Organizace spojených národů

Context: Organizace spojených národů (anglicky United Nations), zkráceně OSN (UN), je mezinárodní organizace, jejímiž členy jsou téměř všechny státy světa – k březnu 2016 má 193 členských států. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny OSN. OSN byla založena 24. října 1945 v San Franciscu (USA) na základě přijetí Charty OSN 50 státy včetně tehdejší ČSR a významné podpory Rockefellerova fondu. Nahradila Společnost národů, která jako garant kolektivní bezpečnosti a mírového řešení konfliktů neobstála. První Valné shromáždění OSN se konalo 10. ledna 1946 v Londýně. Cílem OSN je zachování mezinárodního míru, bezpečnosti a zajištění mezinárodní spolupráce. Členství v OSN je založeno na principu suverénní rovnosti, státy mají svá zastoupení, tzv. stálé mise, zejména v hlavním sídle OSN New Yorku, ale také např. v Ženevě nebo ve Vídni. Každý členský stát má své zástupce ve Valném shromáždění a disponuje jedním stejně platným hlasem. Výkonným orgánem je Rada bezpečnosti OSN, jíž přísluší základní odpovědnost za udržení mezinárodního míru a bezpečnosti a jejíž rezoluce jsou právně závazné. Dalšími hlavními orgány OSN jsou Ekonomická a sociální rada OSN - ECOSOC, Poručenská rada OSN, Mezinárodní soudní dvůr Sekretariát, v jehož čele stojí generální tajemník OSN. V roce 2001 OSN dostala Nobelovu cenu míru. Již dříve stejnou cenu dostaly Úřad Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (1954 a 1981), Dětský fond OSN (1965) a Mírové síly OSN (1988). Podrobnější informace naleznete v článku Rada bezpečnosti OSN. Rada bezpečnosti (RB) má 15 členů. Charta OSN určuje 5 z nich jako stálé, Valné shromáždění volí 10 dalších za členy nestálé na dvouleté období. Stálými členy Rady bezpečnosti jsou: Čína, Francie, Rusko, Spojené státy americké a Velká Británie. 10 nestálých členů (v závorce rok ukončení mandátu): Angola (2016), Egypt (2017. ), Japonsko (2017), Malajsie (2016), Nový Zéland (2016), Senegal (2017), Španělsko (2016), Ukrajina (2017), Uruguay (2017), Venezuela (2016). Česko bylo členem rady bezpečnosti naposledy v letech 1994 – 1995. Roku 2003 hostila 57. zasedání Valného shromáždění, kterému předsedal tehdejší předseda Valného shromáždění OSN Jan Kavan. Významné je také předsednictví Hospodářské a sociální radě v roce 1997. Podrobnější informace naleznete v článku Ekonomická a sociální rada OSN. Ekonomická a sociální rada (ECOSOC) má 54 členů, volených na tříleté období Valným shromážděním. Funkční období členského státu končí 31. prosince posledního roku. Podrobnější informace naleznete v článku Poručenská rada OSN. Poručenská rada má 5 členů: Čína, Francie, Rusko, Velká Británie a USA. Rada formálně ukončila činnost 1. listopadu 1994, kdy se nezávislým státem a členem OSN stalo Palau, poslední území pod správou OSN.

Question: Kde se konalo první Valné shromáždění OSN?

Answer: v Londýně


Vikariát Písek

Context: Vikariát Písek vikariát PísekDiecéze českobudějovická Provincie česká Okrskový vikář R.D. Mgr. Jan Doležal Další úřad vikáře farář, Římskokatolická farnost Písek Kaplan pro mládež P. Ing. Mgr. Řehoř Jiří Žáček OPraem. Údaje v infoboxu aktuální k 2017 (IX.) Vikariát Písek je jedním z deseti vikariátů českobudějovické diecéze. Skládá se z 37 farností, z nichž pouze v sedmi sídlí farář nebo administrátor, a v duchovní správě v něm působí 13 kněží a 5 jáhnů. Okrskovým vikářem je R.D. Mgr. Jan Doležal, farář v Písku. Post vikariátního sekretáře není obsazen. Farnosti vikariátu Farnosti vikariátu FarnostSprávceDalší duchovní ve farnostiFarní kostel Albrechtice nad Vltavou R.D. Ing. Mgr. Vítězslav Holý, administrátor excurrendo sv. Petra a Pavla Bernartice (u Milevska) P. Mgr. Pius Zdeněk Vágner OPraem., administrátor excurrendo Augustin Jarolímek, trvalý jáhen ustanovený ke službě Karel Sádlo, trvalý jáhen ustanovený ke službě sv. Martina z Tours Březnice u Příbrami P. Metod Zdeněk Kozubík OPraem., administrátor R.D. Mgr. Mariusz Klimczuk, farní vikář sv. Ignáce z Loyoly a sv. Františka Xaverského Bubovice P. Metod Zdeněk Kozubík OPraem., administrátor excurrendo R.D. Mgr. Mariusz Klimczuk, farní vikář sv. Václava Chraštice P. Metod Zdeněk Kozubík OPraem., administrátor excurrendo R.D. Mgr. Mariusz Klimczuk, farní vikář Nanebevzetí Panny Marie Chřešťovice R.D. Ing. Mgr. Vítězslav Holý, administrátor excurrendo sv. Jana Křtitele na poušti Chyšky P. Mgr. Pius Zdeněk Vágner OPraem., administrátor excurrendo Bc. Jiří Kabíček, trvalý jáhen ustanovený ke službě sv. Prokopa Čimelice P. Mgr. František Ludvík Hemala CFSsS., administrátor excurrendo Bc. Jiří Kabíček, trvalý jáhen ustanovený ke služběBc. Josef Košatka, trvalý jáhen ustanovený ke službě Nejsvětější Trojice Čížová R.D. Mgr. Jan Doležal, administrátor excurrendo P. Mgr. František Ludvík Hemala CFSsS., farní vikář P. Mgr. Tomáš Peter Paradič CFSsS., farní vikář sv. Jakuba Staršího Drahenice P. Metod Zdeněk Kozubík OPraem., administrátor excurrendo R.D. Mgr. Mariusz Klimczuk, farní vikář Neposkvrněného početí Panny Marie Heřmaň u Písku R.D. Ing. Jan Mičánek, administrátor excurrendo sv. Jiljí Hvožďany R.D. Mgr. Petr Misař, administrátor excurrendo Navštívení Panny Marie a sv. Prokopa Kestřany P. Mgr. Tomáš Peter Paradič CFSsS., administrátor excurrendo sv. Kateřiny Klučenice P. Mgr. Jan Nepomuk Jindřich Löffelmann OPraem, administrátor excurrendo sv. Jana Křtitele a sv. Antonína Velikého Kostelec nad Vltavou P. Ing. Mgr. Řehoř Jiří Žáček OPraem., administrátor excurrendo Narození Panny Marie Kovářov P. Ing. Mgr. Řehoř Jiří Žáček OPraem., administrátor excurrendo Všech svatých Krč R.D. Ing. Jan Mičánek, administrátor excurrendo sv. Václava

Question: Z kolika farností se skládá vikariát Písek?

Answer: z 37


Lev

Context: Vyskytují se však názory, že již nejde o čistokrevné jedince, ale o křížence s jinými poddruhy. Panthera leo melanochaita – lev kapský V přírodě vymřel kolem roku 1860. Vyznačoval se mohutným vzrůstem a bohatou hřívou sahající až na lopatky a přítomnou též na břiše. Výsledky analýzy mitochondriální DNA naznačují, že nešlo o samostatný poddruh, ale pouze o nejjižnější populaci poddruhu Panthera leo krugeri (lev jihoafrický). Panthera leo nubica – lev východoafrický Nejpočetnější ze současných poddruhů. Obývá východní Afriku od Etiopie až po Mosambik. Panthera leo persica (P. l. goojratensis) – lev indický nebo také lev perský či lev asijský Dříve se vyskytoval v Turecku, na Blízkém východě, v Pákistánu, Indii a dokonce i v Bangladéši. Jelikož loví ve dne a ve smečkách, stal se oblíbeným terčem lovců i pytláků, pro které byl snadnějším úlovkem než tygr či leopard. Extenzivní lov vedl k tomu, že poddruh byl ve většině svého původního areálu vyhuben. Posledních 350–400 jedinců dnes přežívá poblíž Gir Forest v Indii. Panthera leo senegalensis – lev senegalský či lev západoafrický Obývá západní Afriku od Senegalu až po Středoafrickou republiku. Panthera leo spelaea – lev jeskynní Obýval Eurasii v období před 300 000 – 10 000 lety. Poddruh je známý kromě fosilních nálezů i z jeskynních maleb, slonovinových řezeb a hliněných sošek pravěkých lidí. Podle nových studií jde o samostatný druh Panthera spelaea, jehož linie se oddělila od Panthera leo již před necelými 2 miliony let. Panthera leo fossilis Fosilní poddruh známý z kosterních nálezů v Německu a Itálii. V Evropě byl rozšířen ve středním pleistocénu před 500 000 lety. Podle nové studie jde pravděpodobně pouze o formu druhu Panthera spelaea. Panthera leo atrox – lev americký Jeden z nejmohutnějších známých poddruhů, obývající v pleistocénu americký kontinent od Aljašky až po Peru. Vymřel na konci pleistocénu, zhruba před 10 000 lety. Panthera leo youngi nebo Panthera youngi Známý z fosilních nálezů ze severovýchodní Číny. Obýval tamní oblasti zhruba před 350 000 lety. Jeho postavení v taxonomii je nejasné – většinou bývá označován za poddruh lva, někteří vědci jej však považují za primitivního tygra či levharta či dokonce za samostatný druh.

Question: Na území jakého národního parku v severozápadní Indii dnes žijí asijští lvi?

Answer: Gir Forest


Mont Blanc

Context: Mont Blanc (italsky Monte Bianco, v překladu bílá hora) je nejvyšší hora Alp, Evropy a Evropské unie, vypínající se v Montblanském masivu na francouzsko-italském pomezí do výšky 4809 m n. m. Mont Blanc je tradičně považován za nejvyšší vrchol Evropy, avšak z důvodu nejednotné metodiky pro přesné určení evropsko-asijské hranice bývá tento titul připisován i kavkazské hoře Elbrus (5642 m n. m.). O tom, zda vrchol hory leží na hranicích Francie a Itálie, či pouze na území Francie, panují dosud spory. Mapa francouzského Institut Géographique National de France nicméně zobrazuje vrchol Mt. Blancu zcela na území Francie. Proti tomu se ostře brání italská strana s tím, že hranice procházející přímo vrcholem Mt. Blancu byla výslovně stanovena stále platnou dvojstrannou smlouvou z roku 1860 (jíž bylo postoupeno Savojsko Francii a Mt. Blanc se stal horou hraniční) a potvrzena i Pařížskou mírovou smlouvou z r. 1947 (jíž byly částečně upraveny hranice mezi oběma zeměmi). To ovšem popírá francouzská strana a výzva italských úřadů o definitivní vyřešení hraničního sporu se setkala z francouzské strany s mlčením. Hornina, tyčící se do nadmořské výšky 4792 m, je kryta ledovým příkrovem o proměnlivé tloušťce 14-23 m. Při expertním měření, provedeném v září 2009, byla výška hory stanovena na 4810,45 metrů nad hladinou moře. Další měření v roce 2013 ukázalo výšku 4810,02 m n. m. a podle měření z roku 2015 se nejvyšší bod nachází ve výšce 4808,73 m n. m. Mont Blanc je tvořen horninami krystalinika (žula, rula a břidlice) a je pokryt mnoha ledovci. Největší z nich nese jméno Mer de Glace. V letech 1957-1965 byl pod Montblanským masivem vybudován 11,6 km dlouhý Montblanský tunel, spojující města Chamonix (Horní Savojsko, Francie) a Courmayeur (Valle d'Aosta, Itálie). Po východním úbočí Mont Blanku vede visutá lanovka z francouzského Chamonix (1030 m n. m.) do italského Courmayeru (1370 m n. m.). Překonává horní část ledovce Mer de Glace zvanou Vallée Blanche celkem v šesti úsecích. Nejvyšší přestupní stanice je na Aiguille du Midi (3842 m n. m.) Na vrchol poprvé vystoupili Francouzi 8. srpna 1786 Jacques Balmat a Michel Paccard.

Question: Jaká je výška Mont Blancu?

Answer: 4809 m n. m.


Oscar

Context: Z hereček to byly Luise Rainerová (1936-1937) a Katharine Hepburnová (1967-1968), z herců Spencer Tracy (1937-1938) a Tom Hanks (1993-1994). Žena, která získala nejvíce Oscarů, je kostýmní výtvarnice Edit Head - odnesla si jich 8, nominací měla dokonce 35. Nejvíce Oscarů za nejlepší makeup - celkem 7 - získal Rick Baker. V roce 1969 se poprvé a zatím naposled stala remíza, při které Oscara za nejlepší herečku získaly herečky Katharine Hepburnová a Barbra Streisandová. Katharine Hepburnová je nejúspěšnější herečka - získala 4 Oscary, všechny za nejlepší herečku v hlavní roli. Nejvíce Oscarů za režii získal John Ford - čtyři. Herci černé pleti mají zástupce např. v Hattie McDanielové (Jih proti severu, 1939), dále Sidney Poitier (Lilies of the Field, 1963) či Jennifer Hudsonová (Dreamgirls, 2006). Za nejlepší výkon v hlavní roli jak v mužské tak v ženské kategorii poprvé triumfovali až v roce 2001 - tehdy sošku získali Halle Berry (Monster's Ball) a Denzel Washington (Training Day). Meryl Streepová má největší počet nominací na Oscara (18). Proměnila ale zatím jen 3. Nejúspěšnějším Čechem je Miloš Forman - získal 2 Oscary (Přelet nad kukaččím hnízdem a Amadeus). Alfred Hitchcock nikdy Oscara nezískal, až v roce 1967. Oscar za celoživotní dílo. Okomentoval slovy: "Thank you." Steven Spielberg byl 20 let brán jako nejlepší režisér a producent Hollywoodu (jen za produkci byl nominován 8×), teprve až v roce 1994 získal Oscara za Schindlerův seznam. Martin Scorsese 5× prohrál. Až v roce 2007 Oscara získal za film Skrytá identita. Roberto Benigni získal v roce 1997 Oscara za nejlepší cizojazyčný film a také za nejlepší herecký výkon v hlavní roli. Benigni to okomentoval "I use up all of my English" ("Vypotřeboval jsem celou svou angličtinu.") Nejdelší doba mezi vydáním filmu a jeho ocenění soškou filmové akademie, bylo celých 20 let. To byl případ filmu Světla ramp s Charlie Chaplinem, který v době vydání filmu byl kontroverzně vyšetřován Výborem pro neamerickou činnost a tato záležitost vyústila v jeho emigraci. Naprostá většina oceněných ve své děkovné řeči poděkovala kromě rodiny a spolupracovníkům také Bohu. Woody Allen byl za nejlepší scénář nominován 15×, nominaci proměnil pouze 3×. Zatím žádnému scenáristovi se ale nepodařilo získat Oscara dvakrát za sebou. Stejně jako žádné herečce ve vedlejší roli. V historii cen akademie získali dva herci Oscara za nejlepší herecký výkon, ztvárňující jednu a tutéž postavu. Byli to Marlon Brando a Robert De Niro - Kmotr a Kmotr II.

Question: Kolika scenáristům se podařilo získat Oscara dvakrát za sebou?

Answer: žádnému


Aquadrom

Context: Aquadrom Vchod do Aquadromu Most Aquadrom je originální místní název aquaparku a představuje jeden ze tří mosteckých dromů (Hipodrom, Autodrom); tj. tvoří páteřní systém tří největších sportovních a kulturních areálů v okrese Most. Byl otevřen pro veřejnost dne 21. června 2003. Vznikl přestavbou dřívějšího koupaliště, konkrétně otevřeného vyhřívaného bazénu. Celý areál je ve vlastnictví města (provozují jej Technické služby Most) a to také financovalo přestavbu bývalého koupaliště v ulici Topolová na aquapark za více než 270 milionů korun.[1] Areál kromě možnosti koupání v několika krytých a třech otevřených bazénech nabízí také saunu, fitness, solárium, minigolf a několik sportovních hřišť (tenis, nohejbal, malá kopaná a pétanque). Venkovní prostory poskytují celkem 40 524 metrů čtverečních travnatých ploch.[2] Rekonstrukci a přestavbu zajišťovala firma Metrostav.[3] Statistika návštěvnost aquadromu: 272 140 (+ cca 15 000 návštěvníků pravidelných tréninků, plavců a potápěčů a členové rodinného vstupné) 2007 návštěvnost sauny: 16 542 mužů, 5 881 žen, 2007 objem vody v kryté části: 1 150 m³ (bazény a vnitřní jímky) travnaté plochy: 40 525 m² vnitřní areál:[4] 3 bazény (1 X 25 m)[5] 2 tobogány venkovní areál: 3 bazény 1 skluzavka Mokré občerstvení:[2] 5 345 prodaných hamburgerů, 2007 6 895 prodaných langošů, 2007 10 465 prodaných párků v rohlíku, 2007 9 284 prodaných porcí hranolek, 2007 Reference ↑ Metrostav, Aquadrom. 80.250.10.17 [online]. [cit. 2008-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-04. 1 2 Mostecký zpravodaj 04/2008↑ - Vodní park Aquadrom Most↑ - Magistrát města mostu. www.mumost.cz [online]. [cit. 2008-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-02-26. ↑ - Aquadrom Most (turistik.cz). pruvodce.turistik.cz [online]. [cit. 2008-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-05-13. Externí odkazy Stránky Aquadromu Most O Aquadromu na stránkách města Mostu mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Architektura a stavebnictví | Kultura | Most | Sport

Question: Kolik korun stála přestavba bývalého koupaliště na aquapark Aquadrom?

Answer: 270 milionů


Neutronová hvězda

Context: Neutronová hvězda je astronomické těleso tvořené převážně neutrony udržovanými pohromadě gravitační silou. Je závěrečným stádiem vývoje hvězdy a vzniká jako pozůstatek po výbuchu supernovy typu Ib, Ic nebo II. == Vznik == Neutronové hvězdy se podstatně liší od hvězd jako Slunce. Hvězda hlavní posloupnosti (například právě Slunce) je složena z plazmatu a v jejím jádru probíhají termonukleární reakce. Gravitace je kompenzována tlakem plazmatu při vysoké teplotě. Naproti tomu během vzniku neutronové hvězdy jsou pod velkým tlakem elektrony vmáčknuty do jader atomů, čímž se protony v jádrech změní na neutrony (za vyzáření příslušného počtu neutrin), čímž vzniká tzv. neutronový degenerovaný plyn. Tento proces se nazývá neutronizace. Neutronová hvězda se tedy skládá ze samých neutronů a gravitace je kompenzována tlakem, který má původ v Pauliho vylučovacím principu (zjednodušeně by se dalo říci, že z kvantové mechaniky vyplývá "nechuť" částic jako neutrony (obecněji fermionů) sdílet stejný stav, která se projevuje jako tlak, bránící dalšímu smršťování). == Vlastnosti == === Hmotnost a hustota === Hmotnost typických neutronových hvězd se pohybuje v rozmezí od 1,35 slunečních hmot do 2,1 slunečních hmot (teoreticky až 3-5 slunečních hmot, což je hodnota známá jako Tolman-Oppenheimer-Volkoffova mez a představuje mez, při které se těleso složené z degenerovaného neutronového plynu přemění na černou díru, nebo na kvarkovou hvězdu), rozměry neutronové hvězdy jsou však jen mezi 10 a 20 km v průměru (např. jako Deimos (měsíc)); neutronová hvězda s vyšší hmotností má menší poloměr. To odpovídá hustotám 8×1013 až 2×1015 g/cm3, za kterých se látka chová jako degenerovaný neutronový plyn. Intenzivní gravitační pole v okolí neutronové hvězdy dokáže přitáhnout vše hmotné k jejímu gravitačnímu centru.

Question: Jaká hvězda je tvořená převážně neutrony udržovanými pohromadě gravitační silou?

Answer: Neutronová


Brusel

Context: Brusel (francouzsky Bruxelles [bʁ.sɛ], nizozemsky Brussel [brʏ], německy Brüssel, anglicky Brussels) je hlavní město Belgie. Je sídlem NATO a některých institucí Evropské unie, a proto bývá neoficiálně označován jako "hlavní město Evropy". Je zároveň hlavním městem Vlámského společenství a Valonsko-bruselské federace (Francouzského společenství). Související informace naleznete také v článku Dějiny Bruselu. Podle legendy založil osadu kolem roku 580 sv. Guegerich (St. Géry). Jméno města je snad odvozeno od názvu Brucsella či Broekzelle, což znamená ves v bažinách. Brusel se jako metropole nachází přímo uprostřed Belgického království. Při jeho poloze vzkvétal rozvoj řemesel a v 11. století se ves rozrostla v opevněné města. 14. a 15. století představovala zlatý věk města, jako obchodního centra Evropy. Na konci 17. století byl Brusel bombardován Francouzi, což vedlo k velkému poškození města, následné obnově a rozsáhlé přestavbě. Zničena byla zhruba čtvrtina veškeré zástavby, včetně domů na náměstí Grande Place. V 19. století se Brusel jako metropole mladého belgického státu dynamicky rozvíjel. V závěru století se zde konaly časté výstavy, což městu přineslo velkou prestiž na mezinárodním poli. V té době došlo také k dramatickému rozvoji města, zakrytí řeky Senne a vybudování třídy Anspach, zavedení železnice aj. Během obou světových válek byl Brusel ušetřen válečného ničení.

Question: V jakém městě se nachází Evropská komise?

Answer: Bruselu


Žížala obecná

Context: opaskovci (Clitellata) Třída máloštětinatci (Oligochaeta) Řád žížaly (Opisthopora) Čeleď žížalovití (Lumbricidae) Rod žížala (Lumbricus) Binomické jméno Lumbricus terrestrisLinné, 1758 Některá data mohou pocházet z datové položky. Žížala obecná, lidově řečeno dešťovka či rousnice,[1] (Lumbricus terrestris) je prvoústý článkovaný živočich s coelomovou dutinou. Řadí se do kmene kroužkovců, podkmene opaskovců a třídy máloštětinatců. Většinou se vyskytuje v zásaditých nebo neutrálních půdách, mnohem méně už v kyselých půdách rašelinišť Eurasie. Dorůstá délky přibližně 9 až 30 cm. Její příbuzní však mohou dosahovat mnohem větších rozměrů. V ekosystému je velmi důležitá pro hnůj a humus. Anatomie Tělo žížaly je stejnocenně článkované, články jsou vzájemně odděleny vazivovými přepážkami Tělo žížaly má červovitý tvar, na příčném řezu je kruhovité. Její přední část je užší a vybíhá v hmatový prstík, který napomáhá při orientaci, zadní část je naopak zaoblená. Její hřbetní strana je vyklenutější a tmavší, prosvítá zde hřbetní céva. Tělo je homonomně segmentované, kromě předústní a pygidiální části (konec těla vzniklý srůstem několika článků) je rozděleno na stejné články. Články jsou od sebe navzájem odděleny vazivovými přepážkami (dissepimenty). Některé orgány (např. metanefridie a nervová ganglia) jsou rovněž segmentálně uspořádány. Povrch těla Na povrchu těla se nachází jednovrstevná kolagenní pokožka, hustě protkaná vlásečnicemi. V pokožce se vyskytují slizové žlázy vylučující hlen, který usnadňuje pohyb po nerovném povrchu, pomáhá při dýchání a zároveň chrání pokožku před vysycháním. Dále pokožka obsahuje hmatové receptory a také světločivné buňky (faosomy), pomocí nichž je schopná rozlišovat světlo a tmu. Žížaly jsou fotofóbní. Na bocích každého článku (kromě příústního a pygidiálního) jsou rovněž čtyři váčky s párem štětinek, které slouží k pohybu. Kromě ochrany těla zajišťuje pokožka i funkci dýchací.

Question: Jaký tvar mají žížaly?

Answer: červovitý


IBEX#Konstrukce sondy

Context: 7 000 km Sklon dráhy 10,99 ° Doba oběhu 6 604 min Epocha2009-12-18 Centrální tělesoZemě Apogeum6249 km Perigeum304274 km Sklon dráhy25,52 ° Doba oběhu10779 minut Aktuální poziceheavens-above.com Oficiální web http://www.ibex.swri.edu/ Některá data mohou pocházet z datové položky. IBEX (Interstellar Boundary Explorer), též Explorer 91, je vesmírná sonda NASA, jež byla vypuštěna v říjnu 2008 a která zkoumá hranici mezi sluneční soustavou a mezihvězdným prostorem. Úkoly mise Sonda navazuje na starší mise Voyager 1 a Voyager 2 z roku 1977. Během plánované dvouleté mise měla předávat informace z oblastí na pokraji Sluneční soustavy, zejména hledat vlastnosti případného ochranného štítu před nebezpečným zářením z dalších částí galaxie Mléčné dráhy. V současné době je totiž protitlak slunečního větru velmi nízký. Na rozdíl od obou misí Voyagerů, které míří mimo Sluneční soustavu, se IBEX nevzdálí od Země dále než na tří-čtvrtinovou vzdálenost Měsíce. Mapování hranice heliosféry je prováděno pomocí takzvaných energetických neutrálních atomů, které vznikají při výměně elektrického náboje mezi částicemi slunečního větru a částicemi mezihvězdného prostoru. Tyto atomy poté cestují zpět k našemu Slunci a při této cestě je IBEX detekuje a vytváří mapu. Konstrukce sondy Základní konstrukci sondy měla na starosti společnost Orbital Science Corporation, která je zároveň výrobcem nosné rakety Pegasus. Hlavními vědeckými nástroji je dvojice detektorů energetických neutrálních atomů. Jeden detektor je citlivý na částice s vyšší energií (300 eV až 6 keV) a druhý na částice s nižší energií (10 eV až 2 keV). Oba dokáží zaznamenávat časy, směry, hmotnosti a energie detekovaných atomů. Vývoj a výrobu detektorů zajišťovaly Lockheed Martin Advanced Technology Center a Los Alamos National Laboratory. Řízení mise Bylo svěřeno oddělení vědeckého výzkumného výzkumu v Southwest Research Institute, které sídlí v San Antoniu (USA - stát Texas). Průběh mise Příprava sondy před startem. Sondu vypustil spolu s raketou Pegasus XL /Star 27 ve výši 12 km nad Zemí letoun Lockheed L-1011 dne 19. října 2008. K svému letu odstartoval z atolu Kwajalein. Po úspěšném startu bylo sondě agenturou COSPAR přiděleno označení 2008-051A. V první fázi byla sonda umístěna na silně eliptickou dráhu s nízkým perigeem. Poté byl v apogeu zažehnut motor na tuhá paliva, který zvýšil i perigeum a navedl sondu na požadovanou vysokou eliptickou dráhu.

Question: Jaká je zkratka pro vesmírnou sondu Explorer 91, jež byla vypuštěna v říjnu 2008, a která zkoumá hranici mezi sluneční soustavou a mezihvězdným prostorem?

Answer: IBEX


Kostel svatého Václava (Vršovice)

Context: Kostel svatého Václava je moderní trojlodní sakrální stavba stojící na náměstí Svatopluka Čecha v Praze-Vršovicích. Železobetonový kostel postavený v letech 1929–1930 podle projektu architekta Josefa Gočára je odborníky považován za jednu z nejzdařilejších funkcionalistických církevních staveb v České republice. Koncem 19. století měly Vršovice 13 tisíc obyvatel převážně katolického náboženství a kapacita kostela sv. Mikuláše ani po přestavbě a rozšíření v roce 1896 nestačila poptávce. U příležitosti povýšení obce na město 1. května 1902 se tehdejší vršovický farář František Dusil rozhodl založit Spolek pro zbudování nového katolického chrámu Páně ve Vršovicích. Na první valné hromadě spolku 3. dubna 1902 byly schváleny stanovy a Dusil navrhl, aby budoucí svatostánek byl ukázkou moderní české architektury. Protektorem spolku se stal arcibiskup pražský kardinál Lev Skrbenský. Kromě členských příspěvků a sbírek získal spolek značnou část peněz potřebných na výstavbu díky úspěšné investici do pozemků v sousedních Záběhlicích. Dusil je koupil pro spolek v roce 1904 a v pozdějších letech, kdy jejich cena prudce vzrostla, je se ziskem prodal. Budoucí kostel měl původně stát na pozemku vedle Vršovického zámečku (Rangherky), bývalé továrny na výrobu hedvábí, ale na místě vznikl park a spolek musel najít jiné místo. To bylo záhy nalezeno na starém zádušním hřbitově, který se rozkládal na místě dnešního Čechova náměstí, a na němž se přestalo pohřbívat v roce 1903. Plán v pseudorenesančním stylu pro původní lokalitu vypracoval místní stavitel Bohumil Hrabě. Plány pro nové místo navrhl profesor průmyslové školy v Praze inženýr Václav Materka.

Question: V kterém městě stojí kostel svatého Václava?

Answer: Praze-Vršovicích


Metallica

Context: Metallica je americká metalová skupina založená roku 1981 v Los Angeles. Pro první alba Metallicy (DAWE) jsou typická rychlejší tempa skladeb, agresivní a ve svém stylu i hudebně náročnější kompozice. Tato skutečnost je zařadila společně se skupinami Megadeth, Slayer a Anthrax do "Velké čtyřky" thrash metalu. Skupina se dala dohromady na základě inzerátu v losangeleských novinách, který podal bubeník Lars Ulrich. Ve skupině hraje sólový kytarista Kirk Hammett (který se přidal ke skupině v roce 1983), basový kytarista Robert Trujillo (členem od roku 2003) spolu se zakládajícím bubeníkem Larsem Ulrichem a pak zpěvákem a doprovodným kytaristou Jamesem Hetfieldem. Předchozí členové skupiny byli sólový kytarista Dave Mustaine (který odešel a založil skupinu Megadeth) a basisté Ron McGovney, Cliff Burton a Jason Newsted. Skupina také dlouho spolupracovala s producentem Bobem Rockem, který produkoval všechna alba od roku 1990 do roku 2003 a pomáhal také jako dočasný baskytarista po odchodu Jasona Newsteda do příchodu Trujilla. Kapela si dokázala postupně získávat stále větší a větší množství fanoušků v undergroundu, a také přízeň kritiky. Někteří kritici považují album Master of Puppets z roku 1986 za jedno z nejvýznamnějších metalových alb.

Question: Hraje skupina Metallica trash metal?

Answer: Tato skutečnost je zařadila společně se skupinami Megadeth, Slayer a Anthrax do "Velké čtyřky" thrash metalu.


Časoprostor

Context: Vzhledem k tomu, že vzdálenost je indefinitní, označujeme tuto geometrii jako pseudoriemannovskou. Každý bod Minkowskiho prostoročasu představuje tzv. prostoročasovou událost, čímž vyjadřujeme, že se nejedná pouze o prostorový bod, ale o bod prostoru vztahující se k danému časovému okamžiku. Vzdálenost mezi dvěma událostmi se označuje jako prostoročasový interval (vzdálenost). Související informace naleznete také v článku Obecná teorie relativity. V obecné teorii relativity se místo Minkowskiho prostoročasu používá Riemannův prostoročas, který může být obecně zakřivený a metrika je v něm charakterizována symetrickým metrickým tenzorem : : : : g : ι κ : : : : {\displaystyle g_{\iota \kappa }} , který obecně není diagonální. Vzdálenost je pak vyjádřena jako : : : : d : : s : 2 : : = : g : ι κ : : : d : : x : ι : : : d : : x : κ : : : : {\displaystyle \. mathrm {d} s^{2}=g_{\iota \kappa }\mathrm {d} x^{\iota }. \mathrm {d} x^{\kappa }} : Přechod ke speciální teorii relativity lze zajistit položením : : : : g : ι κ : : = : η : ι κ : : : : {\. displaystyle g_{\iota \kappa }=\eta _{\iota \kappa }} : Vzdálenost pak získá tvar : : : : d : : s : 2 : : = : η. : ι κ : : : d : : x : ι : : : d : : x : κ : : : : {\displaystyle \mathrm {d} s^{2}=.

Question: Co se používá v obecné teorii relativity?

Answer: Riemannův prostoročas


Olympus Mons

Context: == Jméno == Název pochází od bájné hory Olymp, na které měli sídlit řečtí bohové. Starší název pro sopku byl Nix Olympica, což se dá volně přeložit do češtiny jako Sněhy Olympu, jelikož se při prvotních pozorováních zdál bělavý. Později byla sněhobílá barva vysvětlena pozorovanými mračny z oxidu uhličitého a vody. == Popis == Základna kužele má průměr 624 km, což odpovídá přibližně rozloze Francie, přičemž průměr kaldery (jícnu sopky) je zhruba 85 km. Výška sopky dosahuje 27 km (88 600 stop), či 25 km (podle použité střední hodnoty povrchu Marsu). Velikost Olympu může být porovnávána s velikostí největší pozemské sopky Mauna Kea nacházející se v Havajském souostroví, které je vysoká pouze 10 km a její průměr je 120 km, takže je 2,5 × nižší. Při pohledu z vrcholku Olympus Mons by případný pozorovatel neměl pocit, že stojí na nejvyšší "hoře" soustavy, jelikož vlivem obrovské rozlohy základny spadají její svahy pouze pod úhlem 2,5° až 5°. Výjimku tvoří pouze spodní část sopky, posledních 6 km vytváří téměř kolmou stěnu. Jedná se o zcela atypické zakončení štítové sopky, které nemá známý ekvivalent. Pro vznik tohoto útvaru neexistuje žádné zcela přesvědčivé vysvětlení (jedna hypotéza například předpokládá výskyt ledovce okolo hory, který by mohl způsobit atypické zakončení).

Question: Jaká je nejvyšší známá hora sluneční soustavy?

Answer: Olympus Mons


Pluto (trpasličí planeta)

Context: Na přelomu tisíciletí bylo objeveno mnoho transneptunických objektů, zejména pak roku 2005 těleso rozptýleného disku Eris, které je asi o 27 % hmotnější než Pluto. Dne 24. srpna 2006 pak Mezinárodní astronomická unie (IAU) na svém astronomickém kongresu v Praze přijala novou definici planety, která Pluto z této společnosti vyloučila, a ustanovila nový typ těles, trpasličí planety, kam vedle Pluta zařadila též Eris a těleso hlavního pásu Ceres. Následně bylo Pluto také zapsáno do seznamu planetek, a to pod katalogovým číslem 134340. Přesto však někteří astronomové stále zastávají názor, že Pluto by mělo patřit mezi planety. Pluto má pět známých měsíců. Největší, Charon, byl objeven roku 1978, další dva, Nix a Hydra, následovaly až roku 2005. Další dva malé měsíce, Kerberos a Styx byly objeveny v letech 2011 a 2012. Protože hmotný střed soustavy Pluto – Charon leží mezi těmito tělesy a nikoliv pod povrchem jednoho z nich, hovoří se o nich někdy jako o binárním tělese. IAU však zatím nepřijala formální definici binární trpasličí planety, a proto je Charon oficiálně klasifikován jako satelit Pluta. Ve 40. letech 19. století analyzoval francouzský matematik Urbain Le Verrier nepravidelnosti v oběžné dráze Uranu a pomocí zákonů klasické mechaniky předpověděl pozici tehdy ještě neobjevené planety Neptun. Na konci 19. století však astronomové opět pozorovali drobné odchylky od Uranovy vypočítané dráhy, což znovu vedlo ke spekulacím, že musí být ve svém oběhu rušen ještě další, zatím neznámou planetou. Percival Lowell, americký astronom a bohatý obchodník, který roku 1894 založil Lowellovu observatoř ve Flagstaffu v Arizoně, začal roku 1906 pracovat na rozsáhlém projektu, jehož cílem bylo najít případnou devátou planetu, kterou nazýval "Planeta X". Roku 1909 už měli s dalším astronomem Williamem H. Pickeringem vytipováno na obloze několikero souřadnic, na nichž by se mohla nacházet. Hledání přesto nepřinášelo žádné výsledky. Lowell a jeho observatoř v něm přesto pokračovali až do jeho smrti roku 1916. Lowell nevěděl, že 19. března 1915 jeho observatoř pořídila dva matné snímky s Plutem, ovšem těleso na nich zůstalo nerozpoznáno.

Question: Který měsíc Pluta je největší?

Answer: Charon


Neviditelná ruka trhu

Context: ¯ − ∑ I h {\displaystyle R=t\cdot {\overline {x}}-\sum I^{h}} , kde t=(q-p) je daň zboží prodávaného domácnostem. Může se však ukázat, že výsledná rovnováha není obecně účinná. Noam Chomsky Noam Chomsky navrhuje, že Smith (a přesněji David Ricardo) někdy použili toto slovní spojení s odkazem na „home bias“ („domácí předpojatost“), pro domácí investice v protikladu s offshore outsourcingové produkci a neoliberalismem. „Zajímavě je, že tyto otázky předvídali velcí zakladatelé moderní ekonomie, jako například Adam Smith. Ten rozpoznal a diskutoval o tom, co by se stalo s Británií, kdyby se továrníci řídili pravidly zdravé ekonomiky, která je dnes nazývána neoliberalismem. Varoval před tím, co by se stalo, kdyby se britští výrobci, obchodníci a investoři obrátili do zahraničí. Mohli by to z toho těžit, ale Anglie by tím utrpěla. Nicméně měl pocit, že by toto nemohlo nastat, neboť by se továrníci řídili domácí předpojatostí. Tudíž by Anglie byla díky neviditelné ruce ušetřena zpustošení ekonomické racionality. Tato pasáž se nedá v díle Bohatství národů přehlédnout, je totiž jediný výskyt spojení ”neviditelné ruky“ v kritice toho, co nazýváme neoliberalismem.” Stephen LeRoy Stephen LeRoy, profesor na Kalifornské univerzitě v Santa Barbaře a hostující odborník ve Federální rezervní bance v San Francisku, přišel s kritikou neviditelné ruky a napsal, že „nejdůležitější tvrzení v ekonomické teorii, které bylo prve stanoveno Adamem Smithem je,. že konkurenční trhy odvádí dobrou práci v přidělování zdrojů.(…) Finanční krize podnítila debatu o správné rovnováze mezi trhy a vládou, a přiměla některý odborníky k otázce, zda jsou podmínky, které Smith předpokládá, odpovídající pro moderní ekonomiky.“ Výpočtový model tohoto fenoménu Tadeusz Szuba, autor modelu pro jev kolektivní inteligence, navrhl teorii, jenž říká, že metafora neviditelné ruky Adama Smithe je fenoménem, který může být formalizován, simulován a pravděpodobně používán k navrhování zcela nových nástrojů pro analýzu a v budoucnu předvídat trhy.

Question: Kdo použil termín neviditelná ruka trhu?

Answer: Adam Smith


Džamal Zahalka

Context: Džamal Zahalka hebrejsky ג'מ ז, Džamal Zachalka, arabsky ج ز (narozen 11. ledna 1955 Izrael) je izraelský politik arabské národnosti a poslanec Knesetu za stranu Balad. == Biografie == Bydlí ve městě Kafr Kara. Je ženatý, má tři děti. Studoval na Hebrejské univerzitě obor farmacie, ze kterého získal doktorát. Hovoří arabsky a anglicky. == Politická dráha == Do Knesetu nastoupil poprvé po volbách roku 2003, ve kterých kandidoval za stranu Balad. V parlamentu v letech 2003-2006 působil jako člen výboru petičního, výboru pro vědu a technologie a výboru pro práci, sociální věci a zdravotnictví. Mandát obhájil ve volbách roku 2006. Po nich byl členem parlamentního výboru pro televizi a rozhlas, finančního výboru, výboru pro vzdělávání, kulturu a sport, výboru pro status žen, výboru pro vědu a technologie a petičního výboru. V Knesetu zůstal i po volbách roku 2009. Je členem výboru pro vzdělávání, kulturu a sport, výboru pro drogy a výboru pro ekonomické záležitosti. Od roku 2003 trvale předsedá poslaneckému klubu strany Balad. Mandát obhájil rovněž ve volbách v roce 2013 a volbách v roce 2015, nyní za alianci arabských menšinových stran Sjednocená kandidátka. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Džamal Zahalka ve Wikimedia Commons (anglicky) Kneset – Džamal Zahalka

Question: Od kterého roku předsedá Džamal Zahalka poslaneckému klubu strany Balad?

Answer: 2003


Dějiny Uruguaye

Context: Prehistorie a dějiny domorodého obyvatelstva Uruguaye Podle existujících archeologických nálezů se první lidé na území Uruguaye objevili asi před 11 000 až 8000 lety. Jednalo se o společenství lovců a sběračů. Asi před 2000 lety se v oblasti objevily tři odlišné skupiny domorodého obyvatelstva: Chaná, Guarání a Charrúa. Všichni zmínění původní obyvatelé žili na území Uruguaye v době příchodu španělských kolonizátorů v 16. století. Chaná se zabývali především rybolovem a lovem a žili nomádským životem v malých skupinách. O jejich životním stylu a kultuře víme dnes relativně málo, jelikož Chaná zmizeli záhy po španělské kolonizaci. Guaraní přišli do oblasti Uruguaye asi 200 let před Španěly a zabývali se zemědělstvím a lovem, nicméně ani oni nepřežili první vlnu kolonizace oblasti. Poslední domorodá skupina Charrúa se v oblasti Uruguaye udržela dlouho do 19. století a někteří její členové sehráli roli při bojích o nezávislost. Poslední skupina Charrúa byla zabita v roce 1831 při masakru v Salsipuedes. Charrúové byli výbornými lovci a bojovníky. Podobně jako i jinde na jihoamerickém kontinentě, měla španělská kolonizace negativní dopad na domorodé obyvatelstvo i v případě Uruguaye. Podle odhadů zde bylo v 16. století na počátku kolonizace asi 15 000 členů domorodých skupin.

Question: Proč víme relativně málo o životním stylu a kultuře domorodého obyvatelstva Chaná na území Uruguaye?

Answer: Chaná zmizeli záhy po španělské kolonizaci


Měsíční moře

Context: Měsíční moře Kontrastní barevné rozdíly mezi měsíčními moři (tmavé plochy) a ostatním terénem. Měsíční moře či latinsky mare jsou opticky tmavší oblasti na povrchu Měsíce, které se nacházejí převážně na přivrácené straně Měsíce. Jedná se o mladší hladké planiny, které vznikly nejspíše vlivem impaktů obřích těles na povrch Měsíce a proražením jeho kůry. Následně se na povrch vyvalilo obrovské množství lávy, která zalila starší morfologické útvary a utuhla. Horniny v těchto oblastech jsou většinou bazalty. Měsíční moře jsou rovinatá s občasnými zvlněnými nízkými hřbety. Ačkoli se může zdát, že v mořích se nevyskytuje mnoho kráterů, opak je pravdou. I jejich povrch je poset krátery, většinou nevelkých rozměrů (řádově metry i méně, některé jsou mikroskopické). Moře pokrývají 31,2 % povrchu přivrácené a pouze 2,6 % povrchu odvrácené strany Měsíce.[1] U okrajů některých moří byly zaznamenány tzv. měsíční přechodné jevy.[2] Tmavá moře jsou pozorovatelná pouhým okem již od pradávna. Lidé si původně mysleli, že se jedná podobně jako na Zemi o oblasti, kde se vyskytuje kapalná voda, a proto byly pojmenovány v 17. a 18. století jako moře. Pozdější průzkumy teleskopy a sondami definitivně tuto chybnou teorii vyvrátily. Jméno tvoří dvousloví jako např. Mare Tranquillitatis (Moře klidu) či Sinus Roris (Záliv rosy). Odkazy Reference ↑ RÜKL, Antonín. Atlas Měsíce. Praha: Aventinum, 1991. ISBN 80-85277-10-7. Kapitola Povrch Měsíce, s. 12-13. ↑ Antonín Rükl: Atlas Měsíce, Aventinum (Praha 1991), kapitola Pozorování Měsíce, str. 211, ISBN 80-85277-10-7 Literatura RÜKL, Antonín. Atlas Měsíce. Praha: Aventinum, 1991. ISBN 80-85277-10-7. Související články Seznam moří na Měsíci Externí odkazy

Question: Co jsou měsíční moře?

Answer: opticky tmavší oblasti na povrchu Měsíce, které se nacházejí převážně na přivrácené straně Měsíce


Teplo

Context: Teplo systém vyměňuje (tj. přijímá nebo odevzdává) s jiným systémem jiné teploty, se kterým je v tepelném styku (tedy rozhraní mezi nimi je diatermického charakteru, tj. nepředstavuje tepelnou izolaci); hovoříme o tepelné výměně. Teplo popisuje procesy, v nichž se odehrává spousta chaotických "mikroprací", tj. srážek jednotlivých částic, které přímo nemůžeme sledovat ani měřit. O práci mluvíme, když způsobenou změnu energie můžeme vyjádřit jako součin veličin povahy síla krát posunutí, např. tlak krát změna objemu, napětí krát přenesený náboj (náboj = proud krát doba) apod. U tepla se změna energie jako součin jiných přímo měřitelných veličin vyjádřit nedá; pro systém v rovnováze jde o součin teplota krát přírůstek entropie. Teplo je dějovou fyzikální veličinou popisující termodynamický děj (posloupnost stavů systému), nikoli veličinou stavovou, popisující stav jediný. Jednotky tepla jsou shodné s jednotkami energie a práce. Měřením tepla se zabývá kalorimetrie; teplo se měří kalorimetrem. Šířením tepla bez konání práce se zabývá termokinetika, tepelnými ději obecně termodynamika. Podle kinetické teorie se při tepelné výměně předává energie pohybu částic, z nichž se skládá jak systém teplo odevzdávající, tak systém teplo přijímající, a to neuspořádaně. Zejména u látek v kondenzovaném stavu je nutno uvažovat vedle kinetické energie částic i energii jejich vzájemných interakcí a vazeb.

Question: Měřením čeho se zabývá kalorimetrie?

Answer: tepla


Apollo 11

Context: Apollo 11 byl americký pilotovaný kosmický let programu Apollo, během něhož 20. července 1969 lidé poprvé stanuli na povrchu Měsíce. Trojici astronautů – velitele Neila Armstronga, pilota lunárního modulu Edwina "Buzze" Aldrina a pilota velitelského modulu Michaela Collinse – v kosmické lodi Apollo 11 vynesla 16. července 1969 raketa Saturn V na oběžnou dráhu Země. V programu Apollo to byl pátý pilotovaný let a třetí let k Měsíci. O tři dny později, 19. července, přiletěli na oběžnou dráhu Měsíce. Dne 20. července 1969 se Armstrong a Aldrin v lunárním modulu spustili na povrch Měsíce a ve 20:17:40 UTC přistáli v Moři klidu (Mare Tranquillitatis). O šest hodin později vstoupil Armstrong jako první člověk na povrch Měsíce. Společně s Aldrinem během dvou a půlhodinové vycházky nasbírali 22 kg měsíčních hornin a po 21 hodinách a 31 minutách pobytu na povrchu odstartovali zpět ke Collinsovi, který zatím čekal ve velitelském modulu na oběžné dráze Měsíce. Po spojení s velitelským modulem se všichni vydali na zpáteční cestu k Zemi. Přistáli v Tichém oceánu 24. července 1969. Dosažením povrchu Měsíce posádka Apolla 11 splnila cíl vyhlášený 25. května 1961 prezidentem USA Johnem F. Kennedym – do konce dekády stanout na povrchu Měsíce a bezpečně se vrátit na Zemi. Hlavním cílem letu Apolla 11 bylo doletět k Měsíci, přistát na jeho povrchu a bezpečně se vrátit na Zemi. Tím by byl splněn úkol vytyčený 25. května 1961 prezidentem Spojených států Johnem F. Kennedym: Do konce desetiletí dopravit astronauty na Měsíc a bezpečně je vrátit na Zemi.

Question: Kdy stanuli lidé poprvé na povrchu Měsíce?

Answer: 20. července 1969


Context: Protíná řetěz nízkých hor a vytváří velkou smyčku. Na několika oddělených úsecích doliny vystupují na povrch krystalické horniny, na nichž řeka překonává šest známých nilských kataraktů. Od Asuánu do Káhiry protéká bez přítoků horním a dolním Egyptem jehož starověké civilizaci dal vzniknout. Na vzdálenosti 900 km má řeka malý spád a šířka doliny dosahuje 20 až 25 km. Mohutnou deltou končí řeka svou pouť ve Středozemním moři. Delta Nilu má rozlohu 22 000 až 24 000 km2 a začíná 20 km od Káhiry. V deltě se nachází mnoho ramen a jezer, která se rozprostírají podél moře od Alexandrie k Port Saidu ve vzdálenosti 260 km. Hlavních ramen je devět, z nichž dvě (Damietta a Rosetta) jsou splavná pro vodní dopravu a mají každé délku přibližně 200 km. Přes kanál Ibrahimia a rameno Jusuf část vody odtéká do jezera Birket Karún a na zavlažování oázy Fajúm. Přes kanál Ismailia je část vody odváděna k zavlažování oblasti Suezského kanálu. Přes kanál Mahmudia je část vody odváděna k zavlažování města Alexandrie a okolí. V severní části delty se nacházejí lagunová jezera Menzala, Burullus a Marjut. Nil má velmi složitý vodní režim. V rovníkové části povodí nastávají v roce dvě maxima srážek, na jaře (březen až květen) a na podzim (září až listopad), což způsobuje dvakrát do roka zvýšení průtoku pod soutěskou Nimule v létě a v zimě. V Súdánu a v povodí Modrého Nilu prší nejvíce v létě (červen až září). V Súdánu se rozlévá do šířky díky monzunovým dešťům, ale mnoho vody ztrácí vypařováním v pouštních oblastech. Vodní režim tak nejvíce ovlivňuje Modrý Nil, který v létě přináší 60 až 70 % vody. V důsledku toho vzestup hladiny ve středním a severním Súdánu a v Egyptě nastává v létě a na podzim. V dolním Egyptě tak dochází k povodním od července do října. Průměrný průtok vody u Asuánu je 2600 m3/s, maximální 15 000 m3/s a minimální 500 m3/s. Při obvyklých povodních stoupne hladina v Egyptě od 6 až 7 m. Řeka unáší u Asuánu ročně 62 Mt pevných částic. Ty se usazují na polích, v zavlažovacích kanálech a přehradách. Tento náplavový úrodný materiál byl klíčový pro existenci zemědělství staroegyptské a nubijské civilizace.

Question: Jaká řeka je druhá nejdelší řeka na světě, protéká východní Afrikou z jihu na sever v délce 6 671 km?

Answer: Nil


Malazská kniha padlých

Context: Malazská kniha padlých v originále Malazan Book of the Fallen je epická knižní série žánru fantasy Stevena Eriksona. První díl Gardens of the Moon vyšel v roce 1999, v češtině pak v roce 2002 pod názvem Měsíční zahrady. Kniha zaznamenala velký úspěch, a tak v roce 2011 vyšel desátý a poslední plánovaný díl. == Charakteristika == Malazská kniha padlých dává žánru epické fantasy nový rozměr, který spočívá v nespočetném množství postav a míst, které se v příběhu vyskytují. Přitom žádná z postav není ústřední. Děj se odehrává na několika kontinentech, v různých časech. Příběhy jsou plné magie, bohů a dalších mocných bytostí. Běžní smrtelníci se většinou stávají pouze nástroji v rukou těchto sil. Ovšem nástroji s vlastní vůli a s vlastními plány uvnitř plánů těch, kterým slouží. Na rozdíl například od Pána prstenů nelze jednoznačně rozdělit postavy na dobré a zlé. Autor vše relativizuje a nabízí různé úhly pohledu. To, co jednou předkládá jako fakt, se podruhé může ukázat neplatné. == Přehled dílů série == === Malazská kniha padlých === Měsíční zahrady, 2002 (orig. Gardens of the Moon, 1999) Dům mrtvých, 2003 (orig. Deadhouse Gates, 2000) Vzpomínky ledu, 2004 (orig. Memories of Ice, 2001) Dóm řetězů, 2005 (orig. House of Chains, 2002) Půlnoční vlny, 2007 (orig. Midnight Tides, 2004) Lovci kostí, 2008 (orig. The Bonehunters, 2006) Vichr smrti, 2009 (orig. Reaper's Gale, 2007) Daň pro ohaře, 2010 (orig. Toll the Hounds, 2008) Prach snů, 2011 (orig. Dust of Dreams, 2009) Chromý bůh, 2012 (orig. Crippled God, 2011) === Příběhy z Malazské říše === Knihy zasazené do světa Malazu od Ian Cameron Esslemonta. Noc nožů, 2009 (orig. Night of Knives, 2004)

Question: Kdo napsal knižní sérii Malazská kniha padlých?

Answer: Stevena Eriksona


Vodní nádrž Vír I

Context: Vír I je přehradní nádrž s hrází o výšce 76,5 m na řece Svratce nad obcí Vír. Byla vybudována v letech 1947 až 1957. Její stavba způsobila zánik obce Chudobín u Dalečína a zánik části obce Korouhvice. Stavba vodní nádrže byla zahájena v roce 1947 a roku 1958 byla uvedena do plného provozu. Vystavěním 71 metrů vysoké hráze vzniklo jezero, jehož maximální rozloha dosahuje 223,5 ha. K přehradě také náleží hydroelektrárna se dvěma turbínami a stanice pro úpravu na pitnou vodu. Průměrná výroba pitné vody se pohybuje kolem 50 - 60 litry za sekundu, maximálně až 200 litrů za sekundu. Při normálním denním provozu je tedy možno dodat přes 5000 metrů krychlových pitné vody. Díky této stavbě je pitnou vodou zásobováno Novoměstsko, Bystřicko a část Žďárska, a dále také Brno a jeho okolí (Vírský oblastní vodovod). Kvůli tomu je lokalita nepřístupná k rekreaci a rybolovu, jelikož pro její okolí platí vyhláška I. pásma hygienické ochrany. Nicméně Povodí Moravy udělalo menší ústupek a na levém břehu byla zbudována asfaltová cesta sloužící jako cyklostezka, která vede do Dalečína. Dále byla otevřena vodohospodářská naučná stezka. Vodní nádrž také slouží k zachycení povodní. Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Vír I ve Wikimedia Commons Vír I. na portálu Povodí Moravy, s. p. Neoficiální informační web o vodním díle Stavba přehrady Vír I. na fotografiích Zatopené osudy - Vír, dokument ČT, možnost online přehrání Dobový televizní dokument o stavbě přehrady Vír I, možnost online přehrání

Question: V jakém roce byla zahájena stavba nádrže Vír I?

Answer: 1947


Ajmarština

Context: Ajmarština, aymarština, ajmara nebo aymara (španělsky aimara, aimará, aymara či aymará, vlastní název aymar aru) je indiánský jazyk z And. Mluví se jím v západní Bolívii, jižním Peru a severním Chile, další mluvčí žijí v Limě, Santiagu de Chile a mezi bolivijskými imigranty v Buenos Aires a na dalších místech Argentiny. V Bolívii a Peru je jedním z úředních jazyků. Z hlediska počtu mluvčích je v současnosti třetím nejrozšířenějším domorodým jazykem Ameriky, po kečuánštině a guaraníjštině. Ajmarština je rodným jazykem asi 2,2 milionu lidí. Uvádí se, že název jazyka má původ ve slovním spojení jaya mara aru – starodávný jazyk (doslova daleký/daleko rok jazyk), ale dnes se odborníci přiklánějí spíše k názoru, že je odvozen od jména etnické skupiny Aymaraes, která v minulosti obývala oblast na jihu nynějšího peruánského regionu Apurímac. Jeho význam je však nejasný. Na základě glotochronologické metody se předpokládá, že k rozpadu původního jazyka na centrální větev, jaqaru a kawki došlo kolem roku 500 n.l. K rozrůznění dialektů v bolivijském Altiplanu došlo odhadem kolem roku 1500. Na rozdíl od kečujštiny jsou ale ajmarské dialekty navzájem srozumitelné.

Question: Co je ajmarština?

Answer: indiánský jazyk


Micpa

Context: Micpa (hebrejsky מִצְפָּה, doslova Vyhlídka, anglicky Mitzpa, v oficiálním seznamu sídel Mizpa) je vesnice typu mošava v Izraeli, v Severním distriktu, v Oblastní radě Dolní Galilea. == Geografie == Leží v oblasti s intenzivním zemědělstvím, v nadmořské výšce 76 metrů v Dolní Galileji, na náhorní plošině cca 3 kilometry od břehů Galilejského jezera. Obec se nachází leží na okraji zastavěného území města Tiberias, jen cca 3 kilometry severozápadně od jeho centra, cca 105 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 48 kilometrů východně od centra Haify. Micpu obývají Židé, přičemž osídlení v tomto regionu je zcela židovské. Výjimkou je vesnice Chamam cca 5 kilometrů severozápadním směrem, kterou obývají izraelští Arabové respektive arabští Beduíni. Micpa je na dopravní síť napojena pomocí dálnice číslo 77, jež spojuje oblast okolo Haify s Tiberiasem. == Dějiny == Micpa byla založena v roce 1908. Jejími zakladateli byli židovští přistěhovalci, kteří do tehdejší turecké Palestiny dorazili v rámci druhé alije. Pozemky do židovského vlastnictví nabyla Jewish Colonization Association. Zástavba sestávala v malých domů z tmavého bazaltového kamene obehnaných z bezpečnostních důvodů kamennou zdí. Osada se zpočátku potýkala s nedostatkem vody. Zdejší sladkovodní pramen byl nepostačující. Vesnice byla v první fázi navržena pro 10 rodinných farem, z nichž každá měla přidělenou výměru pozemků přes 200 dunamů (20 hektarů).Bezpečnostní situace se zlepšila až po válce za nezávislost v roce 1948. Pak se tato malá osada začala rozvíjet. Roku 1949 měla Micpa jen 75 obyvatel a rozlohu katastrálního území 4802 dunamů (4,802 kilometrů čtverečních).Teprve roku 1979 získala vesnice napojení na vodovodní síť společnosti Mekorot. Obyvatelé se zabývají zemědělstvím, pracují v turistických službách nebo za prací dojíždějí mimo obec. Obec se na základě rozhodnutí svých obyvatel brání výraznější stavební expanzi. == Demografie == Obyvatelstvo v Micpa je sekulární. Podle údajů z roku 2014 tvořili naprostou většinu obyvatel v Micpa Židé (včetně statistické kategorie "ostatní", která zahrnuje nearabské obyvatele židovského původu ale bez formální příslušnosti k židovskému náboženství).Jde o menší sídlo vesnického typu s dlouhodobě stagnující populací.

Question: Je vesnice Micpa v Izraeli napojena na dopravní síť?

Answer: Micpa je na dopravní síť napojena pomocí dálnice číslo 77, jež spojuje oblast okolo Haify s Tiberiasem.


Rafael Pereira da Silva

Context: == Klubová kariéra == Rafael se narodil v Petrópolis, asi hodinu jízdy autem od města Rio de Janeiro. Rafael začal hrát fotbal od svých pěti let. On a jeho jednovaječné dvojče Fábio, hrají bok po boku od mala ve městě. Poté si jich všiml zástupce Fluminense a ten jim dal možnost si hrát za klub. V roce 2007 přestoupil do Manchesteru United, kontrakt byl podepsán v únoru 2007. V roce 2015 přestoupil do Olympique Lyon. == Úspěchy == === Klubové === Manchester United Premier League (2): 2008/09, 2010/11 FA Community Shield (2): 2008, 2011 Anglický ligový pohár (1): 2009/10 Mistrovství světa ve fotbale klubů (1): 2008 === Reprezentační === Brazílie U-17 Mistrovství Jižní Ameriky U-17 (1): 2007 == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Rafael Pereira da Silva na anglické Wikipedii. === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Rafael Pereira da Silva ve Wikimedia Commons Profil hráče na Transfermarkt.com (anglicky)

Question: Který brazilský fotbalový obránce a reprezentant hraje za Olympique Lyon v Ligue 1?

Answer: Rafael Pereira da Silva


Musíme si pomáhat

Context: Musíme si pomáhat je české filmové drama režiséra Jana Hřebejka a scenáristy Petra Jarchovského z roku 2000. Odehrává se za německé okupace Československa během 2. světové války a popisuje hrdinství rodiny, která schovávala doma židovského uprchlíka z koncentračního tábora. Film získal pět Českých lvů a byl mezi pěti nominovanými na Oscara za nejlepší zahraniční film. Petr Jarchovský později pro Divadlo Na Jezerce předělal film do stejnojmenného divadelního představení. 1937 Automobil s řidičem a dvěma cestujícími zastavuje u cesty a pasažéři se jdou vymočit. Totéž udělá i řidič, ale trvá mu to déle a muži mu jakoby naschvál chtějí ujet. Řidič s rozepnutým poklopcem klopýtá za automobilem, než se nad ním slitují a zastaví mu. Řidič je český Němec a jmenuje se Horst Prohaska, cestujícími jsou Josef Čížek a mladý Žid David Wiener. Čížek je zaměstnán u rodiny Wienerů, Prohaska tam pracuje také na nižší pozici. 1939 Rodina Wienerů je nucena vystěhovat se ze svého honosného domu. U vystěhování asistuje Prohaska, nyní kolaborant s nacisty. David prozradí Čížkovi, že v pracovně zůstala v tajné skrýši část šperků a že je může vyzvednout, kdyby bylo nejhůř. Nikomu jinému to neprozradil. Wienerovi se stěhují do domu k Čížkům. 1941 Wienerovi musí nastoupit na transport do koncentračního tábora Terezín.

Question: Kdo napsal scénář k filmu Musíme si pomáhat?

Answer: Petra Jarchovského


Litomyšlský úval

Context: Litomyšlský úval je geomorfologický okrsek v severovýchodní části Loučenské tabule, ležící v okresech Ústí nad Orlicí a Svitavy v Pardubickém kraji. Poloha a sídla Severní svah vrchu Vinice Území okrsku se nachází zhruba mezi sídly Týnišťko (na severozápadě), Choceň (na severu), Voděrady a Mikuleč (na východě), Vendolí (na jihovýchodě), Sebranice (na jihu), Vidlatá Seč a Javorník (na západě). Uvnitř okrsku leží titulní město Litomyšl, další město Vysoké Mýto, větší obce Dolní Újezd, Osík, Janov a Čistá, částečně obec Sloupnice. [1] Geomorfologické členění Okrsek Litomyšlský úval (dle značení Jaromíra Demka VIC–3B–4) geomorfologicky náleží do celku Svitavská pahorkatina a podcelku Loučenská tabule.[2] Podle alternativního členění Balatky a Kalvody[3] se Litomyšlský úval dále člení na podokrsky: Trstěnický úval na západě, Sloupnický úval na východě a Vysokomýtská kotlina na severu. Úval sousedí s dalšími okrsky Svitavské pahorkatiny: Vraclavský hřbet a Novohradská stupňovina na západě, Poličská tabule na jihu, Kozlovský hřbet na východě. Dále sousedí s celky Orlická tabule na severu a Východolabská tabule na severozápadě.[2] Významné vrcholy název vrcholuvýška (m n. m.)podřazená jednotka Zahořanský kopec 341 Sloupnický úval Vinice 318

Question: Jaké značení dle Jaromíra Demka má okrsek Litomyšlský úval?

Answer: VIC–3B–4


Římský konzul

Context: Uchazeči o úřad museli splnit věkový limit pro volbu, jenž činil 41 let u patricijů a 42 let pro plebeje. Každoročně (princip annuity) byli voleni dva konzulové (princip kolegiality), kteří mohli uplatnit právo veta vůči jakémukoliv rozhodnutí svého kolegy. Toto oprávnění bylo ovšem využíváno jen velice zřídka. Podobně existuje mnoho dokladů svědčících o tom, že ne všichni konzulové byli zvoleni po dosažení stanoveného minimálního věku. Volba konzulů příslušela setninovému shromáždění (comitia centuriata), jehož struktura ale zaručovala rozhodující vliv aristokratům. Po potvrzení svého zvolení konzulové formálně převzali moc od staršího kurijního shromáždění (comitia curiata), které udělovalo konzulům jejich imperium. To se dělo přijetím zákona označovaného "lex curiata de imperio". Jestliže jeden z konzulů během svého volebního období zemřel (což nebylo nijak neobvyklé, neboť konzulové leckdy bojovali v předních řadách vojska), byl zvolen náhradník, jenž byl znám jako consul suffectus. Řádný konzul (consul ordinarius) se od roku 153 př. n. l. ujímal úřadu 1. ledna a náležela mu čest, aby se jeho jméno a jméno jeho kolegy objevilo v pojmenování příslušného roku. Konzulát byl původně vyhrazen patricijům a teprve v roce 367 př. n. l. získali taktéž plebejové právo kandidovat na tento nejvyšší úřad poté, co bylo zákonem Lex Licinia Sextia stanoveno, že nejméně jeden z konzulů musí být plebej. Prvním plebejským konzulem se stal již v následujícím roce Lucius Sextius. Někteří moderní historikové však zpochybňují tradiční líčení o průběhu boje za zrovnoprávnění plebejů v dobách rané republiky, přičemž upozorňují na skutečnost, že zřejmě okolo třiceti procent konzulů před Sextiem mělo plebejská a nikoliv patricijská jména. Nicméně tato skutečnost může být důsledkem zkreslené chronologie konzulů. Současně se ale naskýtá ještě jiné vysvětlení, podle něhož si patricijské elity přístup k tomuto úřadu v průběhu společenských bojů v 5. století př. n. l. postupně uzurpovaly pro sebe.

Question: Kdo byl nejvyšší civilní a vojenský úředník (magistratus) ve starověkém Římě?

Answer: Konzul


Česká kinematografie

Context: Vedly k zákazu všech potenciálně pobuřujících německých filmů v Československu, včetně protiválečného snímku Na západní frontě 1918 (režie Georg Wilheim Pabst). Stát ve 30. letech omezoval import zahraničních filmů a protežoval domácí tvůrce. V roce 1932 byl zaveden kontingentní systém, byla stanovena kvóta, podle níž směl za jeden film vyrobený v Československu jeho výrobce dovézt 7 zahraničních filmů. Později byla kvóta snížena na 1:5. Roku 1934 byl kontingentní systém zrušen a nahradil jej registrační systém; regulace dovozu byla zrušena, importéři za jeden dovezený film nadále platili registrační poplatek 20 tisíc korun. Tyto peníze se přes Fond pro podporu domácí výroby dostávaly formou dotací k československým tvůrcům. V roce 1933 byly zprovozněny ateliéry A-B Barandov. Po podepsání Mnichovské dohody v roce 1938 došlo k první ze tří emigračních vln. Československo opustil herec a režisér Hugo Haas. Ve Spojených státech se jako experimentální filmař a dokumentarista uplatnil Alexander Hackenschmied, který v exilu používal příjmení Hammid. Do USA odešli též Jiří Voskovec, Jan Werich a skladatel Jaroslav Ježek. Válečné dokumentaristice se ve Velké Británii po dobu války věnoval Jiří Weiss. Ostravský rodák Karel Reisz se jako dítě dostal do Británie s pomocí Nicholase Wintona a v šedesátých letech byl klíčovou postavou hnutí Free Cinema. Po okupaci Československa nacistickým Německem v roce 1939 byla zavedena tuhá cenzura. Okupanti zřídili dohlížecí instituci Českomoravské filmové ústředí. Okamžitě začali s arizací a germanizací českého filmového průmyslu. Titulky a plakáty musely být česko-německé. Filmy s židovskými herci nesměly být promítány a filmoví pracovníci museli být přezkušováni z němčiny. Nacisté už na počátku války vyvlastnili barrandovské ateliéry.

Question: Kdy byly založeny barrandovské ateliéry?

Answer: 1933


Doporučená denní dávka?fbclid=IwAR3Oigy8B49QJAb Ol8XaKaVScsTk5B6xtUEsW54Vbt6s r -blaRXLAvs4

Context: Doporučená denní dávka Tento článek potřebuje aktualizaci, neboť obsahuje zastaralé informace. Můžete Wikipedii pomoci tím, že ho vylepšíte, aby odrážel aktuální stav a nedávné události. Podívejte se též na diskusní stránku, zda tam nejsou náměty k doplnění. Historické informace nemažte, raději je převeďte do minulého času a případně přesuňte do části článku věnované dějinám. Komentář: oba zmínené zákony z roku 2009 a 2004 jsou dnes už neplatné, nahradila je 39/2018 Sb. o které zde chybí jakákoliv zmínka Doporučená denní dávka (DDD), (angl. GDA - Guideline Daily Amounts, RDI - Reference Daily Intake, dříve RDA - Recommended Dietary Allowance) je pojem používaný v Česku pro vyjádření potřebného individuálního denního příjmu živin (vitamínů, minerálů a dalších látek), který je považovaný za dostatečný na to, aby pokryl potřebu většiny zdravých jedinců (97 %-98 %, bez rozdílu pohlaví) v každé věkové skupině. Například základem pro DDD určitého vitamínu je množství, které je nutné k udržení jeho správné hladiny v krvi u testované zdravé osoby. Tyto hodnoty se mohou interpretovat různě, a proto se mohou v jednotlivých zemích od sebe lišit. Porovnáme-li například DDD některých nejdůležitějších vitamínů a minerálů s hodnotami udávanými ve státech EU (RDI), zjistíme, že hodnoty jsou si velmi podobné: například DDD vitamínu C v EU je 60 mg, DDD riboflavinu v ČR je 1,5 mg, v EU 1,6 mg. Tato čísla nejsou hodnotami doporučovanými pro optimální výživu. Je tomu tak zvláště v případě příjmu vitaminů a minerálů, který je pokládán za nezbytný k prevenci degenerativních nemocí, jako je rakovina a aterosklerotické onemocnění srdce. Přestože bylo provedeno mnoho výzkumů, o definitivním vyhodnocení optimálního příjmu vitamínů a minerálů se stále diskutuje. Určité směrnice pro optimální dávky byly již vypracovány, ale nebyly dosud všeobecně přijaty.

Question: Jak se značí dopurečenná denní dávka pro vyjádření potřebného denního přijmu živin?

Answer: DDD


Orogeneze

Context: Orogeneze, volně přeložena do češtiny jako horotvorba či horotvoření (z řeckého oros "hora" a genesis "vznik"), je horotvorný proces, který vede ke vzniku pásemných pohoří, vznikajících většinou vlivem procesů deskové tektoniky. Jedná se o proces, který je dlouhodobý a který trvá milióny až desítky miliónů let. Horskou soustavu vzniklou orogenezí nazýváme orogén. Orogeneze se většinou dělí na řadu dílčích maxim neboli fází. V průběhu orogeneze dochází ke vzniku charakteristických geologických útvarů v podobě flyše a molasy. Orogeneze je spojena s pohybem tektonických desek a s jejich vzájemnými kolizemi. Při orogenezi dochází k tomu, že se dvě litosférické desky srazí a jedna se začne podsouvat pod druhou (kolize, subdukce). Během procesu dochází vlivem ohromných tlaků a teplot ke vrásnění a tavení hornin, které má za následek vyzdvihování oblastí, které se stávají pohořími. V historii rozeznáváme 4 základní orogenetické jednotky: kadomské vrásnění kaledonské vrásnění hercynské (variské) vrásnění alpinské vrásnění (někdy zvané alpsko-himálajské) Jde o označení celých geologických epoch, ve kterých docházelo na různých místech planety k jednotlivým horotvorným pohybům. V užším smyslu se uvedené názvy vztahují na konkrétní orogenezi v rámci dané epochy. Například hercynské vrásnění v užším smyslu označuje vznik hercynských pohoří při srážce Eurameriky a Gondwany, ale v širším smyslu jsou hercynského stáří i mnohá další horstva (hercynidy) vzniklá jinými srážkami ve stejné epoše, třeba Ural nebo Ťan-šan. Příklady dalších orogenezí: Grenvillské vrásnění

Question: Jak nazýváme horskou soustavu vzniklou orogenezí?

Answer: orogén


Riga

Context: Většina turistů cestuje do Rigy letecky. Mezinárodní letiště v Rize je největší v Pobaltí, bylo zmodernizované v roce 2001, k 800. výročí založení města. Mezi lety 1993 a 2001 se letecká doprava zdvojnásobila. Baltské námořní trajekty spojují Rigu se Stockholmem, Kielem a Lübeckem. V období studené války byly v Rize také dvě letecké základny: Rumbula a Spilve. Ve městě se nacházejí všechny důležité finanční instituce, včetně lotyšské centrální banky. Zahraniční obchod se v Rize v posledním období rozvíjí, zvláště po vstupu Lotyšska do Evropské unie 1. května 2004. V Rize je soustředěna přibližně polovina celé průmyslové kapacity Lotyšska, především v oblasti finančnictví, veřejných služeb, potravinářství, farmakologie, zpracování dřeva, tiskařství. Je zastoupen textilní a nábytkářský průmysl a výroba komunikačních zařízení. Přístav v Rize je důležitým centrem dopravy zboží. Počet obyvatel Rigy se snižuje, zvlášť je to znatelné na údajích po roce 1991. Způsobila to emigrace etnických Rusů, odchod části obyvatel do Velké Británie a Irska a nízká porodnost. Počet obyvatel (v roce 2006) je 727 578. Ve městě tvoří Lotyši kolem 43 % populace, přibližně stejné procento je Rusů.

Question: Kdy vstoupilo Lotyšsko do Evropské unie?

Answer: 1. května 2004


Býšov

Context: Býšov Možná hledáte: Býšov (tvrz), tvrz v okrese České Budějovice. Býšov Lokalita Charakter malá vesnice Obec Chudenice Okres Klatovy Kraj Plzeňský kraj Historická země Čechy Zeměpisné souřadnice 49°28′56″ s. š., 13°11′17″ v. d. Základní informace Počet obyvatel 5 (2011)[1] Katastrální území Chudenice (11,35 km²) Počet domů 7 (2011)[1] Býšov Další údaje Kód části obce 197921 multimediální obsah na Commons Zdroje k infoboxu a českým sídlům.Některá data mohou pocházet z datové položky. Býšov je malá vesnice, část městyse Chudenice v okrese Klatovy. Nachází se asi 2 km na severovýchod od Chudenic. Je zde evidováno 7 adres.[2] V roce 2011 zde trvale žilo pět obyvatel.[3] Býšov leží v katastrálním území Chudenice o výměře 11,35 km2.[4] Historie První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1679.[5] Galerie Silnice Domy Obec Reference 1 2 Historický lexikon obcí České republiky – 1869–2011. 21. prosince 2015. Dostupné online.↑ Ministerstvo vnitra ČR. Adresy v České republice [online]. 2009-10-10 [cit. 2009-10-22]. Dostupné online. ↑ Český statistický úřad. Statistický lexikon obcí České republiky 2013. Praha: Český statistický úřad, 2013. 900 s. Dostupné online. ISBN 978-80-250-2394-5. S. 229. ↑ Územně identifikační registr ČR. Územně identifikační registr ČR [online]. 1999-01-01 [cit. 2009-10-22]. Dostupné v archivu. ↑ Český statistický úřad. Historický lexikon obcí České republiky 1869–2005 (1. díl). Praha: Český statistický úřad, 2006. 760 s. Dostupné online. ISBN 80-250-1310-3. S. 286. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Býšov na Wikimedia Commons Katastrální mapa katastru Chudenice na webu ČÚZK Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Části obce Chudenice Části obce BezpravoviceBýšovChudeniceLučiceSlatina mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Česko | Geografie

Question: Kolik obyvatel měla vesnice Býšov v roce 2011?

Answer: pět obyvatel


Eroze

Context: Eroze je přirozený proces rozrušování a transportu objektů na zemském povrchu (půda, horniny, skály, apod.). Příčinou eroze je mechanické působení pohybujících se okolních látek - především větru, proudící nebo vlnící se vody, ledu, sněhu, pohyblivých zvětralin a nezpevněných usazenin. Erozí však není chemické rozpouštění hornin (koroze). Eroze byla vždy existujícím přírodním procesem. Určitý stupeň eroze jako přírodního jevu může být prospěšná ekosystémům, v poslední době je však eroze stále více zesilována činností člověka, což se projevuje rostoucím odnosem půdy. == Historie termínu eroze == První známé písemné použití termínu eroze pochází z překladu lékařského textu Guy de Chauliace "The Questyonary of Cyrurygens" od Roberta Coplanda z roku 1541. Copland tento termín použil pro popis ohnisek rozvinutých v hrdle. Od roku 1774 se termín eroze užívá i mimo lékařskou vědu. Ve své knize "Natural History" jej použil Oliver Goldsmith, kdy píše o erozi země vodou. == Příčiny eroze == Eroze je způsobena gravitací za přispění dalších faktorů, jako je např. intenzita srážek, struktura půdy, sklon svahu, hustota rostlinného pokryvu, způsob využívání půdy. Je úměrná proudící hmotě m a rychlosti v (m.v2/2). Rychlost eroze představuje množství nebo mocnost materiálu přemístěného za určité časové období. Podstatnou překážkou je tvrdost erodované horniny, v měkčích je rozměrnější, jedná se tedy o selektivní činnost. Důležitým faktorem eroze je déšť, intenzita eroze však je závislá na spolupůsobení dalších faktorů. Rostlinný pokryv zabraňuje vyššímu stupni eroze, naopak odlesněné svahy či "spasené" pozemky podlehnou erozi rychleji. Půdy obsahující větší množství jílovitých minerálů přijímají méně vody a na volnějším svahu jsou méně narušovány. Významným činitelem současnosti je činnost člověka. Erozi půdy zvyšuje spásání travin, nekontrolovaná těžba dřeva, stavba obydlí a komunikací. Zejména stavba silnic a železničních tratí narušuje přirozenou říční síť a voda stékající po vozovce se dostává do míst, kam by normálně neproudila a takto zvyšuje působící erozi. Stejně tak změna skladby pokryvu ovlivňuje erozi, neboť různé druhy vegetace mají odlišný účinek při rychlosti infiltrace deště do půdy. Vliv odlesňování či vypalování tropických pralesů lze dobře pozorovat na Madagaskaru, kde eroze způsobuje vznik plošin se zemědělsky nevyužitelnou půdou a četnými erozními roklemi. Zejména v ekonomicky chudých oblastech se tak střetává zájem na ochraně přírody s možností obživy obyvatel. Dále také zemědělství, které je založeno na pěstování rostlin potřebujících nekrytou půdu pro svou kultivaci (např. pšenice), a rozšířené využívání pluhu k obdělávání půdy, vede k erozi.

Question: Je erozí chemické rozpouštění hornin?

Answer: Erozí však není chemické rozpouštění hornin (koroze).


Intersexuál

Context: Ojediněle může nastat případ, kdy varlata jedince nejsou dostatečně vyvinutá nebo nejsou přítomna vůbec.[6] Ovotestikulátní intersexuál Ovotestikulátní intersexuál byl dříve známý pod názvem pravý hermafrodit, je jedinec, jehož pohlavní žlázy nejsou jednotné. Jeho vnější genitálie mohou vypadat typicky žensky, typicky mužsky nebo také nejednoznačně. Jedinec se však liší tím, že může mít kombinaci jednoho varlete a jednoho vaječníku nebo jeho pohlavní žlázy tvoří jedno varle a tzv. ovotestis, což je kombinace varlete a vaječníku, popř. jeden vaječník a ovotestis.[7] Komplexní intersexuál Komplexní intersexuál bývá také označován jako chromozomální intersexuál, je jedinec, u kterého se nevyskytuje karyotyp XX ani XY. U komplexních intersexuálů nastává situace, kdy má jedinec o jeden chromozom navíc (např. XXY) nebo naopak o jeden méně (X0). Tato skupina intersexuálů se od předchozích tří liší v tom, že zde není rozpor mezi vnitřními a vnějšími pohlavními orgány člověka, avšak nadbytečný či chybějící chromozom může mít vliv na hladinu hormonů a pohlavní vývin jedince. V ojedinělém případě nastává situace, kdy se člověk klasifikovaný jako komplexní intersexuál rodí s různými chromozomy v jednotlivých buňkách v těle.[8] Medicína a intersexualita

Question: Co znamená, když je někdo ovotestikulátní intersexuál?

Answer: může mít kombinaci jednoho varlete a jednoho vaječníku nebo jeho pohlavní žlázy tvoří jedno varle a tzv. ovotestis, což je kombinace varlete a vaječníku, popř. jeden vaječník a ovotestis


Švýcarská vlajka

Context: Vlajka Švýcarska má podobu červeného čtvercového listu s bílým rovnoramenným křížem ve středu. Švýcarská vlajka je jednou ze dvou čtvercových vlajek států – tou druhou je vlajka Vatikánu. Formálně je stanovena pouze podoba kříže, již od roku 1889: "Znakem Federace je kolmý bílý kříž v červeném poli, jehož ramena mají délku o jednu šestinu delší jež je jejich šířka." (Federální rozhodnutí z 12. prosince 1889 o podobě státního znaku). Rozměr kříže na vlajce nebo na štítu není formálně stanoven, v současnosti se reálně užívá poměr 2:3 nebo 7:10 vůči rozměru vlajky. Rovněž přesný odstín červené barvy není určen. Švýcarská národní vlajka byla inspirována podobou vlajky Kantonu Schwyz. Švýcarské lodě užívají námořní vlajku s tradičními rozměry 2:3. Symbol červeného kříže, užívaný Mezinárodním výborem Červeného kříže, je odvozen od švýcarské vlajky. Červený kříž v bílém poli byl prohlášen za mezinárodní ochranný symbol v roce 1864 Ženevskou úmluvou o zlepšení osudu raněných a nemocných příslušníků ozbrojených sil v poli. Tato podoba byla přijata jako pocta zakladateli MVČK Švýcaru Henry Dunantovi. Vlajky všech šestadvaceti švýcarských kantonů mají poměr stran 1:1. Až na několik drobných výjimek jsou (kromě tvaru) shodné se znaky kantonů. Švýcarsko Švýcarská hymna, Švýcarský znak

Question: Ve kterém roce byl červený kříž na bílém poli prohlášen za mezinárodní ochranný symbol?

Answer: 1864


Člověk

Context: Člověk (Homo) je rod živočichů z čeledi hominidi (Hominidae), k němuž patří jediný současně žijící druh člověka – člověk moudrý (Homo sapiens sapiens) a jeho blízcí vyhynulí příbuzní. Samec člověka se nazývá muž, samice žena, mládě člověka dítě. Odhaduje se, že rod je asi 2,8 milionu let starý. Vznik rodu Homo se datuje do stejné doby, kdy se také objevují první kamenné nástroje, a tedy v době, kdy začíná nejstarší paleolit. Všechny druhy, vyjma člověka moudrého, vyhynuly. Člověk vzpřímený vyhynul před 50 000 až 35 000 lety, Homo neanderthalensis asi před 30 000 lety, Homo floresiensis však až před 12 000 lety. V Iwo Eleru (Nigérie) byla nalezena také archaická forma Homo sapiens stará pouze 13 000 let. Související informace naleznete také v článku Evoluce člověka. Jako druhy rodu Homo se tradičně uvádějí: †Homo naledi †Homo habilis (člověk zručný) †Homo rudolfensis (člověk východoafrický) †Homo ergaster (člověk dělný) †Homo erectus (člověk. vzpřímený) †Homo floresiensis (člověk floreský) †Homo antecessor (člověk předchůdce) †Homo heidelbergensis, někdy Homo erectus heidelbergensis (člověk heidelberský) †Homo neanderthalensis (člověk neandrtálský). , někdy Homo sapiens neanderthalensis †Homo rhodesiensis (člověk rhodéský) †Homo georgicus (člověk gruzínský) Homo sapiens (člověk moudrý) Některé nálezy popsané jako samostatné druhy zatím nedosáhly všeobecného uznání (např. †Homo cepranensis či †Homo gautengensis), některé byly včleněny do druhů jiných (např. †Homo pekinensis a †Homo soloensis do H. erectus). Za samostatný druh zatím nejsou uznáni ani neandrtálcům blízcí denisované, současníci Homo neanderthalensis i Homo sapiens (genetické analýzy naznačují, že se dokonce křížili s člověkem moudrým, konkrétně s Melanésany). Molekulární rozbory identifikovaly některé další vymřelé linie, jejichž geny přetrvávají jako výsledek dávného křížení v současné lidské populaci. Jako linie na úrovni dalšího druhu by mohli být označeni např. tzv. "archaičtí Afričané", geneticky identifikovaní v genomu Pygmejů, Hadzů a Sandawů. Systematika se v souvislosti s novými paleontologickými nálezy mění. Některé druhy se někdy označují pouze jako poddruhy jiných druhů (a to i ve starší literatuře, např. Homo neanderthalensis jakožto H. sapiens neanderthalensis – genetické analýzy totiž prokázaly značnou míru křížení s H. sapiens v užším smyslu).

Question: Jak se nazývá samec člověka?

Answer: muž


Apollo a Marsyas

Context: Apollo a Marsyas (někdy uváděný i jako Apollón a Marsyas, Potrestání Marsya, Apollo trestá Marsya nebo Stahování Marsya z kůže) je obraz italského pozdně renesančního umělce Tiziana. Jde o nejcennější umělecké dílo na území ČR. Nachází se v obrazárně kroměřížského zámku a patří Arcibiskupství olomouckému. Přesné okolnosti vzniku nejsou známy, odborníci se však shodují, že jde o dílo zralého umělce. Možná je to dokonce jedna z posledních Tizianových prací, kterou vytvořil jako osmdesátník mezi rokem 1570 a smrtí v roce 1576, a může být nedokončená, i když na kameni v popředí je částečný podpis.Obraz znázorňuje, jak je Marsyas, satyr, který drze vyzval boha Apolla na hudební soutěž, zabíjen stahováním z kůže zaživa. Jedná se o jedno z několika pláten s mytologickými náměty podle Ovidia, jež Tizian tvořil ve svých pozdních letech, většinou pro krále Filipa II. Španělského, i když kroměřížský obraz zřejmě nebyl součástí této řady. Obraz je v Kroměříži od roku 1673 a byl dlouho pozapomenut, protože se nacházel daleko od hlavních sbírek benátské malby. Tudíž "nevstoupil do kritické literatury až do roku 1909". Ve 30. letech 20. století jej již historici umění "přijali jako důležitou pozdní práci" Tiziana, ale byl málo znám širší veřejnosti.

Question: Jaké organizaci patří obraz Apollo a Marsyas?

Answer: Arcibiskupství olomouckému


Česko

Context: Česko je členem Organizace spojených národů, Severoatlantické aliance, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, Světové obchodní organizace, Mezinárodního měnového fondu, Světové banky, Rady Evropy, Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, Evropské celní unie, Evropské unie, součástí Schengenského prostoru, Evropského hospodářského prostoru, členem Visegrádské skupiny a jiných mezinárodních struktur. Česko je vnitrozemský stát tvořený částmi historických českých zemí, které byly po dlouhá období svého dějinného vývoje součástí zemí Koruny české. Jsou to Čechy a Morava, k nimž byly roku 1920 připojeny i České Rakousy a České Slezsko. Česko má rozlohu 78866 km2. Sousedí na západě s Německem (délka hranice 810 km), na severu s Polskem (762 km), na východě se Slovenskem (252 km) a na jihu s Rakouskem (466 km). Administrativně se Česko dělí na osm územních a zároveň na 14 samosprávných krajů. Hlavním městem je Praha, která je rovněž i jedním z krajů. V roce 2018 v Česku žilo přibližně 10,6 milionu obyvatel. Výrazná většina obyvatelstva se hlásí k české, případně moravské národnosti. == Historické státní útvary na území Česka ==

Question: Na kolik územních krajů se administrativně dělí Česká republika?

Answer: osm


Setkání s medúzou

Context: Setkání s medúzou (anglicky A Meeting with Medusa) je sci-fi novela spisovatele Arthura C. Clarka, která byla poprvé publikována v roce 1971 a v následujícím roce 1972 vyhrála cenu Nebula v kategorii "Nejlepší novela". V angličtině vyšla mj. ve sbírce The Wind from the Sun. Novela vypráví příběh průkopníka Howarda Falcona, jenž přežije havárii vzducholodě a najde v sobě sílu čelit další výzvě: planetě Jupiter. Novela Setkání s medúzou je rozčleněna do 8 kapitol: Památný den Protože tady je Svět bohů Hlasy z hlubiny Kola Poseidonova Medúza Základní ustanovení Mezi dvěma světy Howard Falcon - hlavní postava, kapitán přeživší havárii největší vzducholodě v dějinách, přijme výzvu sestoupit do atmosféry Jupiteru. Webster - vedoucí oddělení Plánování dálkových letů. dr. Brenner - vedoucí Exobiologického oddělení. Kapitán Howard Falcon velí zkušebnímu letu největší vzducholodě v dějinách - téměř 500 metrů dlouhého plavidla pojmenovaného "Královna Alžběta IV". Předpokládá se bezproblémový let, avšak během přibližovacího manévru televizního vznášedla dojde k nehodě a vzducholoď utrpí vážné poškození. Kapitán Falcon se ihned ujme řízení, ale nepodaří se mu zabránit havárii. Cestou na můstek potká vyděšeného šimpanze, jednoho z těch drezúrovaných, kteří dokáží vykonávat jednoduché pomocné práce.

Question: Kdo je autorem sci-fi novely Setkání s medúzou?

Answer: Arthura C. Clarka


Skládací kolo

Context: Skládací kolo Kolo Brompton v rozloženém stavu Kolo Brompton ve složeném stavu Skládací kolo je takové jízdní kolo, které je možné snadno složit do výrazně menší podoby, nejčastěji pro potřeby jeho převozu jiným dopravním prostředkem, nebo za účelem uskladnění. Skládací systém je nejčastěji založen na použití pantu (nebo i více pantů) na rámu kola. Hlavním cílem při návrhu skládacího kola bývá právě co největší skladnost. Té se dociluje obvykle mimo jiné zejména použitím menších kol, což dělá jízdu po horším terénu méně komfortní. Další nevýhodou bývá o něco větší hmotnost, daná tím, že jednotlivé části (zejména rám a sedlovka) nemohou mít ideální tvar z hlediska pevnosti, což musí být kompenzováno použitím více materiálu. Významní světoví výrobci skládacích kol jsou firmy Dahon a Brompton Bicycle. V Československu měla dlouhou tradici skládací kola značky Eska. Využití Skládací kolo lze dobře využívat v rámci osobní dopravy pro kombinování více dopravních prostředků. Typickým způsobem použití může být například dojíždění do práce ze vsi do města, kdy je nejprve použito skládací kolo pro dopravu k nádraží, pak se pracovník vlakem převeze do města, kde okolo opět rozloží, dopraví se na něm do práce, kde ho složené snadno uskladní tak, aby mu nemohlo být ukradeno. Prostředky hromadné dopravy, které nepovolují dopravu obyčejných jízdních kol, obvykle umožňují přepravovat složená skládací kola a to buď explicitně (tak je to povoleno například v hromadné dopravě v Londýně), nebo je lze zabalit a přepravovat je jako běžnou velkou tašku či kufr. V rámci rekreačního cestování je běžné používání skládacích kol tam, kde se majitel přepravuje primárně větším dopravním prostředkem, například cestuje lodí nebo s karavanem. Skládací kola byla též používána ve válečných konfliktech. Britská armáda používala Pedersenovo kolo v druhé búrské válce. Skládací kola použili také britští armádní parašutisté v druhé světové válce, například při vylodění v Normandii a bitvě o Arnhem. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu skládací kolo na Wikimedia Commons Do českých ulic se vracejí skládací kola, cyklotoulky.cz Test skládacích kol – NaKole.cz mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Cyklistika

Question: Jsou významní světoví výrobci skládacích kol firmy Dahon a Brompton?

Answer: Významní světoví výrobci skládacích kol jsou firmy Dahon a Brompton Bicycle.


Michal Huvar

Context: Tento článek potřebuje úpravy. Můžete Wikipedii pomoci tím, že ho vylepšíte. Jak by měly články vypadat, popisují stránky Vzhled a styl, Encyklopedický styl a Odkazy. Konkrétní problémy: celkově wikifikovat, -promo styl a hodnocení, WP:NPOV, na nej a prvenství vždy zdroje a reference Michal Huvar Narození 13. února 1960 (61 let) Hustopeče Československo Československo Povolání spisovatel Seznam děl v Souborném katalogu ČR Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Michal Huvar (* 13. února 1960 Hustopeče) je český spisovatel, publicista, nakladatel, cestovatel, filmař. V roce 1997 založil nakladatelství Carpe diem, později i vydavatelství (2006) a filmovou společnost (2005). Nejpopulárnější část jeho literárního díla představují knihy o českých písničkářích: Pavlu Žalmanovi Lohonkovi a Karlu Krylovi. Filmové záznamy koncertních vystoupení zahraničních i tuzemských umělců promítají kina a vysílají televize. Ve sféře cestovatelství fotografuje a natáčí na místech ve stopách Hanzelky a Zikmunda (Afrikou na dohled, 1997) a cestopisů Karla Čapka (film Obrázky z Holandska, 2012). Životopis Po absolvování ZŠ v Brumovicích (1966–1971) a v Kobylí na Moravě (1971–1975) vystudoval Střední průmyslovou školu železniční v Břeclavi (maturita 1979). Dále byl krátce na Stavební fakultě Českého vysokého učení technického v Brně (1979–1980), poté pomocný dělník (1980). V letech 1980–1985 vystudoval Pedagogickou fakultu Masarykovy univerzity v Brně, obor Učitelství všeobecně vzdělávacích předmětů, 5.–12. ročník (český jazyk a literatura–občanská nauka); titul Mgr.

Question: Jaké nakladatelství založil Michal Huvar?

Answer: Carpe diem


Druhá světová válka

Context: Druhá světová válka byl globální vojenský konflikt, jehož se zúčastnila většina států světa a jenž se stal s více než 60 miliony obětí dosud největším a nejvíc zničujícím válečným střetnutím v dějinách lidstva. Válka v Evropě začala 1. září 1939, když nacistické Německo napadlo Polsko. Krátce poté vyhlásily Francie, Velká Británie a státy Commonwealthu Německu válku. V Asii je za počátek druhé světové války považováno přepadení Číny Japonskem, které začalo již 7. července 1937. Konec války v Evropě nastal 8. května 1945 kapitulací Německa. Po americkém svržení atomových bomb na města Hirošima a Nagasaki kapitulovalo Japonsko 2. září téhož roku. Příčiny války bývají hledány v důsledcích ideologií a politik, jako jsou nacionalismus a imperialismus, podle některých historiků v nespokojenosti s Versailleskou smlouvou, která měla prohloubit pocit ponížení v poražených státech, zvláště v Německu, a v dopadech velké hospodářské krize na přelomu dvacátých a třicátých let. Tyto vlivy zásadním způsobem oslabily mnoho evropských států, čímž umožnily vzestup nacismu (pod vedením např. Adolfa Hitlera), fašismu (pod vedením např. Benita Mussoliniho) a komunismu (pod vedením např. Josifa Vissarionoviče Stalina) a dalších totalitních států mimo Evropu. Německé invazi do Polska předcházela smlouva o neútočení se Sovětským svazem (SSSR), takzvaný Pakt Ribbentrop-Molotov, podepsaná 24. srpna 1939 (avšak datovaná o jeden den dříve, tedy 23. srpna 1939). Tímto paktem si tyto dva státy – mimo jiných ustanovení – rozdělily sféry vlivu. V důsledku toho byl de facto uvolněn prostor pro vojenskou expanzi obou stran. 17. září 1939, tedy šestnáct dní po německém útoku, zaútočil na Polsko také SSSR. V dalším průběhu událostí byl však 22. června 1941 Sovětský svaz sám přepaden Německem a jeho spojenci (tzv. Operace Barbarossa). Spojené státy americké, které už dříve poskytovaly některým Spojencům v počínající válce pomoc, vstoupily aktivně do války 7. prosince 1941 poté, co Japonsko udeřilo na jejich námořní základnu v Pearl Harboru. Druhou světovou válku provázely v dosud nevídané míře zločiny proti lidskosti, válečné zločiny a nehumánní zacházení s válečnými zajatci.

Question: Kdy začala druhá světová válka?

Answer: 1. září 1939


Dějiny Švédska

Context: Dějiny Švédska jsou dějinami území, na němž se dnes nachází Švédské království, ale také dějiny Švédského království mimo území současného státu. == Prehistorie 9000 př. n. l. – 1000 n. l. == Švédsko má stejně jako sousední Norsko vysokou koncentraci nástěnných maleb, přičemž nejvíce jich najdeme v provincii Bohuslän. Nejstarší však můžeme najít v provincii Jämtland datovaných do let kolem 9000 př. n. l. Počátky švédského národa nelze určit přesně. Existenci silných kmenů zaznamenává na území Švédska již Tacitus kolem 100 př. n. l. Následují zmínky o královstvích Svea Rike a Göta Rike. Pravděpodobně z dob, kdy si Svea Rike podrobila druhou z říší, pochází současný název Sverige (Švédsko). == Vikingové == Vikingové ovládli během 8.-11. století značnou část Evropy. Švédští Vikingové směřující hlavně na jihovýchod, kde byli označováni jako Varjagové, dobyli Kyjev a Novgorod. Dostali se až do Turecka, kde se setkali s Araby. == Sverkerovci, Erikovci a Folkungovci == V 11. století se na švédském trůně střídali zástupci dvou dynastií, a to rod Sverkerovců a rod Erikův, po kterých ve 12. století nastoupila dynastie Folkungů.

Question: Lze přesně určit počátky švédského národa?

Answer: Počátky švédského národa nelze určit přesně.


Nespoutaný Django

Context: Nespoutaný Django (v anglickém originále Django Unchained) je americký western režiséra Quentina Tarantina z roku 2012. Film se odehrává v jižních státech USA a zaměřuje se na Djanga, osvobozeného otroka, který cestuje napříč Spojenými státy v doprovodu doktora Kinga Schultze, nájemného lovce lidí. V hlavních rolích hrají Jamie Foxx, Christoph Waltz, Leonardo DiCaprio, Kerry Washingtonová a Samuel L. Jackson. Snímek získal dva Zlaté glóby v kategoriích Nejlepší herec ve vedlejší roli (Christoph Waltz) a Nejlepší scénář (Quentin Tarantino), kromě toho byl ještě nominován v kategoriích Nejlepší film (drama), Nejlepší režie (Quentin Tarantino) a Nejlepší herec ve vedlejší roli (Leonardo DiCaprio). Získal také dva Oscary v kategoriích Nejlepší herec ve vedlejší roli (Christoph Waltz) a Nejlepší původní scénář (Quentin Tarantino), kromě toho byl také nominován v kategoriích Nejlepší film, Nejlepší kamera (Robert Richardson) a Nejlepší střih zvuku (Wylie Stateman).

Question: Kdo je režisérem filmu Nespoutaný Django?

Answer: Quentina Tarantina


Husitství

Context: Z Husova spisu vyplývalo, že papež, který jedná zle, není nejen hlavou církve, ale dokonce ani její částí (což se vztahovalo k Janu XXIII, nařčenému z pirátství a sodomie). A jelikož Hus stále nebyl ochoten své učení odvolat, byl předán světské moci a 6. července 1415 před kostnickými hradbami upálen. Zbylý popel vhodili katovi pacholci do řeky Rýna. Po Husovi tak nezůstalo nic, co by mohli jeho přívrženci uctívat. O rok později byl koncilem odsouzen na hranici také Mistr Jeroným Pražský, druhá nejvýznamnější postava pražského reformního kruhu. Husovo upálení však mělo zcela opačný účinek, než koncil zamýšlel – místo toho, aby kacířské učení zaniklo, začalo se v českých zemích rychle šířit a Hus začal být uctíván jako mučedník. Symbolem hnutí se stal kalich, který měl symbolizovat jeden z požadavků hnutí – přijímání podobojí, jakožto výrazu rovnosti duchovních a laiků. Brzy se však mezi kališníky začaly projevovat i rozdíly (sociální, názorové i zájmové), které nakonec vedly ke vzniku několika husitských proudů – od umírněného proudu až po zcela radikální. === Výbuch husitské revoluce === Situace se vyhrotila hlavně v Praze, kde se vůdcem radikálně smýšlejících husitů stal kazatel Jan Želivský, který dosáhl svými strhujícími kázáními rychle velké obliby. Václav IV. se ještě pokusil vzestupu revolučních nálad zabránit a na radnici Nového Města pražského dosadil na počátku června 1419 nové konšely, kteří zatkli několik novoměstských husitů. Netrvalo dlouho a husité pod vedením Želivského napadli Novoměstskou radnici a konšely vyházeli z oken (podle latinského výrazu pro okno se tato událost nazývá defenestrace) a několik z nich ubili.

Question: Proč si Husité zvolili do znaku kalich?

Answer: měl symbolizovat jeden z požadavků hnutí – přijímání podobojí


Želvy

Context: Želvy (Testudines) se od ostatních plazů odlišují především tím, že je jejich tělo obvykle chráněno kostěným krunýřem, který se dělí na hřbetní (karapax) a břišní (plastron). Vyvinul se z jejich žeber. Do tohoto řádu se zahrnuje i několik dnes již vyhynulých druhů. Nejstarší druhy želv žily před zhruba 220 miliony let v období triasu (rod Odontochelys), což z nich dělá jednu z nejstarších dosud žijících skupin plazů (o mnoho více než ještěři nebo hadi). V dnešní době je na světě asi 300 druhů želv, některé z nich jsou silně ohrožené. Želvy jsou studenokrevní živočichové, což znamená, že teplota jejich těla se mění podle okolního prostředí. Jsou typicky dlouhověké, někteří jedinci se dožili prokazatelně i více než 180 let, např. želva sloní. Související informace naleznete také v článku Seznam plazů Česka. V české přírodě se vyskytuje přibližně osm druhů želv. Nejhojnějším druhem želv v Česku je nepůvodní želva nádherná. Jedinou původní (a i ta byla údajně vysazená v 16.století) je želva bahenní. Velikost želv se značně různí. Mořské druhy dorůstají obvykle do obrovských rozměrů, zatímco sladkovodní želvy jsou typicky daleko menší (ale jsou zaznamenáni i jedinci 2 m dlouzí). Suchozemské želvy mohou dorůstat až do velikosti želv mořských. Největší želvou na světě je kožatka velká, mořská želva, která váží i přes 900 kg a jejíž krunýř je až 2 m dlouhý. Nejmenší želvou je Homopus signatus signatus (poddruh želvy trpasličí), která měří necelých 8 cm a váží pouhých 140 g.[zdroj?

Question: Kolik je v dnešní době druhů želv?

Answer: asi 300


Egypt

Context: Ekonomika Egypta závisí především na zemědělství, mediální sféře, vývozu ropy a turistice; více než tři miliony Egypťanů však přitom pracuje v zahraničí, především v Saúdské Arábii, zemích Perského zálivu a Evropě. Dokončení přehrady v Asuánu roku 1971 a výsledné Násirovo jezero změnilo časem prověřenou úlohu řeky Nilu v zemědělství a ekologii Egypta. Rychle rostoucí populace, omezené množství zemědělské půdy a závislost na Nilu však stále zdražují zdroje a stresují ekonomiku. Vláda se snažila připravit ekonomiku na nové milénium pomocí reforem a rozsáhlých investic do dopravy a fyzické infrastruktury. Egypt přijímal zahraniční pomoc Spojených států od roku 1979 (průměrně 2,2 miliardy ročně) a je třetím největším cílem zahraničních fondů Spojených států, hned po válce v Iráku. Jeho hlavní příjmy jsou však z cestovního ruchu a také z lodní přepravy skrze Suezský průplav. Egypt má vyvinutý energetický trh založený na uhlí, ropě, zemním plynu a vodní energetice. Značné zásoby uhlí se nalézají na severovýchodě Sinaje a těží se zde přibližně 600 000 tun ročně. Ropa a plyn se těží v pouštních oblastech na západě, Suezském zálivu a v Nilské deltě. Egypt vlastní značné rezervy plynu, v 90. letech 20. století se odhadovalo kolem 1 100 000 m3, a vyváží jej také do mnoha zemí. Egypt je také jednou z mála afrických zemí, které usilují o stavbu jaderné elektrárny v horizontu příštích deseti let. V roce 2011 měl být zahájen tendr na hlavního dodavatel a elektrárna měla být podle původního plánu spuštěna v roce 2020. Elektrárna bude pravděpodobně stát v blízkosti obce Ad Dabaá na pobřeží Středozemního moře. Vzhledem k nestabilní situaci po protestech, pádu vlády a prezidenta na začátku roku 2011 bylo ale zahájení tendru prozatímní vládou odloženo na neurčito. V roce 2012 vláda zahájila přípravné práce, avšak stavbu zablokovali místní beduíni, které elektrárna připravila o půdu, konflikt zatím nebyl vyřešen. V zemi je asi 10% míra nezaměstnanosti a 11% míra inflace. HDP na obyvatele zde dosahovalo v roce 2009 2355 USD. Měna je Egyptská libra (LE) = 100 piastrů (1 USD = 5,70 LE). Podrobnější informace naleznete v článku Turismus v Egyptě. Cestovní ruch je jedním z nejdůležitějších sektorů egyptské ekonomiky. Hlavními turistickými lákadly jsou tisíce let staré památky, kvůli nimž je Egypt světově proslulou destinací. Hlavními z nich jsou pyramidy a Velká sfinga v Gíze, chrám Abú Simbel ležící jižně od Asuánu, Karnacký chrámový komplex a Údolí králů nedaleko Luxoru.

Question: Kolik procent obyvatel se hlásí v Egyptě k Islámu?

Answer: 90


Alžběta Vilemína Württemberská

Context: Alžběta Vilemína Württemberská Alžběta Vilemína Württemberskárakouská arcivévodkyně Alžběta Vilemína Württemberská, Johann Baptist von Lampi starší, 1785 Sňatek 6. ledna 1788 Manžel František Rakouský Úplné jméno Alžběta Vilemína Luisa Narození 21. dubna 1767 Trzebiatów, Pomořansko Úmrtí 18. února 1790 (22 let) Vídeň, Rakousko Potomci Ludovika Alžběta Rakouská Dynastie Württemberkové Otec Fridrich II. Evžen Württemberský Matka Bedřiška Braniborsko-Schwedtská Některá data mohou pocházet z datové položky. Alžběta Vilemína Luisa Württemberská (21. dubna 1767 Trzebiatów – 18. února 1790 Vídeň) byla württemberská princezna a první manželka pozdějšího císaře Františka II. Původ Narodila se v Trzebiatówě (německy Treptow an der Rega), tehdy součást Braniborského markrabství z manželství vévody Fridricha Evžena (1732–1797) s Bedřiškou Braniborsko-Schwedtskou (1736–1798) a byla už osmým narozeným dítětem z dvanácti. Sourozenci: württemberský král Fridrich Vilém (1754–1816), Ludvík Fridrich (1756–1817), Evžen Fridrich (1758–1822), ruská carevna Marie Fjodorovna (původním. jménem Žofie Dorota, 1759–1828), Vilém Fridrich (1761–1830), Bedřiška Alžběta (1765–1785), Alexandr Fridrich (1771–1833) a Jindřich Karel (1772–1838). Život V patnácti letech přišla z podnětu císaře Josefa II. do Vídně, kde byla v salesiánském klášteře v katolické víře vychována, aby se mohla stát manželkou Josefova synovce Františka. Svatba se konala 6. ledna 1788 ve Vídni. O rok později Alžběta otěhotněla, ale její zdraví se povážlivě zhoršilo. Poté, co spatřila 15. února 1790 císaře Josefa po posledním pomazání na smrtelné posteli, omdlela[1] a o dva dny později, 17. února roku 1790 pak na svět přivedla dceru Luisu Alžbětu. Porod byl dlouhý a těžký a k vybavení dítěte nakonec lékaři museli použít kleští; holčička se narodila silně poškozená a v roce a půl věku zemřela. Alžběta sama zemřela den po porodu na nezvládnutelné poporodní krvácení. Pohřbena byla v kapucínské kryptě ve Vídni. Alžběta měla se stárnoucím císařem Josefem velmi vřelý vztah a stala se mu potěchou v jeho posledních dnech. Když však zemřela, císař ztratil i tu poslední chuť žít a skonal pouhé dva dny po ní. Její manžel, pozdější císař František II., se půl roku po její smrti znovu oženil. Potomci Luisa Alžběta (18. února 1790 Vídeň – 24. června 1791 Vídeň) Vývod z předků mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Předkové Fridrich Karel Württembersko-Winnentalský Karel Alexandr Württemberský Eleonora Juliana Braniborsko-Ansbašská Fridrich II. Evžen Württemberský Anselm František Thurn-Taxis Marie Augusta Thurn-Taxis Marie Ludovika Anna z Lobkovic Alžběta Vilemína Filip Vilém Braniborsko-Schwedtský Fridrich Vilém Braniborsko-Schwedtský Jana Šarlota Anhaltsko-Desavská Bedřiška Braniborsko-Schwedtská Fridrich Vilém I.

Question: Kolikátým dítětem byla Alžběta Vilemína Württemberská?

Answer: osmým


Doktor medicíny

Context: Doktor medicíny (původně lat. medicinae universae doctor, zkratka MUDr. psaná před jménem) je akademický titul udělovaný absolventům vysoké školy v magisterském studijním programu v oblasti všeobecného lékařství. V Česku je tento titul udělován po šestiletém studiu oboru všeobecné lékařství na lékařské fakultě a po ukončení studia příslušnou státní rigorózní zkouškou. V mnoha státech je získání ekvivalentního titulu nezbytnou podmínkou k umožnění vykonávání povolání lékaře. Jedná se o tzv. profesní doktorát, tedy o titul spjatý s výkonem určité profese, přičemž dosažený stupeň vzdělání dle ISCED je 7 (master's degree). Podle českého zákona o vysokých školách je slovním vyjádřením titulu MUDr. "doktor medicíny" (lat. medicinae doctor), jde o "obligatorní" doktorát (blíže: malý doktorát, dříve se také užívalo "doktor veškerého lékařství", resp. "doktor všeobecné medicíny"). V anglosaských zemích lékaři získávají titul ve zkratce M.D. (angl. Medical Doctor, lat. medicinæ doctor), přičemž se tento titul píše za jménem. V Německu lékaři používají titul Dr. med., který se píše před jménem a k jeho přiznání je nutné obhájit disertační práci.Zpravidla se jedná o celistvé šestileté prezenční magisterské studium na univerzitě (tedy nikoliv rozdělené na bakalářský a na navazující magisterský studijní program) všeobecného lékařství a řádně se ukončuje příslušnou rigorózní zkouškou (součástí není povinně obhajoba rigorózní práce), přičemž se jedná o řádné zakončení studia, nikoli o dodatečnou zkoušku.

Question: Jaký titul používají lékaři v anglosaských zemích?

Answer: M.D.


Jaroslav Foglar

Context: === Dětství === Narodil se na Novém Městě pražském, v Benátské ulici číslo 3. Rodina se však krátce poté přestěhovala do Předlic (Ústí nad Labem) a následně do Poděbrad. Když byly Foglarovi 4 roky, 17. července 1911 zemřel na srdeční nemoc jeho otec Jindřich (v Poděbradech, kam se celá rodina přestěhovala kvůli léčbě) ve věku 39 let. Od té doby žil Jaroslav Foglar pouze s matkou a starším bratrem Zdeňkem.V roce 1914 se ovdovělá paní Foglarová se svými dvěma syny přestěhovala zpět do Prahy, na Vinohrady do Korunní třídy. Někdy na přelomu let 1919/1920 na výzvu svého kamaráda poprvé navštívil skautský oddíl, protože se mylně domnívali, že s ním mohou zdarma cestovat do Anglie. Zjistili, že cesta zdarma není, přesto dostali pozvání do oddílu. Navštívili tedy ještě několik schůzek a výprav za město. Při jedné z dalších akcí, kdy v ulicích Prahy prodávali losy Skautské loterie, se nachladil, a matka mu proto další skautování zakázala.V roce 1923 byl společně se svým bratrem Zdeňkem přijat do 48. klubu oldskautů Jestřábi, podle kterého později dostal i svoji přezdívku Jestřáb. Jaroslav tehdy sice nesplňoval věk pro oldskauty, byl však přijat do jisté míry z nouze, aby měl klub dostatečný počet členů pro schválení v rámci skautské organizace. Trampské toulání s oldskauty jej však nezaujalo. Jako téměř dospělý nakonec přijal v roce 1924 nabídku vstoupit do 34. pražského oddílu Ohnivci. Ohnivci byli o rok později sloučeni s legendárním druhým pražským oddílem (tzv. Dvojka). === Počátky dospělosti === V roce 1924 skončil obchodní školu a krátce pracoval v informační kanceláři firmy Wys Muller & Co. Poté na třináct let přešel k firmě Oskar Stein, velkoobchod papírem, u níž pracoval jako fakturant.O prázdninách roku 1925 vedl skautský tábor, při němž poprvé zavítal do Sluneční zátoky na řece Sázavě. Po návratu z tábora se z rozhodnutí rady Junáka 34. pražský oddíl sloučil se slavnou Dvojkou a Jestřáb přešel do jeho vedení jako rádce, aby se po dvou letech stal vůdcem oddílu.

Question: Jaká byla jeho skautská přezdívka?

Answer: Jestřáb