - Araguaia (přítok Tocantinsu) 2 250 km - Rio Negro 2 100 km - Xingu 1 900 km - Tapajós 1 749 km - Guaporé (přítok Mamoré) 1 600 km - Ucayali 1 575 km. - Içá/Putumayo 1 415 km - Marañ 1 300 km - Iriri (přítok Xingu) 1 240 km - Juruena (přítok Tapajós) 1 200 km - Tapájos 1 130 km - Madre de Dios (přítok Madeiry) 1 100 km - Huallaga (přítok Marañ) Amazonka má složitý a svérázný vodní režim.

Question: Jak se jmenuje nejdelší řeka na Zemi?

Answer: Amazonka


Baskičtina

Context: Tato oblast má značnou kulturní i politickou autonomii. Národ žijící na severu Pyrenejského poloostrova mluvící tímto jazykem se nazývá Baskové. Standardizovaná forma baskičtiny, která byla přijata koncem 20. století, se nazývá Batua. Mimo této standardní verze existuje ještě 6 hlavních nářečí baskičtiny – biskajské, gipuzkoanské a hornonavarrské (ve Španělsku) a dolnonavarrské, lapurdianské a zuberoanské (ve Francii). Přesné hranice rozšíření dialektů nekorespondují s hranicemi politickými. V baskičtině se jazyk oficiálně nazývá Euskara. V současnosti existují tři možné teorie o etymologickém původu tohoto názvu, které jsou uznávány seriózními vědci a jsou probírány na fórech o baskičtině. Ve francouzštině je baskičtina běžně nazývána basque nebo dnes moderněji euskara. Ve španělštině je dokonce ještě více možností – el vasco, la lengua vasca nebo el euskera. Oba termíny – vasco a basque jsou svým původem z latinského výrazu vascones, který sám poukazuje až na řecký původ výrazu (ο (ouaskō), který poprvé použil Strabón. Termín Vascuence byl odvozen z latinského výrazu vasconĭ; během dlouhých staletí útlaku Basků získal poněkud hanlivý výraz. Je užíván v dokumentech přinejmenším od 14. století. Ve Španělsku je v současné době baskičtina uznávána jako jazyk menšiny a má status prvního úředního jazyka autonomní oblasti Baskicko a částí kraje Navarra. V minulosti však - hlavně v době vlády generála Franca - byla tvrdě potírána. Ve Francii pak není jako úřední jazyk uznávána dodnes. Přestože je baskičtina zcela obklopena indoevropskými jazyky, je klasifikována jako Izolovaný jazyk. Je pravděpodobně pozůstatkem předindoevropského osídlení Evropy.

Question: Jak se moderněji ve francouzštině nazývá baskičtina?

Answer: euskara