Féničané

Context: Féničané byli semitský kmen, který osídlil krajinu podél pobřeží Syropalestinské oblasti. Jedním z nejdůležitějších fénických měst byl Týros, také zvaný Syr. Féničané byli zdatnými obchodníky a kvůli obchodu podnikali dlouhé plavby po moři. Byli rovněž vynikajícími řemeslníky, obchodovali s výrobky z hlíny, skla, kovu a vyráběli bavlněné oděvy. Látky barvili nachovým barvivem (foinix = purpurová barva). Na začátku 1. tisíciletí př. n. l. započala fénická kolonizace západního Středomoří (obchodní dostupnost). V roce 814 př. n. l. Féničané založili město a přístav Kartágo, které se později stalo významnou námořní mocností. V 7. století př. n. l. se Féničané dostávají i do Španělska a severní Afriky. Podle Hérodota údajně obepluli i Afriku (kolem roku 600 př. n. l.). Velká kolonie Féničanů bylo Kartágo, které nakonec ovládlo západ Středozemního moře, ale tato mocnost byla zničena sérií punských válek a nakonec zničena (již v roce 122 př. n. l. na troskách města vzniklo římské město, rovněž s názvem Kartágo.). Féničanům je připisován vynález hláskového písma (22 hlásek). Nešlo o vynález v pravém slova smyslu - šlo spíše o završení nejméně několikasetletého vývoje písma v celé semitské oblasti, jak dokládají nálezy v oblasti i na Sinajském poloostrově (protosinajské písmo). Fénická kultura byla na poměrně vysoké úrovni. Byla svébytná, jen nepatrně ovlivněna mezopotámskými a egyptskými vlivy. Byla tu vyspělá architektura, kvetlo tu umění a především řemeslná dovednost: výrobky jejich uměleckých řemesel nacházely cestu do celého tehdejšího světa. Vyváželo se zlato, stříbro, měď, železo, cín, ledek, síra, mramor, purpur, dřevo, sklo, tkaniny, aj. Na svých lodích křižovali rozsáhlým prostorem mezi Španělskem a Levantou, zboží převáželi mezi Baleárami, Sicílií a Egyptem. Féničané vynikali ve stavbě lodí, v tkalcovství, v barvení látek (nachovcem), v leštění drahokamů. Stopy fénických znalostí lze údajně najít v knize zvané Sanchoniathon. Svérázné bylo také jejich náboženství, založené na uctívání mnoha bohů, z nichž nejvyšším bohem jejich panteonu byl strašný a obávaný El, stvořitel, uctívaný někdy též jako Dagon, byl tu jeho syn Jaw, který byl někdy ztotožňován s bohem úrody Baalem, Baalova dcera bohyně deště Tapie, Baalova manželka a bohyně lásky Astarté a mnoho dalších. Byla také nalezena spousta příběhů a mýtů, které se nám dochovaly v podobě hliněných tabulek. Fénické náboženství bylo díky svým častým oslavám a tolerantnosti velkým lákadlem pro Izraelity. V Knize soudců (10,6) se můžeme dočíst, že Izraelité sloužili Bálům a Astarté, to jest bohům syrským, takže opustili Hospodina a nesloužili jemu. Za Šalomounovy vlády měli Baal i Astarté svůj oltář přímo v Šalomounově chrámu.

Question: Kolik hlásek mělo hláskové písmo, které vynalezli Féničané?

Answer: 22


Vádí

Context: Vádí (z arabštiny, wadi, nachal v hebrejských názvech) jsou vyschlá koryta řek. Vádí je údolí vzniklé erozí občasného vodního toku v aridních (suchých) oblastech pouští a polopouští. Vádí zůstávají po většinu doby suchá, voda jimi protéká nárazově jen po deštích či ve vlhčím období roku a často vytváří strmé stěny ohraničující údolí a dno pokryje horninovou sutí. Označení vádí se užívá zvláště v Severní Africe a v Jihozápadní Asii. == Literatura == Malá československá encyklopedie ČSAV, heslo: vádí, VI. svazek, vydala Academia, Praha 1987 == Související články == ÚdolíDra – řeka v Maroku Mulúja – řeka v Maroku Vádí Hammámat – Egypt Vádí Natrun – Egypt Vádí al-Araba – Izrael/Jordánsko == Externí odkazy == Slovníkové heslo vádí ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu vádí ve Wikimedia Commons Slovník cizích slov online (1) Slovník cizích slov online (2)

Question: Co jsou vádí?

Answer: vyschlá koryta řek


Slunce

Context: Studenější hmota padá směrem ke středu Slunce, ohřátá se dere k povrchu, což způsobuje značné turbulence v této vrstvě a promíchávání materiálu. Hlavním přenosem tepla se tak stává proudění čili konvekce. Během konvekce se přenášený plyn rychle ochlazuje a rozpíná. Výstupy konvektivních proudů je možno v této zóně pozorovat jako granuly či supergranuly. Odhaduje se, že teplota se zde pohybuje od 2 000 000 do 6 000 K. Související informace naleznete také v článku Fotosféra. Fotosféra je viditelný povrch Slunce, která se pozoruje jako sluneční kotouč viditelný ze Země. Při pozorování se jeví střed Slunce jasnější, než okraje, což je dáno tím, že na okrajích Slunce jsou pozorovány chladnější oblasti fotosféry. Ve fotosféře je možné pozorovat vrcholky vystupujících proudů z konvektivní zóny dosahující velikostí až 1 000 km (tzv. granulace). Nápadné jsou také sluneční skvrny a protuberance. Předpokládá se, že její hustota se pohybuje okolo 1023 částic/m3 (či v jiném zápisu 3,5×10−7 do 4,5×10−8 g/cm3) při teplotě kolem 5 800 K. Fotosféra je tak nejchladnější oblastí Slunce. Její šířka je v rozmezí mezi 200 až 400 km. Typickým jevem ve fotosféře je přítomnost granulí, které jsou různá zrna s průměrem od 200 do 1 800 km. Jedná se o výstupné konvektivní proudy ze svrchních oblastí Slunce, které mají přibližně o 200 °C vyšší teplotu než okolní fotosféra. Související informace naleznete také v článku Chromosféra. Chromosféra je vcelku tenká a řídká vrstva nad fotosférou, která má jasně červené zbarvení. Její teplota stoupá směrem od Slunce a dosahuje až 300 000 K, ale její hodnota není všude stejná. Do výšky 3 000 km pozvolna stoupá asi k hodnotě 6 000 K, ale pak rychle narůstá směrem od Slunce, což je nejspíše způsobeno nestabilitou plazmatu. Objevují se v ní chromosférické erupce. Je to vrstva silně ionizovaného plynu, která se rozkládá od 12 000 do 15 000 km. Jedná se o spodní část sluneční atmosféry, která je během zatmění Slunce viditelná jako načervenalý světelný úkaz. Tato červená barva je způsobena tím, že maximum jejího záření se nachází ve vodíkové čáře H-alfa, čemuž odpovídá vlnová délka světla 656,7 nanometrů. Hustota plynu se zde pohybuje okolo 10−15 g/cm3, což odpovídá přibližně hustotě částic 75 km nad povrchem Země.

Question: Jak se nazývá hvězda v centru sluneční soustavy?

Answer: Slunce


Prostějov

Context: V Prostějově působil farář, spisovatel a básník katolické moderny Karel Dostál-Lutinov. Starostou města a gymnaziálním učitelem tu byl Jan Sedláček, poslanec československého parlamentu za Národní sjednocení. Do roku 2002 byl Prostějov sídlem okresního úřadu, od roku 2012 je statutárním městem v čele s primátorem. V Prostějově je v současné době významný strojírenský a potravinářský průmysl. V Prostějově se nacházela významná židovská komunita, jež byla v 18. a 19. století druhou nejpočetnější židovskou komunitou na Moravě. Roku 1900 žilo v Prostějově 1680 Židů, celkový počet obyvatel byl 24000. V Prostějově působili tito rabíni: Geršon Aškenazi (asi 1650), Meir Eisenstadt (asi 1700); Nehemias Trebitsch (1825-1830), Löw Schwab (1830-1836), Hirsch Fassel (1836-1853), Adolf Schmiedl (1853-1869) a Emil Hoff (1870-1897). Demolici historické části města, kterému se přezdívalo Hanácký Jeruzalém (což byla potažmo přezdívka celému Prostějovu) popisuje i film Zámek Nekonečno z roku 1983 s Pavlem Křížem v hlavní roli (dostupný na youtube.com). Počet obyvatel je uváděn podle výsledků sčítání lidu za Prostějov včetně těch místních částí, které k němu v konkrétní době patřily. Související informace naleznete také v článku Seznam představitelů Prostějova. V čele města je primátor. Zastupitelstvo má 35 členů. Městská rada má podle dohody po volbách v roce 2014 jedenáct členů. Po komunálních volbách roku 2014 byl 3. listopadu zvolen primátorem města Miroslav Pišťák z ČSSD, který byl poprvé zvolen do čela samosprávy již po komunálních volbách roku 2010, tehdy ještě ve funkci starosty, od roku 2012 jako primátor statutárního města.

Question: Přesahoval počet obyvatel v Prostějově v roce 190080000 lidí?

Answer: Roku 1900 žilo v Prostějově 1680 Židů, celkový počet obyvatel byl 24000.


Španělsko

Context: Vlivy cikánské kultury se odrážejí v tanci a hudbě flamenca, maurské dědictví se projevuje nejvíce v architektuře (Alhambra). Další španělskou tradicí jsou býčí zápasy neboli corrida, provozované zejména na jihu země; v Katalánsku bylo v roce 2010 rozhodnuto o jejich zákazu.Španělsko proslavili světově věhlasní umělci – čtyři z nejslavnějších světových malířů Francisco de Goya, Diego Velázquez, Pablo Picasso a Salvador Dalí byli Španělé. Originálním modernistou byl též Joan Miró. Ve Španělsku působil i slavný řecký malíř El Greco. Jusepe de Ribera reprezentoval středověký tenebrismus. Klíčovými představiteli španělského malířského baroka byli Bartolomè Esteban Murillo a Francisco de Zurbarán. Enrique Simonet se stal důležitým představitelem tzv. orientalismu 19. století, Joaquín Sorolla vytvořil v té době řadu slavných historických maleb. Z avantgardistů 20. století se prosadil kubista Juan Gris, expresionista Antón Lamazares či reprezentant informelu Antoni Tà. Nejoceňovanějším španělským sochařem je Eduardo Chillida, známý svými abstraktními skulpturami. Antoni Gaudí byl legendárním experimentujícím architektem, představitelem radikálního modernismu v architektuře je Santiago Calatrava. Rafael Moneo je nositel prestižní Pritzkerovy ceny, zvané též "Nobelova cena za architekturu". Roku 2017 se stejné pocty dostalo katalánskému studiu RCR Arquitectes. Vrcholnou španělskou renesanční architekturu tvořil zejména Juan de Herrera (Královský palác v Aranjuezu). Lluís Domè i Montaner byl v 19. století klíčovým představitelem katalánského modernismu. Ricardo Bofill se podílel v 21. století i na rozvoji Prahy (Corso Karlín) a Bratislavy (Panorama City). Nejslavnějším španělským skladatelem vážné hudby je patrně Manuel de Falla. Nejvýznamnějším autorem 16. století byl Tomás Luis de Victoria. Isaac Albéniz napsal řadu moderních skladeb na motivy španělského folklóru, Enrique Granados se snažil vytvořit španělský národní styl vážné hudby, Joaquín Rodrigo probojovával vstup kytary do vážné hudby. Z interpretů získali mezinárodní věhlas tenoristé Plácido Domingo a José Carreras, houslista Pablo de Sarasate, violoncellista Pablo Casals, gambista Jordi Savall či kytaristé Francisco Tárrega, Fernando Sor a Andrés Segovia. V ryze národním stylu flamenco se prosadili kytaristé Paco de Lucía a Camarón de la Isla. Slavnou tanečnicí flamenca byla Carmen Amaya, zpěvačkou Lola Flores. Do globálního popu pronikl Julio Iglesias, Enrique Iglesias či Alejandro Sanz. Krátce se to povedlo i skupinám Baccara (hit Sorry, I'm a Lady) či Las Ketchup (Aserejé).

Question: Kdo je nejslavnějším španělským skladatelem?

Answer: Manuel de Falla


Knockout

Context: Knockout, počeštěně knokaut, zkráceně K. O., je způsob předčasného ukončení utkání v MMA, boxu, kickboxu, muay thai, taekwondu a karate. Postižený zápasník obdrží úder na hlavu (nejčastěji na spodní čelist) natolik silný, že mu způsobí otřes mozku – v důsledku toho ztrácí orientaci a nemůže se udržet na nohou (tzv. knockdown). Rozhodčí pak musí posoudit, zda je sportovec schopen znovu se zapojit do zápasu. V boxu se tradičně používá hlasité odpočítávání do deseti sekund, pokud se boxer do té doby nestačí zvednout (nesmí se opírat o podlahu ani o provazy), je prohlášen za poraženého. V mixed martial arts se za knockout označuje ztráta vědomí po úderu či kopu automaticky, bez odpočítávání. Rozhodčí může vyhlásit také takzvaný technický knockout bez předchozího knockdownu (zpravidla po poradě s lékařem nebo trenéry). Technický knockout (T. K. O.) nastává v situaci, kdy zápasník nemůže pokračovat v boji kvůli zranění nebo vyčerpání, případně tehdy, kdy je převaha jednoho ze soupeřů natolik zřetelná, že další prodlužování nemá smysl. V profesionálním boxu se zavedl zvyk, že sekundant signalizuje žádost o technický knockout vhozením ručníku do ringu. Termín se používá také v přeneseném významu jako rozhodující, definitivní úder, např. genový knockout. Vyřazovací systém sportovních turnajů bývá zkráceně označován jako K. O. systém. Externí odkazy http://www.pharmapoint.cz/zajimavosti/knokaut-jak-funguje-nejslavnejsi-boxersky-uder/ https://web.archive.org/web/20170315085026/http://www.mma-shop.cz/knockout-ko.html mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Sport

Question: Jak se zkráceně říká knockoutu?

Answer: K. O.


Plastid

Context: Typickým příkladem je chloroplast, tzn. fotosynteticky aktivní zelený plastid obsahující chlorofyly, najdeme jej např. v buňkách zelených rostlin, proto mají zelenou barvu. Má 2 obalové membrány, vnitřní odškrcuje váčky tylakoidy, které tvoří třetí membránovou soustavu, jejíž části se nazývají grana (sloupcovité shluky mincovitých tylakoidních váčku) a lamely neboli stromální tylakoidy (propojující můstky). Někdy se odlišují na základě obsahu jistých fotosyntetických barviv či výskytu u určitých skupin organizmů i další typy fotosynteticky aktivních plastidů. Rodoplast (též rhodoplast) je fotosynteticky aktivní červený plastid obsahující fykoerytrin (červený) a fykocyanin (modrý). Lze jej nalézt třeba u ruduch (Rhodophyta). Feoplast je hnědý fotosynteticky aktivní plastid obsahující chlorofyl a fukoxantin, lze jej nalézt u hnědých řas (Phaeophyta). Chromoplast je žlutý nebo červený plastid obsahující pouze pomocné fotosyntetické pigmenty (karotenoidy-karoteny, xantofyly), které nejsou schopny fotosyntetizovat. (Slouží pouze jako doprovodné sběrače fotonů pro chloroplasty.) Je to tedy bývalý chloroplast, který postrádá chlorofyl. Tvoří se především ve starších buňkách a to nejčastěji v plodech. Jeho úkolem je zbarvit povrch plodu nápadnou barvou aby přilákal konzumenty a umožnil tak šíření semen rostlin. Je také zodpovědný za podzimní barvu listí, neboť v něm je chlorofyl již rozložen. Leukoplasty jsou plastidy, které neobsahují žádná barviva. Jejich úkolem je obvykle shromažďovat zásoby. Jsou známy tyto typy: Proteinoplast - plastid obsahující proteiny. Amyloplast - plastid shromažďující škrob. V určitých tkáních díky nim rostlina pozná, kde je nahoře a kde dole (tzv. statolit). Elaioplast - plastid shromažďující oleje. Podrobnější informace naleznete v článku plastidová DNA. V plastidech je prokázána přítomnost kruhových molekul DNA, známých jako pDNA. U všech plastidových DNA se o pozůstatek prokaryotického genomu sinice, která byla kdysi v procesu eukaryogeneze pohlcena eukaryotem. Navíc někdy vznikají plastidy vzniklé sekundární endosymbiózou, které však obsahují rovněž genom sinice. Zvláštností je u některých skupin tzv. nukleomorf, tedy zbytkový genom jiného eukaryota po sekundární endosymbiotické události. Velikost pDNA je velice rozmanitá, redukované plastidové genomy se nachází zejména u druhů, které ztratily svou fotosyntetickou funkci. Za prvotní fázi nedokončeného procesu endosymbiotického vzniku druhotných plastidů lze považovat tzv. kleptoplastii, tedy zabudovávání živých plastidů získaných z potravy do buněk hostitelského, normálně heterotrofního organismu. U některých mořských plžů živících se zelenými řasami bylo zjištěno, že do vlastních epitelových buněk zabudovávají chloroplasty z pozřených řas.

Question: Jak se jmenují plastidy, které neobsahují žádná barviva?

Answer: Leukoplasty


Bible kralická

Context: Bible kralická je česká tištěná bible, kterou z původních biblických jazyků (hebrejštiny, aramejštiny a řečtiny) přeložili překladatelé a teologové původní Jednoty bratrské. Svůj název dostala podle místa vytištění, kterým byly jihomoravské Kralice. Je to první český překlad bible z původních jazyků, nikoli z latinské Vulgáty. Podrobnější informace naleznete v článku Ivančicko-kralická bratrská tiskárna. Bratři kladli od počátku své činnosti velký důraz na literární činnost svých členů a proto ocenili význam knihtisku velmi záhy. Jejich tisky vynikají vysokou typografickou úrovní. Protože Jednota bratrská byla zakázaným náboženským uskupením, také jejich tiskárna působila tajně. Z důvodu utajení se ve vydaných knihách nepoužívalo označení místa tisku, jen krycí označení in insula hortensi pro své umístění v zahradách. Tajná bratrská tiskárna byla nejprve (od r. 1503) v Litomyšli, od roku 1518 v Mladé Boleslavi. Ve druhé polovině století (od r. 1562) pak v Ivančicích u Brna a od roku 1578 na tvrzi v Kralicích pod patronátem Jana ze Žerotína, který sídlil v blízké Náměšti. Ve dvou posledních místech působil významný bratrský tiskař Zachariáš Šolín. Iniciátorem překladu byl bratrský biskup Jan Blahoslav, který jako první navázal na erasmovskou tradici a snahu přeložit Písmo z původních jazyků. Sám přeložil Nový zákon podle vydání Theodora Bezy, který byl opatřen i latinským překladem. Jan Blahoslav se řídil především Bezovým latinským textem, ale značně přihlížel i k řeckému originálu.

Question: Kde byla vytištěna Bible kralická?

Answer: Kralice


Cholera

Context: Pokud člověk zkonzumuje dostatečně velkou dávku vibrií (je relativně velká, neboť nesnášejí kyselé prostředí žaludku a mnoho jich cestu přes něj nepřežije), část z nich projde až do tenkého střeva a zde se začnou množit. Zde produkují toxin zvaný choleratoxin. Choleratoxin působí na epitelové buňky Lieberkühnových krypt, které secernují do lumen střeva Cl-. Chloridový aniont je doprovázen sodným kationtem. Choleratoxin v zasažených buňkách blokuje GTPasu Gs-proteinů, čímž permanentně aktivuje adenylátcyklasu. Podjednotka cholera toxinu aktivuje ADP ribosylační faktor, který podmiňuje aktivitu Gα podjednotky heterotrimerního G proteinu. Koncentrace cAMP se prudce zvýší. Kanály secernující Cl- tedy zůstávají otevřené. Do lumen střeva jimi prochází ohromné množství chloridových aniontů doprovázených sodíkem a vodou. Ztráty vody mohou být až 26 litrů za den. Dochází také ke ztrátám HCO3- a K+. Inkubační doba je několik hodin až dní. Příznaky jsou (u těžké varianty choroby) křečovité bolesti břicha a vodnatý průjem, zvracení. V důsledku ztráty vody a iontů dojde ke snížení krevního objemu a acidóze, bez léčby může dojít až k úplnému vyčerpání draslíkových iontů, zhroucení homeostázy a ke smrti. Nemoc se prokazuje přítomností vibrií ve stolici, nebo krevními testy na přítomnost protilátek. Léčba spočívá v nahrazování ztracené vody a minerálií (u lehčích případů dostatečným pitím - nejlepší je solnoglukózní roztok vyvinutý pro tento účel, u těžkých případů s velkými ztrátami tekutin je nutné intravenózní doplnění), u těžších případů se nasazují antibiotika. Plně rozvinutá neléčená cholera je smrtelná asi v 50 % případů, ve vyspělých zemích při včasné diagnóze a dostupnosti lékařské péče umírá něco kolem 0,75 % pacientů. Úmrtnost při epidemiích v chudých zemích se v posledních 20 letech pohybuje mezi 3-15 %. První prokazatelné epidemie cholery jsou známy z Indie (6. století př. n. l.). V historii se rozlišují tyto pandemie cholery: 1816-1826: v Asii. 1829-1851: v Evropě a severní Americe. 1852-1860: Rusko. 1863-1875. : v Evropě. 1881-1896: v Evropě. 1899-1923: v Rusku a Osmanské říši. od 1961 (El Tor): mírná a převážně asymptomatická. od 1991 (O139 Bengal): spíše jen epidemie. od 2010: na Haiti. od 2015 v Iráku Bakterii Vibrio cholerae jako první izoloval italský anatom Filippo Pacini roku 1854. S. Silbernagl et al.: Atlas fyziologie člověka. Grada Publishing, Praha 2004, 3. české vydání Cholera drůbeže Obrázky, zvuky či videa k tématu cholera ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo cholera ve Wikislovníku

Question: Odkud jsou známy první prokazatelné epidemie cholery?

Answer: z Indie


Gainax

Context: Po celou dobu své existence se studio Gainax potýkalo s rozpočtovými problémy a špatným managementem. Těsně po úspěchu NGE se Gainax vyhýbalo placení daní a jeho prezident, Takeši Sawamura, byl odsouzen za daňový podvod. Až do uvedení Neon Genesis Evangelion pracoval Gainax na příbězích vytvořených podomácku. Poté studio adaptovalo stále více existujících mang, jako Kareši kanodžo no džidžó a Mahoromatic, do anime. Dalo by se říct, že Gainax v dnešní době produkuje dva typy anime: komerční díla (Mahoromatic, Kore ga wataši no gošudžin-sama) versus experimentálnější díla, která odpovídají zvyklostem společnosti (FLCL, Gunbuster). Kromě tvorby anime se Gainax velmi silně spoléhá také na reklamní prodej slavných rekvizit společnosti. Ačkoli seriál Neon Genesis Evangelion skončil v roce 1996, videohry, třička a další doplňky s touto tematikou jsou produkovány dodnes. Studio Gainax bylo založeno na počátku 80. let 20. století jako Daicon Film skupinkou vysokoškoláků Hideakim Annem, Jošijukim Sadamotem, Takamim Akaim a Šindžim Higučim. Jejich první projekt Daicon III byl vytvořen pro animované spoty 20. výročí japonské národní SF konvence, konající se roku 1981 v japonské Ósace. Spoty byly o malé holčičce bojující proti všelijakým monstrům, robotům a vesmírným lodím z dřívějších sci-fi televizních pořadů (zahrnujících například Ultramana, Učú senkan Jamato, Star Trek, Star Wars nebo Godzillu). Dívka nakonec dosáhne pouštní pláně, kde vylije sklenici vody na vyschlou ředkev, která se záhy promění v obrovskou vesmírnou loď, s níž dívka odletí. Ačkoli byl tento animovaný spot ambiciózní, jeho animace byly hrubé a nízké kvality. Na internetu se rozšířil výklad tohoto díla tvrdící, že voda představuje kreativitu a obrazotvornost, monstra a jiní protivníci stojící proti dívce pak ty, kdo se snaží tvůrčí duši zničit. V roce 1983 na 22. výročí japonské národní SF konvenci již skupina vytvořila větší projekt - Daicon IV. Spot začínal rekapitulací původního šotu s daleko vyšší kvalitou animací. Zatímco hlavní hrdinka, v dospělém věku a oblečená do králičího kostýmu z Playboye, létala po obloze na meči Stormbringer, bojovala proti bytostem známých ze sci-fi a fantasy filmů nebo novel (například proti Darth Vaderovi, Vetřelci, klingonskému bitevnímu křižníku nebo Spidermanovi).

Question: Kdo založil studio Gainax?

Answer: vysokoškoláků Hideakim Annem, Jošijukim Sadamotem, Takamim Akaim a Šindžim Higučim


CODLAG

Context: CODLAG (anglická zkratka za Combined diesel-electric and gas), či CODELAG ( Combined diesel-electric and gas), je kombinovaný námořní pohon založený na kombinaci dieselgenerátorů, elektromotorů a plynové turbíny. Jedná se o modifikací pohonného systému typu CODAG. Dieselgenerátory vyrábějí elektřinu pro napájení elektromotorů, které přes hřídele roztáčejí lodní šrouby. V případě potřeby vyšší rychlosti pak lze zapojit plynovou turbínu, která přes převodovku a spojku roztáčí tytéž lodní hřídele. Jestliže není turbína v provozu, lze ji díky spojce odpojit a využít tak ekonomičtější pohon elektromotory. Elektrická energie generovaná dieselgenerátory slouží nejenom k pohonu plavidla, ale i k napájení ostatních lodních systémů. Odpadá tedy nutnost mít zvlášť dieselmotory pro pohon a zvlášť pro generování elektřiny, čímž se i zjednodušuje obsluha a zlevňuje provoz. Elektromotory mohou být na hřídele napojeny přímo, takže se dále zjednodušuje převodové ústrojí a převodovka je třeba pouze pro připojení turbíny. Další výhoda CODLAG uspořádání je v tom, že dieselmotory nejsou mechanicky spojeny s hřídelemi lodních šroubů a tudíž je lze umístit tak, aby se snížila hladina hluku způsobeného jejich provozem. Toto je výhodné zejména u protiponorkových plavidel. == Seznam lodí s CODLAG pohonným systémem == Britské fregaty třídy Type 23/Norfolk Letadlové lodě britského projektu CVF: HMS Queen Elizabeth (R08) a HMS Prince of Wales (R09) Německé fregaty třídy F125 (26. června 2007 byla objednána stavba prvních čtyř jednotek [1]) GTS Finnjet (finský trajekt (cruiseferry))

Question: Co je to CODLANG?

Answer: kombinovaný námořní pohon


Inteligenční kvocient

Context: Ukazuje se také, že schopnost odolat pokušení je pro studijní výsledky lepší než IQ. Mentální retardace označuje výrazně sníženou inteligenci oproti průměru populace daného věku, která má většinou vliv na schopnost vést běžný život. Původní rozdělení mentální retardace v termínech debil (50–69), imbecil (IQ 35–49) a idiot (IQ pod 35) se dnes z důvodu velmi pejorativního významu nepoužívá. Mentální retardace se proto rozlišuje na lehkou (IQ 50–69), střední (35–49), těžkou (IQ 20–34) a hlubokou (IQ pod 20), ale například nejnovější klasifikace Americké psychiatrické společnosti DSM-V používá označení "intelektuální neschopnost" (intellectual disability). Zvláště u výrazných odchylek je však nemožné a pro pomoc konkrétní osobě neefektivní stanovovat přesnou hodnotu, a dnes se tak používá spíše klinický popis konkrétních potíží, které daný člověk má. Průměrné hodnoty IQ ve společnosti neustále stoupají, přibližně o tři body za deset let. Tento fenomén se nazývá Flynnův efekt. Není dosud jasné, zda jeho příčiny leží ve skutečně se zvyšující inteligenci lidské společnosti (ať již díky intenzivnějšímu vzdělávání, nebo díky lepší výživě či dědičnosti), či jinde. Další možné důvody tohoto navyšování mohou být metodologické změny v testování IQ a větší obeznámenost lidí s druhem úkolů, jaké se vyskytují v IQ testech. Nicméně jiní badatelé, vycházející ze vztahu mezi inteligencí a reakční dobou, tvrdí, že inteligence v posledních přibližně 100 letech klesá. Z dlouhodobějšího hlediska však odbornou komunitou není pokles přijímán.

Question: Jaké IQ určuje lehkou mentální retardaci?

Answer: 50–69


Chameleoni

Context: Oči samotné jsou na bocích hlavy ukryty ve dvojitých víčkách, která jsou tmavě modrá. Oko a víčko jsou srostlé, to spolu se silnými očními svaly způsobuje enormní pohyblivost oka. Chameleon může své okolí sledovat ve velmi širokém rozsahu, vertikálně může otáčet očima o 120° a horizontálně o 190°. Za hřbetem se však nachází mrtvý bod, kam chameleon nedohlédne. Pohybuje každým okem nezávisle na sobě a obrazy se neslučují (nesyntetizují) dohromady v jeden, ale mozek je vyhodnocuje každý zvlášť. Při hledání potravy chameleon kouká každým okem zvlášť a teprve když chce na objekt vystřelit jazykem, zamíří na něj oběma očima. Pro některé druhy není problém vidět potravu vzdálenou až 1000 m. Zajímavá vlastnost oka je, že aniž by chameleon pohnul tělem, dokáže se na daný objekt dívat z několika různých úhlů. Dá se to vysvětlit tak, že vidí dva cvrčky v zákrytu za sebou a malým pohybem oka je najednou vidí z pohledu, kdy cvrčci jsou vedle sebe. K tomuto jevu dochází posunem tzv. uzlového bodu, který leží mimo osu rotace. Ve spánku oko otáčí zřítelnicí dolů; v této poloze mu poskytují ochranu kostěné destičky. Jazyk chameleona je další z jejich nepřehlédnutelných znaků. V klidovém stadiu je dutý a uložený v hltanu a v okamžiku, kdy je spatřena kořist, se naplní tekutinou. Jazyk chameleon vystřeluje na kořist kontrakcí kruhového svalstva v řapíku jazyka a stahy svalu, který spojuje jazylku s hrudním košem. Na jeho konci je rozšířený a nachází se tam sliznice s lepkavým adhézním sekretem zajišťující jeho lepkavost, která pomáhá při uchopení kořisti. Některé africké druhy tuto sliznici nemají, ale je to nahrazeno malým chápavým prstíkem, který též pomáhá uchopit kořist. Proces vystřelení, uchopení kořisti a zpětného zatažení zpět do úst je velice rychlý, proto většina potravy je proti tomuto způsobu lovení úplně bezbranná.

Question: Dokáže chameleon vidět určitý objekt z několika různých uhlů bez pohnutí těla?

Answer: Zajímavá vlastnost oka je, že aniž by chameleon pohnul tělem, dokáže se na daný objekt dívat z několika různých úhlů.


Rock

Context: Na začátku 60. let se do čela tohoto proudu postavili Joan Baez a Bob Dylan. Dylan se svými hity "Blowin' in the Wind" (1963) a "Masters of War" (1963) začal dostávat do mainstreamu. Ale i přesto, že se ovlivňovaly, zůstaly rock a folk oddělenými žánry. Mezi první pokusy zkombinovat folk a rock patří písně "The House of the Rising Sun" skupiny The Animals z roku 1964, která se stala první komerčně úspěšnou folkovou písní nahranou rocḱńrollovými nástroji, a "I'm a Loser" skupiny The Beatles z roku 1965. Většinou se za start folk rockové vlny považuje nahrávka Dylanovy písně "Mr. Tambourine Man" skupinou The Byrds, která se v roce 1965 dostala na přední místa v žebříčcích. Koncem tohoto roku na elektrické nástroje přešel Dylan a jeho píseň "Like a Rolling Stone" se stala americkým hitem. Folk rock se ujal hlavně v Kalifornii, kde působily The Mamas & the Papas a Crosby, Stills, Nash and Young, a New Yorku, kde se objevili umělci jako The Lovin' Spoonful nebo Simon & Garfunkel. Tito hudebníci ovlivnili britské umělce, např. Fairport Convention. V roce 1969 tato kapela přestala hrát vlastní verze amerických písní a začala hrát tradiční anglický folk na elektrické nástroje. Tento elektrický folk začaly hrát např. kapely Pentangle a Steeleye Span, což přimělo irské a skotské hudební skupiny jako Horslips vytvořit na začátku 70. let keltský rock. Folk rock dosáhl vrcholu svého komerčního úspěchu v letech 1967-1968, poté se mnohé kapely posouvaly různými směry, např. Dylan a The Byrds začali vyvíjet country rock. Podrobnější informace naleznete v článku Psychedelický rock. Prvky psychedelické hudby se začaly objevovat ve folku.

Question: Kde se výrazně ujal psychedelický rock?

Answer: v Kalifornii


Princ William, vévoda z Cambridge

Context: Při návštěvě Nového Zélandu v dubnu 2014 princ William naznačil, že princ George by brzy mohl mít sourozence.[11] Dne 8. září 2014 oznámil Clarence House, že vévodkyně z Cambridge čeká druhého potomka. Dne 2. května se 2015 v 8:34 místního času se se manželům narodila holčička. Jmenuje se Charlotte Elizabeth Diana a v pořadí následnictví britského trůnu je čtvrtá. Dne 4. září 2017 bylo oznámeno, že vévodkyně z Cambridge čeká třetího potomka. 23. dubna 2018 bylo oznámeno, že vévodkyně Catherine porodila v 11:01 hodin chlapce vážícího 3,82 kilogramu. Chlapec ponese titul Jeho královská výsost princ z Cambridge. Jeho tři křestní jména byla oznámena 27. dubna a zní Louis Arthur Charles. Tituly a jména Princ William hraje pólo Tituly od 21. června 1982 do 29. dubna 2011 – Jeho královská Výsost princ William z Walesu od 29. dubna 2011 – Jeho královská Výsost vévoda z Cambridge[12] Příjmení Od roku 1960 všichni potomci královny Alžběty II. a jejího manžela prince Phillipa užívají příjmení Mountbatten-Windsor, které kombinuje příjmení obou rodičů. Jako součást královské tradice ale William užíval během studia příjmení "Wales". Jméno "Mountbatten-Windsor" používají jenom potomci bez přímého nároku na trůn, jak královna Alžběta II. stanovila v tzv. "Letters Patent". Budoucí tituly Pokud se jeho otec princ Charles stane králem, William automaticky zdědí tituly vévoda z Rothesay a vévoda z Cornwallu. Předpokládá se, že mu v tom případě bude udělen i titul princ z Walesu jako prvnímu následníkovi trůnu, ale to není automatické. Delší dobu se už spekuluje o označení "následník trůnu",[13][14][15] které podle některých názorů patří zároveň otci Charlesovi a synovi Williamovi. Královna se dosud v této věci údajně nevyjádřila.[16] Jestliže se William jako budoucí král rozhodne vzít si jako královské jméno své první jméno, bude vládnout jako král Vilém V. (anglicky William V). Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prince William of Wales na anglické Wikipedii.

Question: Kolik vážil při porodu třetí syn Catherine, vévodkyně z Cambridge?

Answer: 3,82 kilogramu


Afanasij Fet

Context: Afanasij Afanasjevič Fet, rusky А А Ф (5. prosince 1820 poblíž Mcenska – 3. prosince 1892 Moskva), později si změnil jméno na Šenšin (Ш) byl ruský básník, jedna z nejvýznamnějších postav ruské poezie poslední čtvrtiny 19. století. Afanasij byl syn Němky jménem Charlotta, která byla zpočátku provdaná za Johanna Feta. V roce 1822, dva roky po narození svého syna, se ale znovu provdala za bohatého Rusa Šenšina. Nebylo jasné, jestli je Afanasij potomkem Šenšina či Feta, ale Svatá konzistoř v Orjolu rozhodla, že Afanasij bude používat jméno Fet. Tento rozsudek Afanasije velmi traumatizoval a sám se cítil být spíš potomkem Šenšina. Stigma nelegitimity ho pronásledovalo po celý život a teprve v roce 1876 mu bylo po několika letech soudního procesu změněno jméno na Šenšin. Odešel studovat do Moskvy, poté až do roku 1856 sloužil v armádě. Rychlý postup v armádních hodnostech mu umožnil lepší přijetí ruskou šlechtou. Fet zastával názor, že způsob básníkova života ovlivňuje jeho poezii jen velmi málo, což se projevilo i v jeho pohrdání radikály. Během vojenské služby navázal přátelství s Lvem Tolstým, kterého vždy obdivoval. Posléze se usadil na panství Stěpanovka v Orelské oblasti a svého přítele navštěvoval tak často, jak jen to bylo možné. Byl jediným skutečným literátem mezi Tolstého přáteli. Na sklonku života psal své literární paměti, překládal Aeneidu a Schopenhauerovu knihu Svět jako vůle a představa. Jeho utrpení se stávalo neúnosným, pokusil se o sebevraždu, nicméně jeho rodina ho zachránila a během dalšího sebevražedného pokusu zemřel na srdeční záchvat. První básně Fet publikoval v roce 1842, ale nebyl si jist svými uměleckými schopnostmi, takže své básně poslal k ohodnocení Turgeněvovi, který tehdy platil za arbitra vkusu. V tom pokračoval mnoho let, pak pochopil, že Turgeněv v jeho díle potlačuje některé osobité rysy a originální prvky. Fetovy básně jsou tematicky dost konvenční: nešťastná láska, prostá příroda středního Ruska, dokonalé řecké sochy a vznešenost Boží. Fet s těmito tématy ale pracoval impresionistickou technikou, snažil se zachytit prchavý okamžik. Například v básni jménem Šepot nepoužil ani jedno sloveso, čímž dosáhl dojmu nepokojné dynamičnosti. Jeho pozdní díla, napsaná pod vlivem Charlese Baudelaira, jsou velmi temná a složitá, evokují a zaznamenávají jemné asociace a polozapomenuté vzpomínky. Tvrdil, že nejdůležitější věcí v poezii je nit, která spojí všechny neuspořádané asociace do pevně strukturované krátké básně. Za svého života nebyl Fet příliš známý, silně ale ovlivnil školu ruských symbolistů, zejména Anněnského a Bloka.

Question: Ve kterém městě zemřel ruský spisovatel A. A. Fet?

Answer: Moskva


Ostře sledované vlaky

Context: Ostře sledované vlaky je československý film natočený režisérem Jiřím Menzelem v roce 1966 podle stejnojmenné novely Bohumila Hrabala. Příběh se odehrává v období protektorátu. Předlohou se stala skutečná událost a to výbuch německého muničního vlaku, odpáleného časovým spínačem podskupinou partyzánské skupiny Podřipsko z Lysé nad Labem 2. března 1945 nedaleko železniční stanice Stratov a zážitky Bohumila Hrabala z nádraží v Kostomlatech nad Labem, kde na konci války zastával funkci výpravčího. Hlavní postavy - přednosta Němeček, výpravčí Hubička... jsou původně ze stanice Dobrovice. Nevinný mladíček Miloš Hrma (Václav Neckář) se zaučuje coby novopečený železničář na malé železniční stanici a zároveň prožívá nelehké období svého dospívání, to vše v kontextu konce druhé světové války. Po neúspěšném pokusu o sebevraždu kvůli milostným neúspěchům se však zaučí jak pro práci ve stanici, tak v intimním vztahu k ženě (Naďa Urbánková). Nakonec se zachová jako hrdina, když se rozhodne vyhodit do vzduchu muniční vlak. Při této amatérské diverzní akci však zahyne. Film byl natočen v železniční stanici Loděnice u Berouna na vedlejší železniční trati Praha - Beroun přes Rudnou u Prahy. Režisér filmu Jiří Menzel si zde také zahrál malou epizodní roli lékaře. U příležitosti 50. výročí natočení filmu se v Loděnici sešli jeho tvůrci a na výpravní budově byla odhalena pamětní deska připomínající natáčení. V roce 1968 získal film Cenu Americké akademie filmových umění a věd - Oscara za nejlepší cizojazyčný film. PSOTOVÁ, Lucie. Vybrané filmové adaptace tvorby Bohumila Hrabala. Brno, 2011 [cit. 2015-05-13]. Bakalářská práce. Masarykova univerzita, Filozofická fakulta. . Dostupné online. TEPLANOVÁ, Lenka. Srovnání textu Hrabalovy novely Ostře sledované vlaky a scénáře filmu. Brno, 2014 [cit. 2015-05-13]. Bakalářská práce. Masarykova univerzita, Pedagogická fakulta. Vedoucí práce Ivo Martinec. Dostupné online. Ostře sledované vlaky na Kinoboxu.cz Ostře sledované vlaky v Česko-Slovenské filmové databázi

Question: Kdo je autorem předlohy k filmu Ostře sledované vlaky?

Answer: Bohumila Hrabala


Kurt Cobain

Context: Kurt Donald Cobain (20. února 1967 – 5. dubna 1994) byl americký zpěvák, kytarista, skladatel, hlavní zpěvák a zakladatel grungeové skupiny Nirvana. Hudební magazín Rolling Stone jej v osobním žebříčku hudebního redaktora Davida Frickeho označil v roce 2003 za 12. nejlepšího kytaristu všech dob a v roce 2011 se v obecném žebříčku času umístil na 73. příčce. Kurt Cobain se narodil 20. února 1967 v malém americkém městečku Aberdeen ležícím 140 km jihozápadně od Seattlu. Jeho matka Wendy pracovala jako servírka, otec Donald byl automechanik. Z počátku bydleli v Hoquiamu, ale když bylo Kurtovi 6 měsíců, přestěhovali se do Aberdeenu, kde později vznikla jeho skupina Nirvana. Kurtův otec si tam našel práci v místní drtičce odpadu, zatímco matka se starala o domácnost. Kurt byl už od dětství hodně hubený kvůli léku Ritalin, jejž bral proti hyperaktivitě. Kurt také trpěl BAP. V Kurtových devíti letech se Cobainovi rozvedli, poněvadž jeho otec byl často mimo domov kvůli své profesi trenéra a rozhodčího v amatérském baseballu. Kurta to velmi poznamenalo, míval deprese a uzavřel se do sebe. Následkem toho začal kouřit marihuanu a začal rodiče, zejména otce, nenávidět. Oba rodiče uzavřeli nová manželství a Kurtovo dětství bylo poznamenáno neustálým stěhováním od matky k otci, jeden čas bydlel dokonce u prarodičů. Prostřednictvím strýce se seznámil s hudbou skupin jako Black Sabbath, Aerosmith či Led Zeppelin (posledním dvěma jmenovaným později věnoval píseň Aero Zeppelin). Díky svým přátelům se seznámil s punkem (snad nejvíc na Kurta zapůsobily skupiny Melvins a Black Flag) a začal přemýšlet o založení vlastní kapely. Jeho první kapela měla název Fecal Matter, založena roku 1985, kde hrál Kurt Cobain se členy Melvins. Tato punková kapela neměla dlouhého trvání, nevydali jediné album. Zachovalo se pouze neoficiální demo Illiteracy Will Prevail.

Question: Kdo byl hlavní zpěvák a zakladatel grungeové skupiny Nirvana?

Answer: Kurt Donald Cobain


Dana Zátopková

Context: S atletikou se Dana poprvé seznámila při studiu gymnázia v Uherském Hradišti. Její kroky ovšem nevedly automaticky k hodu oštěpem, který ji o několik let později proslavil. Za druhé světové války a krátce po ní se Dana Ingrová aktivně věnovala házené. Všesportovní nadání dokázala, když se roku 1949 stala v dresu týmu Slovácká Slavie mistryní Československa v házené žen. Od roku 1946 se společně s házenou začala Dana Ingrová opět věnovat i atletice a shodou náhod se dostala k náčiní, které ji později proslavilo, tedy k oštěpu. Už o dva roky později jako mistryně republiky odjela reprezentovat Československo na XIV. olympijské hry v Londýně (1948), kde se umístila na sedmém místě. Krátce po olympiádě se Dana provdala za vytrvalostního běžce Emila Zátopka. Jejich svazek se později stal svazkem dvou výjimečných sportovců, olympijských vítězů, ale také lidí, kterým byly velmi blízké základní olympijské myšlenky a hodnoty. Svého největšího úspěchu se Dana Zátopková dočkala roku 1952 na XV. olympijských hrách v Helsinkách. Ve stejný den vítězství svého manžela Emila v běhu na 5 000 metrů zvítězila ve své disciplíně i ona hodem za hranici padesáti metrů (50,47 m). Další úspěchy pak na sebe nenechaly dlouho čekat. Mnohonásobný zisk titulu mistryně republiky, mistryně Evropy z let 1954 a 1958, překonání světového rekordu z roku 1958 (55,73 m), či zisk stříbrné medaile ze XVII. olympijských her v Římě v roce 1960, to vše dokazuje, že úspěch v Helsinkách nebyl náhodným vítězstvím, ale vrcholem kariéry vynikající sportovkyně. Po ukončení aktivní sportovní kariéry roku 1962 se Dana Zátopková věnovala trenérské činnosti. V letech 1960–1972 byla rovněž členkou ženské komise Mezinárodní atletické federace. Dodnes se Dana Zátopková aktivně účastní českého olympijského hnutí.

Question: Ve kterém městě se stala Dana Zátopková olympijskou vítězkou?

Answer: Helsinkách


Miloš Zapletal

Context: Miloš Zapletal (* 13. ledna 1930 Prostějov) je český spisovatel literatury pro mládež, skautský redaktor a činovník. Je považován za pokračovatele Jaroslava Foglara, s nímž také spolupracoval. Vystudoval Pedagogickou fakultu UK, obor tělesná výchova, v Praze. V Pardubicích vedl skautský oddíl. Jeho kniha Encyklopedie her (vyd. 1975) vyšla kromě češtiny také v němčině, japonštině, rumunštině a estonštině. Stěžejním dílem je čtyřdílná Velká encyklopedie her (vyd. 1985-1988). Vytvořil edici Skautské prameny, kde je u většiny svazků autorem či spoluautorem, přeložil některá díla E. T. Setona a působil jako editor kronikových knih Jaroslava Foglara. Také založil a vedl skautský oddíl v Liberci. Níže je uveden výběr z díla. Světlušky (1964) Lovec hvězd (1970) Sedmička (1976) Stezka odvahy (1982) Ostrov přátelství (1983) pokračování Sedmičky Soví jeskyně (1989) Cvoci (2008) volné pokračování. Sedmičky a Ostrova přátelství Severka (2015) Hry v terénu (1957) Hry a závody v zimě (1957) Hry v přírodě (1958) Drobné hry, závody a soutěže při výcviku mladých turistů (1960. ) Pokladnice her (1968) Junácké hry v přírodě (1970) Encyklopedie her (1975, německy 1976, japonsky 1977, rumunsky 1980, estonsky 1984) Kniha hlavolamů (1983) Velká encyklopedie her; I. Hry v přírodě (1985) Velká encyklopedie her; II. Hry v klubovně (1986) Velká encyklopedie her; III. Hry na hřišti a v tělocvičně (1987) Velká encyklopedie her; IV. Hry ve městě a na vsi (1988) Špalíček her (1988) Velká kniha deskových her (1991) Vycházky a výlety s dětmi (2003) Hry do kapsy X. (2005) Pět olympijských kruhů (.

Question: Jakou fakultu vystudoval Miloš Zapletal?

Answer: Pedagogickou fakultu


Audrey Tautou

Context: Audrey Justine Tautou [odre žüstyn totu] narozená 9. srpna 1976 v Beaumontu, departement Puy-de-Dôme) je francouzská herečka. Ve Francii se stala známou v roce 1999 rolí ve filmu Venuše, salon krásy, za kterou získala cenu César jako nejlepší ženská herecká naděje. Za hranicemi Francie proslula o tři roky později svojí hlavní rolí ve filmu Amélie z Montmartru, ještě více pak hlavní role v hollywoodském filmu Šifra mistra Leonarda. Mezi její oblíbené spisovatele patří Victor Hugo, Oscar Wilde, Paul Auster, a Timothy Zahn, jejími oblíbenými básníky jsou Charles Baudelaire a Tristan Tzara. Audrey si fotografuje všechny reportéry, kteří s ní dělají interview, a jejich fotky shromažďuje v albu. Ve Francii ji mnozí považují za "typickou okcitánskou obyvatelku Auvergnate". Aby vyvrátila pochybnosti novinářů v souvislosti s jejím účinkováním ve filmu Šifra mistra Leonarda, prohlásila, že jde pouze o zábavný film, nikoli film náboženský, a že by se nikdy nepodílela na filmu, který by napadal křesťanskou víru. Dále řekla: "Byla jsem vychována ve víře, ačkoli oficiálně nejsem katolička, a věřím v Boha - tedy v mého Boha". Začínala jako televizní herečka. Ve Francii se stala známou v roce 1999 rolí ve filmu Venuše, salon krásy, za kterou byla získala na cenu César jako nejlepší ženská herecká naděje. Za hranicemi Francie proslula o dva roky později svojí rolí Amélie ve filmu Amélie z Montmartru, za kterou byla jako nejlepší herečka mj. nominována na Césara, Evropskou filmovou cenu či cenu BAFTA. Další úspěšnou rolí se stala v roce 2004 role Matildy ve filmu Příliš dlouhé zásnuby (Un long dimanche de fiançailles), za kterou byla mj. nominována na Césara či Evropskou filmovou cenu. V roce 2005 začala pracovat na svém prvním hollywoodském filmu Šifra mistra Leonarda, kde jí byl hereckým partnerem Tom Hanks. Film měl premiéru v roce 2006 a byl komerčně úspěšný, i když kvůli svému tématu mírně kontroverzní. Stále se považuje za francouzskou herečku, v domovské Francii chce i nadále rozvíjet svou kariéru. Od září 2006 je členkou americké Akademie filmového umění a věd. Pěna dní (L'Écume des jours) - Chloé (2013) Thérè Desqueyroux - Thérè Desqueyroux (2012) Proti větru (Des vents contraires) (2011) Něžnost (La délicatesse. ) - Nathalie Kerl (2011) Krásné lži (De vrais mensonges) - Émilie (2010) Coco Chanel (Coco avant Chanel) - Gabrielle "Coco" Chanel (2009) Prostě spolu -. Camille (2007) Hors de prix (2006) Šifra mistra Leonarda - Sophie Neveu (2006) Les Poupées russes - Martine (2005) Příliš dlouhé zásnuby (Un long dimanche de fiançailles) - Mathilde (.

Question: Za roli ve kterém filmu získala herečka Audrey Tautou cenu César?

Answer: Venuše, salon krásy


Merkur (planeta)

Context: Vlivem velkého zastoupení kovů ve složení je Merkur druhou nejhustší planetou ve sluneční soustavě o hustotě 5,427 g/cm3. Tvar planety je podobně jako v případě Venuše téměř dokonale kulový, což znamená, že má velmi malé zploštění v oblasti pólů.Merkur zblízka zkoumaly dvě americké sondy: Mariner 10, který v letech 1974–1975 zmapoval přibližně 45 % povrchu, a MESSENGER, který zatím při třech průletech v roku 2008 a 2009 studoval kromě atmosféry i složení povrchu. Sondy zjistily velmi slabé stopy plynného obalu, obsahujícího především atomy pocházející ze slunečního větru, tedy převážně helium. Hustota Merkurovy atmosféry je však velmi nízká. === Geologické složení === Zvláštností Merkuru je jeho značně vysoká hustota dosahující asi 5400 kg/m3 a poměrně silné magnetické pole o velikosti asi 1 % zemského. Tento fakt je vysvětlován vysokým zastoupením železa a niklu uvnitř planety a masivním jádrem, které se nachází pod kůrou. Jako důkaz velkých rozměrů jádra slouží přítomnost magnetického pole. Kdyby bylo jádro jen malé, pomalá rotace planety by nestačila ke generování silného magnetického pole. Značná akumulace železa v jádře společně s jeho masivní velikostí zabírající až 75 % průměru planety je pro vědce zatím záhadou, ale existuje několik hypotéz, které se ho snaží vysvětlit.Geologové odhadují, že jádro planety zabírá okolo 42 % celkového poloměru tělesa, například u Země je to pouze 17 %. Současné výzkumy napovídají, že jádro Merkuru je tekuté. Jádro obklopuje 500 až 700 km silný plášť tvořený silikáty. Na povrchu je kůra, která by dle měření sondy Mariner 10 a pozemských teleskopů mohla být 100 až 300 km silná. Odhaduje se, že planeta je ze 70 % tvořena kovy a pouze z 30 % silikátovým materiálem.Nejvíce uznávaná teorie předpokládá, že Merkur měl původně poměr železa ku křemičitanům stejný jako chondrity, které jsou základní stavební jednotkou většiny těles ve sluneční soustavě a že celá planeta byla přibližně 2,25krát hmotnější než je dnes.

Question: Jak se jmenuje nejmenší planeta sluneční soustavy?

Answer: Merkur


Tallahassee

Context: Tallahassee (anglicky [telehesí]; [l]) je hlavní město Floridy. V roce 2008 počet obyvatel dosáhl 171 922 obyvatel, včetně aglomerace přibližně 357 000. Kromě toho, že je to hlavní město státu Florida, je to také okresní město Leon County. V Tallahassee sídlí Univerzita státu Florida a několik méně významných univerzit. Je to také regionální obchodní a zemědělské centrum, provozuje Tallahassee Regional Airport (Tallahasseeské Regionální letiště). Název Tallahassee je odvozen od Muskogeanského indiánského slova často překládaného jako "stará pole", nebo "staré město". Pravděpodobně to vychází z jazyka indiánského kmene Kríků (později se jim začalo říkat Seminolové, tzn. Indiánů, kteří do tohoto regionu přicestovali ke konci 18. století a na začátku 19. století. Tallahassee je 12. nejrychleji rostoucí metropole na Floridě se svým 12,4% přírůstkem za rok je na tom lépe než Miami i Tampa. Obyvatelé města jsou převážně přívrženci Demokratické strany, i když se město nachází na tradičně konzervativním severu státu. Podle sčítání lidu z roku 2010 zde žilo 181 376 obyvatel. 57,4% Bílí Američané 35,0% Afroameričané 0,2% Američtí indiáni 3,7% Asijští Američané 0,1% Pacifičtí ostrované 1,3% Jiná rasa 2,3% Dvě nebo více ras Obyvatelé hispánského nebo latinskoamerického původu, bez ohledu na rasu, tvořili 6,3% populace. Krasnodar, Rusko Konongo-Odumase, Ghana Sint Maarten, Nizozemské Antily Sligo, hrabství Sligo, Irsko Ramat ha-Šaron, Izrael Obrázky, zvuky či videa k tématu Tallahassee ve Wikimedia Commons

Question: Jak se jmenuje hlavní město Floridy?

Answer: Tallahassee


Smrt

Context: Smrt, úmrtí, skon, latinsky exitus, je (z biologického a lékařského hlediska) zastavení životních funkcí v organismu spojené s nevratnými změnami, které obnovení životních funkcí znemožňují. Smrt je tedy stav organismu po ukončení života, úplná a trvalá ztráta vědomí. Umírání je postupný proces, na jehož konci je smrt. Smrt nelze zaměňovat s umíráním, neboť umírání je jedna z fází života organismu. Smrt nastává u každého živého organismu v jiném věku a ve většině případů ji nelze dopředu přesně určit. Nicméně délka života je charakteristická pro každý druh organismu; vychází z jeho genetického základu, ale poměrně výrazně ji ovlivňují i vnější okolnosti. Průměrná délka života u člověka se stále prodlužuje - díky kvalitnější zdravotní péči, hygieně a zdravějšímu životnímu stylu. To, co má smrtelné následky (např. určitá dávka jedu, nevhodný léčebný postup atd.), se označuje jako letální, tedy smrtelné. Věda, zabývající se umíráním a smrtí, se nazývá thanatologie. Usnadněním umírání se zabývá paliativní péče. V běžné mluvě se pojem smrt používá prakticky výhradně ve vztahu k celému organismu, ale v přírodních vědách a lékařství se běžně lze setkat například s pojmem buněčná smrt, kde se slovo smrt vztahuje k části organismu. Zastavení životních funkcí, které lze ještě včasným vhodným zásahem zvrátit, se nazývá klinická smrt. Pojem smrt se užívá také v přeneseném významu pro zánik - kultury, politického systému, živočišného druhu apod. Expirace jako "poslední vydechnutí" znamená v lékařství klinickou smrt, která se projevuje mimo jiné i zástavou dýchání. Podobně také exitus'. Dříve se smrt diagnostikovala na základě zástavy dechu a srdečního tepu a i dnes se těchto ukazatelů používá nejčastěji. Podstatný rozdíl je ovšem v tom, že oproti dřívějšku víme, že zástava dechu a srdce nemusí být definitivní, takže se smrt na základě těchto ukazatelů určuje teprve, když je lékař přesvědčen, že dané funkce nelze obnovit. Pokud neexistují jiné významné okolnosti prokazující úmrtí, je na místě pokus o obnovení obou funkcí (viz kardiopulmonální resuscitace, zástava srdce a zástava dechu). Z těchto a jiných důvodů se zavedl termín mozková smrt, jež je definovaná jako nevratné vymizení všech funkcí celého mozku.. Za normálních okolností mozek odumírá během několika málo minut po zastavení dýchání nebo srdečního tepu, ale v případě, že je člověk podchlazen (například v ledové vodě), může se mozková smrt oddálit (jsou zaznamenány případy, kdy byl za těchto okolností topící se člověk oživen až po 20 minutách, aniž by to zanechalo nějaké následky). Vzhledem k tomu, že různé negativní vlivy (např. hypoxie, otřes mozku) postihují nejdříve vývojově mladší části mozku (šedou kůru mozkovou), může dojít k tzv. apalickému syndromu, kdy ani EEG nezaznamenává žádné mozkové vlny, a přesto hluboká životně důležitá mozková centra stále fungují.

Question: Jak se nazývá věda zabývající se umíráním a smrtí?

Answer: thanatologie


Zahraniční vztahy Číny#Americko-čínská obchodní válka

Context: Inspiraci můžete hledat v radách na stránkách Encyklopedický styl a Vzhled a styl, případně na diskusní stránce článku. Diplomatické vztahy Čínské lidové republiky Čínská lidová republika Státy, které udržují diplomatické vztahy s Čínskou lidovou republikou Státy, které neudržují diplomatické vtahy s Čínskou lidovou republikou nebo udržují diplomatické vztahy s Tchaj-wanem. Sporná území Zahraniční vztahy Číny představují diplomatické vztahy Čínské lidové republiky s jinými zeměmi. Hospodářská politika Americko-čínská obchodní válka Americký prezident Donald Trump na začátku roku 2018 oznámil, že dojde k uvalení cel na čínský dovoz. Trump uvedl, že důvodem k zavedení cel jsou údajné čínské krádeže amerického duševního vlastnictví. Také prohlásil, že díky zavedení cel se Spojené státy americké stanou „mnohem silnější a mnohem bohatší“ zemí. Investice Podrobnější informace naleznete v článcích Čínské investice v Africe a Čínské investice v Evropě. Železnice TAZARA – Tanzansko-zambijská železnice Čína investovala do mnoha infrastrukturních projektů po celé Evropě, Asii i Africe, např. do euroasijského pozemního mostu, Tanzansko-zambijské železnice, železniční trati spojující pákistánská města Dali a Ruili, či Gwádarského přístavu ve městě Gwádar taktéž v Pákistánu. Financovala také Přístav Mahindy Radžapaksy ve městě Hambantota na jihu Srí Lanky, který se potýkal se spoustou dluhů. Když Srí Lanka nesplatila své půjčky, Čína převzala kontrolu nad přístavem na dobu 99 let.[1] New York Times to charakterizoval tak, že Čína přiměla Srí Lanku, aby se „vykašlala na přístav“.[2] Plány Nová Hedvábná stezka Podrobnější informace naleznete v článku Nová Hedvábná stezka.

Question: Jaký důvod uvedl Donald Trump na začátku roku 2018, že dojde k uvalení cel na čínský dovoz?

Answer: údajné čínské krádeže amerického duševního vlastnictví


Sodík

Context: Sodík dobře vede elektrický proud i teplo, je lehčí než voda a plave na ní. V parách sodíku se kromě jednoatomových částic můžeme setkat i s dvouatomovými molekulami, páry mají purpurovou barvu. V kapalném amoniaku se rozpouští za vzniku temně modrého roztoku. Sodík vytváří v přírodě pouze jeden stabilní izotop, ale v laboratoři se podařilo připravit několik dalších, silně nestabilních izotopů. Elementární kovový sodík lze dlouhodobě uchovávat např. překrytý vrstvou alifatických uhlovodíků jako petrolej nebo nafta, s nimiž nereaguje. Sodík vytváří v přírodě pouze sloučeniny v mocenství Na+ - sodné sloučeniny. V laboratoři lze však také připravit sloučeniny (tzv. superbáze), ve kterých může mít sodík sodidový anion Na-. K tomu může dojít, protože sodík tak zaplní s-orbital a vytvoří stabilní elektronovou konfiguraci. Takovéto sloučeniny jsou však velmi nestabilní, protože sodík má nízkou ionizační energii, ale velmi vysokou elektronovou afinitu, proto dojde velmi snadno k oxidaci, a tak tyto sloučeniny patří mezi nejsilnější redukční činidla. Sodík rychle a silně reaguje s kyslíkem i vodou a v přírodě se s ním proto setkáváme pouze ve formě sloučenin. Reakce sodíku s vodou je natolik exotermní, že unikající vodík reakčním teplem obvykle samovolně explozivně vzplane. Sodík se s kyslíkem na vzduchu slučuje na peroxid sodný Na2O2. S vodíkem reaguje za mírného zahřátí na hydrid sodný NaH. S dusíkem se sodík slučuje při elektrickém výboji, při této reakci může vzniknou nitrid sodný Na3N nebo azid sodný NaN3. Sodné soli barví plamen intenzivně žlutě. O sodných sloučeninách se zmiňuje již Starý zákon. Označují v něm látku neter vhodnou jako prostředek praní. Ta samá látka byla dobře známa i Egypťanům, Řekům a Římanům (Římané ji nazývali nitrum). Tato sloučenina je nám dnes známa jako soda - uhličitan sodný Na2CO3. V té době v sodě byl přimíchán i potaš - uhličitan draselný K2CO3, který od sebe nedokázali odlišit. V 15. století dal alchymista Geber této sloučenině název alkali. Oddělit od sebe sodu a potaš se poprvé povedlo v roce 1702 Georg Stahlovi a experimentálně to dokázal roku 1736 Duhamel de Monceau.

Question: Jakou barvu má litiový plamen?

Answer: intenzivně žlutě


Želvy

Context: Želvy (Testudines) se od ostatních plazů odlišují především tím, že je jejich tělo obvykle chráněno kostěným krunýřem, který se dělí na hřbetní (karapax) a břišní (plastron). Vyvinul se z jejich žeber. Do tohoto řádu se zahrnuje i několik dnes již vyhynulých druhů. Nejstarší druhy želv žily před zhruba 220 miliony let v období triasu (rod Odontochelys), což z nich dělá jednu z nejstarších dosud žijících skupin plazů (o mnoho více než ještěři nebo hadi). V dnešní době je na světě asi 300 druhů želv, některé z nich jsou silně ohrožené. Želvy jsou studenokrevní živočichové, což znamená, že teplota jejich těla se mění podle okolního prostředí. Jsou typicky dlouhověké, někteří jedinci se dožili prokazatelně i více než 180 let, např. želva sloní. Související informace naleznete také v článku Seznam plazů Česka. V české přírodě se vyskytuje přibližně osm druhů želv. Nejhojnějším druhem želv v Česku je nepůvodní želva nádherná. Jedinou původní (a i ta byla údajně vysazená v 16.století) je želva bahenní. Velikost želv se značně různí. Mořské druhy dorůstají obvykle do obrovských rozměrů, zatímco sladkovodní želvy jsou typicky daleko menší (ale jsou zaznamenáni i jedinci 2 m dlouzí). Suchozemské želvy mohou dorůstat až do velikosti želv mořských. Největší želvou na světě je kožatka velká, mořská želva, která váží i přes 900 kg a jejíž krunýř je až 2 m dlouhý. Nejmenší želvou je Homopus signatus signatus (poddruh želvy trpasličí), která měří necelých 8 cm a váží pouhých 140 g.[zdroj? ] V prehistorických dobách byly po celém světě hojně rozšířeny želvy sloní,[zdroj? ] avšak s příchodem člověka tento druh téměř vyhynul. Předpokládá se, že je lidé lovili jako potravu. Nyní můžeme želvy sloní najít pouze na Seychelách a Galapágách. Dorůstají do velikosti přes 130 cm a váží okolo 300 kg. Mezi největší želvy celé geologické historie patřil obří svrchnokřídový rod Archelon s délkou těla až 4 metry a několikatunovou hmotností.[zdroj? ] Tito obři žili v mořích. Želvy rozdělujeme do dvou podřádů podle toho, jakým způsobem vtahují krk do krunýře: želvy skupiny Cryptodira (skrytohrdlí) dokážou zatáhnout krk a hlavu pod páteř, želvy skupiny Pleurodira (skrytohlaví) ji schovávají do krunýře na levou nebo pravou stranu. Jazyk je tlustý a nevysunutelný. Komorové oči většiny suchozemských želv směřují dolů na předměty před nimi, zatímco u některých vodních želv se oči nacházejí na vrchní části hlavy.

Question: Z čeho se vyvinul krunýř želv?

Answer: z jejich žeber


Evropa

Context: Krajní body na pevnině jsou: na severu mys Nordkinn (Norsko) – 71°08' s. š. na jihu mys Punta Marroqui známý též jako Punta de Tarifa (Španělsko) – 35°59. ' s. š. na západě mys Cabo da Roca (Portugalsko) – 9°29' z. d. na východě ústí řeky Bajdaraty do Bajdaratského zálivu Karského moře (Rusko) – 68°14' v. d.. (pro srovnání: tento poledník prochází např. i Afghánistánem) Absolutní krajní body Evropy (včetně ostrovů) jsou: na severu mys Fligely na Rudolfově ostrově v Zemi Františka Josefa (Rusko) – 81°51. ' s. š. na jihu ostrov Gaudos, při jižním pobřeží Kréty (Řecko) – 34°48' s. š. na západě mys Bjargtangar (Island) – 24°32' z. d.) na východě ústí řeky Bajdaraty do Bajdaratského zálivu Karského moře (Rusko) – 68°14' v. d. Rozloha Evropy činí 10,5 mil. km2, tj. 7 % světové souše. Je to druhý nejmenší světadíl po Austrálii a Oceánii. Evropa má velmi členité pobřeží a je nejčlenitější ze všech světadílů. Délka pobřeží činí 37 000 km. Největší poloostrovy jsou Poloostrov Kola, Skandinávský, Jutský, Pyrenejský, Apeninský, Balkánský poloostrov, Peloponés a Krym. Největší ostrovy Evropy jsou soustředěny na severozápadě: klikatobřehá Velká Británie, Island a Irsko. Další ostrovy leží na severu: Nová země a Špicberky, Gotland, Öland, Sjæ a na jihu: Mallorca, Sicílie, Sardinie, Korsika, Kréta a Rhodos. Evropa má pestrý reliéf. Průměrná nadmořská výška činí 290 m n.m. (nejméně ze všech světadílů). Většinu území zaujímají nížiny (60 %). Rozložení nížin a vysočin plyne z geologické stavby a geomorfologického vývoje. Nejstarší část Evropy je východoevropská nížinná Fennosarmatia s Východoevropskou rovinou. Zde leží i nejnižší místo Evropy v proláklině Kaspické nížiny (−28 m). Na východě je Východoevropská rovina lemována protáhlým pohořím Ural (1894 m) o délce 2500 km. Skandinávské pohoří (2469 m) je kaledonského stáří. Ledovce zde vyhloubily typické fjordy. Ledovec poznamenal i Severoněmeckou a Středopolské nížiny. Hercynským vrásněním vytvořilo Středoněmeckou vysočinu, Český masiv (1602 m) a Francouzské středohoří (1886 m). Během třetihorního alpínského vrásnění došlo k vytvoření Alp (Mont Blanc, 4807 m) a dalších evropských pohoří (Karpaty (2655 m), Dinárské hory (2751 m), Pyreneje (3404 m) a Apeniny (2914 m)). V jižní Evropě se setkáváme i s vulkanismem a zemětřesením. Na Sicílii se tyčí i nejvyšší činná sopka Evropy Etna (3340 m). Dalšími vulkány jsou Stromboli, Monte Epomeo a Vesuv. V Evropě s poměrně vlhkým podnebím je vytvořena poměrně hustá říční síť.

Question: Jaká je průměrná nadmořská výška Evropy?

Answer: 290 m n.m.


Slovinsko

Context: Aby se zabránilo návratu vícestranického systému, bylo rozhodnuto o vytvoření lidové vlády, jež bude právě pod vedením komunistů. 19. února 1944 se v Črnomelju Slovinský národněosvobozenecký výbor přejmenoval na Slovinskou národněosvobozeneckou radu a současně se prohlásil za nejvyšší zákonodárný a zastupitelský orgán ve Slovinsku. V roce 1945 bylo Slovinsko poprvé v historii uznáno za státní útvar. V roce 1947 získalo Slovinsko část západních území, která po první světové válce připadla Itálii. V roce 1954 pak bylo mezi Itálii a Jugoslávii rozděleno i sporné území v okolí Terstu. Slovinsko v rámci jugoslávské federace bylo nejprve lidovou republikou a od roku 1963 socialistickou. V průběhu šedesátých let se začaly objevovat rozpory s centrem (např. Silniční aféra), které skončily odstavením reformních komunistů (Stane Kavčič) a upevněním pozic konzervativců. Rozklad Jugoslávie začal smrtí maršála Tita v květnu 1980. Na jaře 1987 vyšlo další číslo časopisu Nova revija, v němž byly zveřejněny příspěvky France Bučara, Petera Jambreka, Tine Hribara, Ivana Urbančiče a Jože Pučnika, ve kterých napadli vedoucí úlohu komunistů, centralistické vedení jugoslávské politiky a formulovali cíl slovinského národa, kterým má být samostatný slovinský stát jako součást jugoslávské konfederace. Následný demokratizační proces prováděný především formou ústavních dodatků realizovali sami slovinští komunisté. V květnu 1989 zveřejnila slovinská opozice Májovou deklaraci, v níž požadovala ustavení suverénního slovinského státu a svobodu rozhodování o vnějších svazcích. Komunisté v reakci vydali Základní listinu Slovinska, která také hovořila o suverenitě, ale hlásila se také k reformované jugoslávské federaci. V dubnu 1990 proběhly první poválečné svobodné volby, které přinesly vítězství opozičního bloku DEMOS v parlamentních volbách a Milana Kučana ve volbách předsedy Předsednictva. V prosincovém referendu se většina hlasujících vyjádřila pro samostatnost. Nezávislost Slovinsko vyhlásilo 25. června 1991, na což okamžitě reagovala Jugoslávská lidová armáda. Pod patronací Evropských společenství byla v červenci sjednána Brionská deklarace, která znamenala ukončení bojů ve Slovinsku, ale také vyhlášení tříměsíčního moratoria na nezávislost. Po uplynutí moratoria potvrdila slovinská skupščina nezávislost. V lednu 1992 uznala Slovinsko většina členů OSN. Samostatnost Slovinska přinesla spory s Chorvatskem v otázce jaderné elektrárny Krško a hranic. Jaderná elektrárna byla budována z finančních prostředků obou republik a tento problém se podařilo vyřešit v letech 1993 až 1996. Hraniční spor se týkal především přístupu Slovinska do mezinárodních vod, kdy pobřežní pás Chorvatska od mezinárodních vod odloučil slovinské přístavy Koper, Izola, Portorož a Piran.

Question: Kdy vyhlásilo Slovinsko nezávislost na Jugoslávii?

Answer: 25. června 1991


Morganit

Context: Fyzikální vlastnosti: tvrdost na Mohsově škále: 7,5 – 8; hustota: 2,71 – 2,9 g/cm3 Optické vlastnosti: barva od růžové a růžovopurpurové po broskvovou a lososovou; lesk sklený; průhlednost: průhledný, vryp: bílý == Využití == Morganit se využívá především ve špekařském průmyslu, kde se hledí na jeho barvu, čistotu, brus a karátovou hmotnost. Nejpopulárnější jsou růžové a růžovofialové morganity. Oblíbené jsou ale i ty broskvové a lososové, neboť mnozí šperkaři považují neupravené kameny v těchto barvách za cennější než ty, jejichž dokonalá barva vznikla umělou úpravou. Skoro všechny morganity vynikají jemnými pastelovými barvami. Větší drahokamy se vyznačují výraznějšími a sytějšími odstíny. K nejžádanějším barvám patří čistě růžová a zřídka se objevují i fialovorůžové madagaskarské morganity, které patří k nejvzácnějším, neboť jejich ložiska jsou už vytěžená. Morganit zpravidla nemá pouhým okem viditelné inkluze a zaujme jedinečnou čistotou. Inkluze jsou proto vzácné, většinou tekuté nebo dvoufázové. Inkluze u morganitu připomínají buď duté, nebo tekutinou naplněné jehly nebo otisky prstů. Vzhledem k řídké přítomnosti viditelných inkluzí neztrácí morganity "zdobené" drobnými jehličkami, které evokují surové hedvábí, na hodnotě a sběratelé i zlatníci je často vyhledávají. Ne zcela průsvitné drahokamy se často vyřezávají nebo brousí jako kabošony. Morganit vyniká zřetelným pleochroismem – od bledých po syté modrorůžové odstíny – a musí se proto při brusu pečlivě orientovat. Výrazné barvy nejsou pro tento kámen typické, proto je třeba mít drahokamy poměrně velké, aby klenotníci při broušení dosáhli nejlepšího vzhledu kamene. Morganit se brousí do všech standardních tvarů (především jako oval, cushion, emerald, pear a marquise), ale objevují se i unikátní a neobvyklé designy. == Výskyt == Morganit se po svém objevení na konci 19. století začal těžit na Madagaskaru a odtamtud pochází především růžově zbarvené kameny.

Question: Jakými barvami vynikají skoro všechny morganity?

Answer: jemnými pastelovými


Verzatilka

Context: Verzatilka (či versatilka, lidově krajón) je mechanická padací tužka umožňující výměnu tuhy. Jedná se o výrobek českobudějovické firmy Koh-i-noor, jež byl poprvé uveden roku 1950. Název "verzatil" je odvozen ze slova verzatilní = variabilní, proměnný, přizpůsobivý. Lidový název "krajón" má původ ve francouzském crayon = tužka a do češtiny se původně dostal jako označení dřevěné šestihranné tužky. Je to v podstatě kleštinový držák tuhy. Kleština je sevřena pomocí pružiny, která ji vtahuje do kuželové díry. Kleština se uvolňuje zatlačením na zadní konec pouzdra na tuhu, v němž je obvykle zašroubováno hrotítko (ořezávátko). Vyrábí se celá škála těchto tužek odstupňovaná dle průměru tuhy. Tužky pro průměr tuhy přes 3 mm jsou určeny k výtvarným účelům. Tuhy se dají dokoupit samostatně i v barevných sadách. Na trhu jsou i držáky mazací gumy nebo rýsovací jehly v tomto provedení.

Question: Kdy byla uvedena na trh verzatilka?

Answer: 1950


Nikolaj Berďajev

Context: Po návratu z vyhnanství se Berďajev oženil a přestěhoval do hlavního města Petrohradu. Zde se objevil v centru dění nejen kulturního a politického, ale i revolučního. O tom se přesvědčil v roce 1905, kdy byla před Zimním palácem krvavě potlačena demonstrace předznamenávající revoluci roku 1917. Kvůli značně napjaté situaci se car ještě roku 1905 rozhodl ustavit parlament; tedy Dumu (od ruského д - myslet). Po dalším roce dochází ještě k úpravám ústavy, které vedou k jejímu dalšímu "zdemokratičtění". Snahy posledního cara "Vší Rusi" Mikuláše II. byly "labutí písní" starých časů. Filozofický radikalismus 19. století s jeho poblouzněním části ruské společnosti, politická liberalizace poměrů na začátku 20. století, neutěšené poměry probíhající první světové války s negativní bolševickou agitací a rozvratem armády vedly k únorovému politickému převratu v Rusku a nástupu slabé a desorientované vládní moci a vyústily v říjnu/listopadu téhož roku v puč a převzetí moci bolševiky. Tento dramatický převrat byl pak následován jednou z nejkrutějších a nejdelších občanských válek v celých dějinách, trvající až do roku 1921. Radikální změna, pauperizace a krutost společenských poměrů dopadla tvrdě i na Berďajeva. Do roku 1922 byl dvakrát vězněn. V roce 1918 dokázal založit "Svobodnou akademii duchovní kultury" (rusky В), ale již v roce 1922 byl donucen opustit nově vzniklý Sovětský svaz. Nějaký čas žil Berďajev v Berlíně, kde s pomocí organizace YMCA založil "Náboženskou akademii". Velké množství ruských emigrantů se nacházelo v Paříži a k nim se Berďajev připojil v roce 1925. I zde byl filozof neobyčejně aktivní a obnovil vydávání časopisu "П"(česky Cesta), který vycházel v rozmezí let 1926 až 1939. Francie poskytla Berďajevovi relativní klid na práci. Proto většina jeho filosofického díla vznikla právě tam. Nikolaj Alexandrovič Berďajev už se do své rodné země nikdy nepodíval, ovšem jeho dílo dokazuje, že se od Ruska ve svých myšlenkách nikdy neodpoutal. Zemřel v roce 1948 v Clamart u Paříže. == Berďajevův filozofický konstrukt == === Marxismus === Berďajev se seznámil s myšlenkami ruského socialismu už na střední škole, ovšem až při studiu na vysoké škole začal nad socialismem přemýšlet systematicky. Zásadním je tedy pro Berďajeva rok 1894, kdy vstoupil na univerzitu v Kyjevě.

Question: V jakém městě byla početná ruská diaspora?

Answer: Berlín


DNA

Context: Deoxyribonukleová kyselina, běžně označovaná DNA (z anglického deoxyribonucleic acid, česky zřídka i DNK), je nukleová kyselina, nositelka genetické informace všech organismů s výjimkou některých nebuněčných, u nichž hraje tuto úlohu RNA (např. RNA viry). DNA je tedy pro život velmi důležitou látkou, která ve své struktuře kóduje a buňkám zadává jejich program a tím předurčuje vývoj a vlastnosti celého organismu. U eukaryotických organizmů (jako např. rostliny a živočichové) je DNA hlavní složkou chromatinu, směsi nukleových kyselin a proteinů, a je uložena zejména uvnitř buněčného jádra, zatímco u prokaryot (např. bakterie a archea) se DNA nachází volně v cytoplazmě. DNA je biologická makromolekula – polymer v podobě řetězce nukleotidů. Nukleotidy jsou vždy složeny z cukru deoxyribózy, fosfátové skupiny a jedné ze čtyř nukleových bází. Informační funkci mají právě báze, jimiž může být adenin (A), guanin (G), cytosin (C) nebo thymin (T). První dvě patří mezi puriny, zbylé mezi tzv. pyrimidiny. Dvě vlákna DNA se často spojují a vytvářejí dvoušroubovici, jejíž tvar je tak slavný, že se stal kulturní ikonou moderní doby. Dvoušroubovici DNA tvoří dvě navzájem spletené šroubovice, každá mířící opačným směrem (jsou antiparalelní). Mezi protilehlými bázemi obou vláken se vytvářejí vodíkové můstky, a to tři mezi guaninem a cytosinem nebo dva mezi adeninem a thyminem. Existují i jiné způsoby uspořádání řetězců, vymykající se tradiční představě dvoušroubovice. Deoxyribonukleová kyselina je středem zájmu vědců nejen z biologických oborů a byly vyvinuty promyšlené techniky její izolace, separace, barvení, sekvenování, umělé syntézy a manipulace s ní pomocí metod genového inženýrství. Všechny tyto postupy jsou důležité i pro lékaře, kriminalisty či evoluční biology – DNA je zásadním materiálem v diagnostice nemocí, testech otcovství, při vyšetřování zločinů, přípravě plodin s novými vlastnostmi či třeba hledání příbuzenských vztahů mezi organismy. Podrobnější informace naleznete v článku dějiny objevu a výzkumu DNA. Deoxyribonukleová kyselina byla popsána roku 1869, kdy švýcarský lékař Friedrich Miescher zkoumal složení hnisu z nemocničních obvazů. Z jader bílých krvinek přítomných v tomto hnisu získal jisté množství nukleových kyselin, které souhrnně nazýval nuklein.

Question: Kde se u eukaryotických organismů nachází DNA?

Answer: buněčného jádra


Velký požár Londýna

Context: Požár zasáhl město v době doznívání jiné katastrofy, velkého londýnského moru, který město zasáhl o rok dříve. V důsledku požáru došlo k přestavbě Londýna, při které byla Christopherem Wrenem vybudována nová katedrála svatého Pavla. Předchozí dva požáry v Londýně v letech 1133 a 1212, které způsobily velké škody na městských stavbách, byly do té doby označovány stejným přívlastkem. Později, v době druhé světové války, 29. prosince 1940 nálet německého letectva vyústil v požár, který bývá označován jako Druhý velký požár Londýna. Požár vznikl v sobotu, 2. září 1666, ráno v ulici Pudding Lane, v domě Tomase Farrynora, pekaře krále Karla II. Farrinor pravděpodobně zapomněl uhasit oheň v peci, když šel večer spát, a krátce po půlnoci jiskry z doutnajících uhlíků zapálily palivové dříví u pece. Pekař i se svou rodinou stihl uniknout z hořícího domu oknem v poschodí, ale jeho hospodyni se únik nezdařil a byla tak první obětí požáru. Během hodiny byl informován starosta City sir Tomas Bloodworth, který však situaci podcenil. Živnou půdu pro obrovský požár připravilo dlouho trvající suché a teplé počasí, k němuž se přidal trvalý suchý severovýchodní vítr, který vanul bez přestání celé týdny.

Question: Kdy vypuknul velký londýnský požár?

Answer: 2. září 1666


Max Planck

Context: Max Karl Ernst Ludwig Planck (23. dubna 1858 Kiel - 4. října 1947 Göttingen) byl německý fyzik, považovaný za jednoho ze zakladatelů kvantové teorie. Studoval u vynikajících německých fyziků Helmholtze a Kirchhoffa. V červenci 1879 získal doktorát na mnichovské univerzitě. V roce 1880 dokončil dizertační práci a stal se soukromým docentem na mnichovské univerzitě. V roce 1885 byl s pomocí otce jmenován mimořádným profesorem na univerzitě v Kielu. V roce 1892 nastoupil po Helmholtzovi na místo řádného profesora teoretické fyziky na berlínské univerzitě. V Berlíně pak působil až do konce své vědecké kariéry. Zpočátku pracoval na termodynamice, později jej zaujala Kirchhoffova práce o záření a začal se zabývat problémem záření černého tělesa, kde dosáhl největších vědeckých úspěchů. Roku 1899 objevil základní fyzikální konstantu, dnes nazývanou Planckova konstanta. Téhož roku popsal sadu tzv. Planckových jednotek, udávající přirozená měřítka času, prostoru a hmotnosti. O rok později pak objevil správný zákon vyzařování černého tělesa - průlomový článek v Annalen der Physik vyšel roku 1901. Pro vysvětlení zákona vyzařování formuloval hypotézu kvantování energie oscilátorů. (Skutečný dosah myšlenky kvantování si ovšem uvědomil teprve Albert Einstein o pět let později, postuloval kvantování energie elektromagnetického pole a touto teorií okamžitě vysvětlil fotoelektrický jev.) V letech 1905 - 1909 předsedal Německé fyzikální společnosti (Deutsche Physikalische Gesellschaft).

Question: Kde zemřel Max Karl Ernst Ludwig Planck?

Answer: Göttingen


Švabach

Context: Toto široké zaoblené písmo je z dnešního hlediska pro laiky pouze obtížně čitelné, ve své době však bylo užíváno kvůli jasné a čitelné formě, oproti dřívějším gotickým písmům ubylo např. velké množství zkratek a ligatur. V jistém smyslu je pro některé české či německé písemnosti přechodovým písmem mezi gotickou a novogotickou etapou. Písmo je pojmenováno podle města Schwabach u Norimberku. Ve švabachu je tištěná Bible kralická z let 1579-1594 a tisky Jiřího Melantricha. Na švabach v Německu od 16. století, tedy poměrně brzy, navázala novogotická pozdně bastardní fraktura, i pak se švabach používal a to jako vyznačovací písmo k fraktuře. V českých zemích pokračovala obliba švabachu mimo jiná novogotická písma v tiscích až do 18. století, v případě méně hodnotných děl až do konce 19. století. Naopak fraktura byla používaná jako písmo vyznačovací. V lidové češtině se pod slovem švabach může také přeneseně rozumět jakékoliv novogotické písmo, zejména se tak označoval kurent, vyučovaný v českém prostředí až do roku 1941.

Question: Jakým písmem je tištěna Bible kralická z let 1579-1594.

Answer: švabachu


Gunnar Strömstén

Context: Gunnar Valfrid Strömstén (23. ledna 1885 – 10. prosince 1963) byl finský rychlobruslař. Finských šampionátů se účastnil od roku 1904, na mezinárodních akcích startoval od roku 1906, kdy se poprvé zúčastnil Mistrovství světa. Na MS 1908 se umístil na čtvrté příčce. Největších úspěchů dosáhl roku 1912, kdy získal stříbrné medaile jak na kontinentálním, tak na světovém šampionátu. Poslední závody absolvoval v roce 1915. Roku 1922 se po obnovení mezinárodních soutěží krátce vrátil k rychlobruslení a startoval na Mistrovství Evropy. == Externí odkazy == Gunnar Strömstén na speedskatingnews.info (anglicky)

Question: Ve kterém roce se Gunnar Strömstén poprvé zůčastnil mistrovstí světa v rychlobruslení?

Answer: 1906


Saturnin (román)

Context: V roce 1942 vyšla dvě sešitová vydání knihy v Nakladatelství Lidové noviny, v edici Knihovna Lidových novin. V letech 1943, 1946 a 1948 knihu vydal nakladatel František Borový a prvním ilustrátorem románu se stal karikaturista Otakar Mrkvička. V roce 1949 román vydalo nakladatelství Práce s úvodní ilustrací Josefa Hochmana. V letech 1954–1991 uskutečnilo nakladatelství Československý spisovatel 9 vydání. V roce 1954 knihu ilustroval Václav Pátek, 1959 Svatopluk Pitra a 1964 Vratislav Hlavatý. Následovalo 6 vydání s ilustracemi Stanislava Dudy (1968, 1970, 1985, 1990, 1991 a v nakladatelství Český spisovatel v roce 1994). Bez ilustrací knihu v roce 1994 vydalo nakladatelství Soft design. Od roku 1999 ji vydávalo nakladatelství Šulc s kresbami karikaturisty Michala Hrdého (1999, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009 a 2012). Zatím poslední 24. vydání z roku 2014 od stejného nakladatelství ilustroval Adolf Born. S jeho ilustracemi vyšla už dříve cizojazyčná vydání.Kniha byla nejméně šestkrát načtena jako audiokniha. V roce 1970 román načetl Miloš Vavruška, v roce 1990 Jan Hartl pro Československý rozhlas, v září 1990 Svatopluk Beneš pro Supraphon, 1991 Jiří Samek, 1992 Ondřej Havelka a 2010 Oldřich Vízner.V roce 2010 byl Saturnin uveden jako divadelní hra v režii Ondřeje Havelky v Divadle ABC. Tutéž hru uvedlo v roce 2015 Národní divadlo Brno v režii Jakuba Nvoty. V režii Petra Vacka uvede v roce 2018 hru Saturnin Divadlo Na Jezerce. == Příběh == Děj se odehrává v Praze a na venkově v blízkosti malého městečka. Příběh probíhá v období druhé světové války, nejspíš přímo v době, kdy byla kniha napsána, tedy kolem roku 1942. (I když děj působí jako z období první republiky, je v příběhu z Moravy dvakrát zmíněno zatemnění oken, které bylo v Protektorátu zavedeno 1. září 1939). Vtipný vypravěč, pražský úředník, který žije klidným životem, najme sluhu Saturnina. Netuší však, že ten mu v příštích dnech změní podstatně život. Sluha je pracovitý, má uhlazené způsoby a je vzdělaný. Začne však nenápadně mezi známými svého pána roznášet zvěsti o pánových dobrodružných cestách na safari a byt vybaví trofejemi.

Question: Jak se jmenuje nejúspěšnější román spisovatele Zdeňka Jirotky?

Answer: Saturnin


Obléhání Dunkerque (1944)

Context: Obléhání Dunkerque (7. října 1944 - 9. května 1945) tvoří nejvýznamnější díl historie Československé samostatné brigády. Československá samostatná brigáda, která se vytvořila ve Velké Británii, se přeplavila do Francie 30. srpna 1944, kde však prozatím zůstávala v záloze. Velitel brigády Alois Liška žádal české úřady ve Velké Británii, aby byli českoslovenští vojáci odesláni na frontu a aby brigáda byla doplněna požadovanou technikou. Britská strana se však obávala toho, že brigáda nebude moci nahrazovat vlastní ztráty, proto nechtěla čs. vojáky pověřit úkoly na hlavní frontě. Přesto postupně doplňovala stavy bojové techniky a na přelomu srpna a září 1944 byla přesunuta k francouzskému přístavu Dunkerque, který byl, ač obklíčen, v moci německých vojsk. Kolem města byla vybudovány tři obranné linie, síť plavebních kanálů umožňovala Němcům v případě nutnosti zatopení značné části předpolí. Ve městě se nacházelo dvanáct tisíc příslušníků německých vojsk, z toho tvořili asi 2 tisíce příslušníci Waffen SS. Českoslovenští vojáci zaujali 7. října svá obranná postavení a spolu s britskými a francouzskými jednotkami zahájili samotné obléhání. Ještě než se stačili seznámit s okolním terénem, byli nuceni čelit nepřátelskému výpadu. Pokus o noční útok byl odražen, ale 9. října odpoledne vrhli Němci do boje pěchotu a dokázali obsadit některá předsunutá postavení oddílu. Původní linii se podařilo obnovit až následujícího rána za pomoci britských tankistů. První boj ukázal, že úkol brigády bude skutečně spočívat především v průzkumné činnosti a kontrolování aktivity daleko silnějšího nepřítele. První větší ofenzíva československých jednotek se odehrála 28. října v den státního svátku ČSR. Příslušníci pěchoty podporovaní 2. tankovým praporem provedli útok, při němž nepřítel odepsal ze stavu 50 mrtvých a 14 zajatých. Ještě téhož dne byl proveden druhý útok, při kterém padlo 150 Němců, 6 důstojníků a 350 mužů padlo do zajetí. Československá brigáda měla menší ztráty, celkem při obou akcích padlo 36 mužů, 3 zůstali nezvěstní. K úspěchu brigády blahopřál i velitel britské 21. skupiny armád maršál Montgomery. Další bojová akce se uskutečnila 5. listopadu a začala náletem britských letadel, která ničila raketami palebná postavení nepřítele. Po dělostřelecké přípravě vyrazilo na zteč 43 československých tanků s pěchotou. Němci však kladli oproti předchozímu útoku silný odpor. Na několika místech se československým vojákům podařilo dobýt pevnůstky, ovšem tanky uvázly v minových polích a pěchota bez jejich podpory nemohla dokončit úkol. Jednotky se musely stáhnout zpět do svého postavení. Německá vojska ztratila 150 vojáků, dalších 170 bylo zajato.

Question: Kde se vytvořila Československá samostatná brigáda?

Answer: Velké Británii


Služba

Context: Služba Tento článek je o hospodářské činnosti uspokojující lidskou potřebu. Další významy jsou uvedeny na stránce Služba (rozcestník). Služba je hospodářská činnost uspokojující určitou potřebu. Služby se obvykle rozlišují podle toho, zda uspokojují potřeby kolektivní nebo individuální. Služby uspokojující kolektivní potřeby jsou hrazeny z veřejných zdrojů (stát, obce), zatímco služby uspokojující individuální potřeby jsou hrazeny ze soukromých zdrojů. Dělí se na základní a doplňkové. Speciální skupinou služeb definovanou zákonem č. 67/2013 Sb. jsou služby spojené s užíváním bytů (zejména dodávka tepla a centralizované poskytování teplé vody, dodávka vody a odvádění odpadních vod, provoz výtahu, osvětlení společných prostor v domě, úklid společných prostor v domě, odvoz odpadních vod a čištění jímek, umožnění příjmu rozhlasového a televizního signálu, provoz a čištění komínů a odvoz komunálního odpadu). Charakteristika neskladovatelnost – služby nelze vyrábět do zásoby nedělitelnost – poskytnuté služby nelze nijak dělit nehmotnost – služby nemají hmotnou (fyzickou) podstatu proměnlivost – závisí na tom, kdo, kdy a kde je poskytuje nemožnost vlastnictví – zákazník vlastní pouze právo na poskytnutí služby

Question: Co je to služba?

Answer: činnost uspokojující určitou potřebu


Kamzík horský

Context: Jeho výška v kohoutku činí 0,70 - 0,85 m, délka těla 1 - 1,30 m, váha 11 - 36 kg, ocas měří 3 - 8 cm a lebka 18,3 - 22 cm. Kamzík má dlouhé končetiny, což je nezbytné, aby se mohl pohybovat v příkrém terénu, a jeho tělo je velmi masivní. Má hnědou srst, která je v zimě zbarvena velmi tmavě, na zadních končetinách má bílé skvrny a dolní části tváří jsou také bílé. V létě má srst výrazně světlejší, jedině horní část tváří, hřbetní podélný pruh a dolní část končetin zůstávají hodně tmavé. Hrdý postoj a hákovité růžky, zdobící hlavu, jsou první znaky, které umožňují kamzíka přesně určit. Samec má často větší rozměry než samice stejného věku. Na rozdíl od jelenovitých, kteří každý rok mění paroží, neztrácí kamzík růžky nikdy. === Potrava === V létě se kamzíci živí především divokou trávou a nízkou vegetací, ale neopomíjejí ani bobovité rostliny, zvláště alpský jetel, kterému dávají výraznou přednost. V zimě, kdy čelí omezením v potravě a pokud sněhová pokrývka není příliš silná, se uspokojí se suchými bylinami a přechází pak k režimu, kdy si vystačí s větévkami listnatých dřevin (jeřáby různých druhů, olše, aj.), lišejníky a i letorosty jehličnanů. === Život === Kamzíci jsou pospolitá zvěř. Část roku žijí ve stádech, kde jsou mnohdy samci i samice, ale vedeny jsou zásadně starší samicí. V určitých periodách lze ale zaznamenat zcela zřejmou separaci. Vznikají stáda, kde jsou výlučně kamzice a jejich potomstvo, nebo jsou skupiny složeny pouze z kozlů.

Question: Čím se živí Kamzík horský?

Answer: trávou a nízkou vegetací


Stejnosměrný proud

Context: Stejnosměrný elektrický proud, zkráceně označovaný ss nebo DC (anglicky direct current), je elektrický proud, který protéká obvodem stále stejným směrem, na rozdíl od proudu střídavého. == Zdroje stejnosměrného proudu == Nejrozšířenější zdroje stejnosměrného proudu: galvanický článek – jedná se buď o primární články (např. tužková baterie) určené k napájení spotřebičů s malým příkonem nebo články sekundární – akumulátory – určené pro energeticky náročnější přenosné spotřebiče (např. mobilní telefon) fotovoltaický článek – používaný k napájení malých kapesních kalkulátorů, ale i pro stavbu mohutných fotovoltaických elektráren termočlánek – napájí meziplanetární sondy jako součást radioizotopového termoelektrického generátoru dynamo – dříve nejrozšířenější stejnosměrný zdroj, nyní zcela vytlačen alternátorem s usměrňovačem usměrňovač – umožňuje získat stejnosměrný proud ze střídavého, většinou síťového proudu == Použití stejnosměrného proudu == Stejnosměrný proud byl historicky prvním využívaným druhem proudu. O jeho rozšíření se zasloužil svými vynálezy především Thomas Alva Edison. Stejnosměrný proud je nutné použít v obvodech, které využívají jeho vlastností – například proto, že obsahují součástky citlivé na směr proudu. To je například elektrolytický kondenzátor nebo tranzistor. Také se využívá pro elektrolýzu nebo galvanické pokovování. Pro přenos elektrické energie na větší vzdálenosti je ale většinou ekonomicky výhodnější střídavý proud. Označení stejnosměrného proudu: Ve schématech elektrických obvodů se stejnosměrný proud označuje =, případně −. Anglická zkratka stejnosměrného proudu je DC (direct current). == Směr elektrického proudu == Směr elektrického proudu je domluven od kladného k zápornému pólu (tzv. konvenční směr) zdroje, bez ohledu na skutečný směr pohybu částic nesoucích elektrický náboj. Ve složených elektrických obvodech se směr proudu v jednotlivých větvích určí pomocí Kirchhoffových zákonů. == Vztah proudu, výkonu a napětí == I = P

Question: Jaká je zkratka pro stejnosměrný proud?

Answer: DC


Ford Motor Company

Context: Zajímavostí je, že Ford v rámci úspor (stejně jako General Motors) převedl v roce 2006 některé ze svých kanceláří do České republiky do Olomouce, kde čeští pracovníci vykonávají administrativní servis (claims, supply chain management) pro americkou společnost Ford Motor Company a její autorizované prodejce vozů Ford. Zajímavostí také je, že v České republice má mnoho dodavatelů Fordu své továrny, např. firmy Nemak Czech Republic a Starcam, kteří jsou výrobci hliníkových hlav motorů pro automobily, dále RAI Most, výrobce interiérových prvků z polyretanu pro automobilový průmysl. Osram Česká republika vyrábí a dodává jako prvnímu autu na světě, a to novému Mustangu 2010, variabilní diodové osvětlení; jedná se o systém Osram Joule Led a Topled.[5] Výrobce pneumatik Barum Continental vyrábí pro modely automobilů Ford, jako třeba pneumatiky ContiSportContact 3 pro Ford Focus RS, v Otrokovicích v České republice.[6] Prodeje vozů v ČR Ford je nejúspěšnějším automobilovým importérem do ČR za roky 2007, 2008 a 2009. Kromě zmíněného úspěchů znamená 18 516 nově zaregistrovaných Fordů za rok 2009 také absolutní rekord mezi všemi dovozci v historii České republiky. Nejprodávanějším Fordem v ČR je Ford Fusion, následovaný Fordem Focus a užitkovým Fordem Transit. Ve stejném pořadí tyto modely také okupují stupně vítězů nejvíce prodávaných dovážených vozů v ČR! [7] Rok

Question: Jak se Ford Motor Company nazývá zkráceně?

Answer: Ford


Nakládalova vila

Context: Nakládalova vila Nakládalova vila Uliční průčelí vily Poloha Adresa Polívkova 35, Nová Ulice, Česko Česko Ulice Polívkova Souřadnice 49°35′25,8″ s. š., 17°14′30,12″ v. d. Další informace Rejstříkové číslo památky 34327/8-2266 (Pk•MIS•Sez•Obr) Některá data mohou pocházet z datové položky. Nakládalova Vila, nebo také Vila Stanislava Nakládala, je výjimečně dobře dochovaným příkladem meziválečné přísně funkcionalistické architektury. Je to nejcennější funkcionalistická památka v Olomouci. Jejím autorem je architekt Lubomír Šlapeta. Byla postavena v roce 1936 v Polívkově ulici 35. Vila je přístupná veřejnosti, protože v současnosti (2007) je ve vile lékařská ordinace. Architektura vily Vila je výjimečným příkladem typu tzv. bílých vil, jednoduchých (ale luxusních), kubických, bíle omítnutých staveb s plochou střechou. Průčelí do ulice je velmi jednoduše členěno pouze základními geometrickými tvary oken a dveří, jediným výstupkem na fasádě je plochá stříška nad vchodem. Zadní, zahradní průčelí je členěno více, kromě schodiště do zahrady se zde nachází nižší kubus někdejší jídelny a zimní zahrady se střešní terasou. Oplocení pozemku kolem vily a prvky zábradlí odkazují na dílo Šlapetova učitele, vratislavského architekta Hanse Scharouna. Ve vile se částečně zachovalo původní vybavení podle návrhu Lubomíra Šlapety. Literatura Tomáš Černoušek,Vladimír Šlapeta, Pavel Zatloukal: Olomoucká architektura 1900-1950, Olomouc 1981 Petr Pelčák, Vladimír Šlapeta, Pavel Zatloukal: Lubomír Šlapeta - Čestmír Šlapeta - Architektonické dílo, Brno 2003, ISBN 80-85227-56-8 Externí odkazy Vila Stanislava Nakládala na serveru slavnevily.cz

Question: Kdo je autorem architektonického návrhu Nakládalovy vily?

Answer: Lubomír Šlapeta


Quasi-Zenith Satellite System

Context: Quasi-Zenith Satellite System (QZSS) je vyvíjený třídružicový regionální navigační systém pro Japonsko. Jedná se o plošně omezenou verzi globálního pozičního systému, jako je například GPS. První družice Michibiki byla vypuštěna 11. září 2010.[1] Plný operační stav byl předpokládán v roce 2013,[2][3] avšak v březnu 2013 japonská vláda oznámila rozšíření ze tří na čtyři satelity. Kontrakt na stavbu tří družic za 526 miliónů dolarů získala firma Mitsubishi Electric s předpokládaným vypuštěním do konce roku 2017.[4] Základní čtyřdružicový systém by měl být funkční v roce 2018.[5] Reference ↑ Launch Result of the First Quasi-Zenith Satellite 'MICHIBIKI' by H-IIA Launch Vehicle No. 18 [online]. 2010-09-11 [cit. 2011-12-12]. Dostupné online. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.↑ QZSS in 2010 [online]. Asian Surveying and Mapping, 2009-05-07 [cit. 2009-05-07]. Dostupné online. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.[nedostupný zdroj]↑ GNSS All Over the World [online]. GPS World Online, 2007-11-01 [cit. 2011-12-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2011-08-23. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.↑ http://www.spaceflightnow.com/news/n1304/04qzss/ Japan to build fleet of navigation satellites 2013-04-04 Retrieved 2013-04-05↑ Service Overview - What is the QZSS? [online]. Cabinet Office, Government of Japan [cit. 2016-01-20]. Dostupné online. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Globální družicové polohové systémy (GNSS) Zastaralé Transit • PARUS • CIKADA Provozované GPS • GLONASS • DORIS Ve vývoji Galileo • BeiDou • QZSS • IRNSS Rozšiřující EGNOS • WAAS • MSAS • GAGAN • CWAAS Technologie SBAS, LAAS, DGPS mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Kosmonautika

Question: Jaká je zkratka pro tří družicový regionální navigační systém vyvýjený pro Japonsko?

Answer: QZSS


Pakt Ribbentrop-Molotov

Context: Britský premiér Neville Chamberlain však jednání odmítl s tím, že je předčasné, a začal prosazovat myšlenku společného prohlášení Velké Británie, Francie, SSSR a Polska vůči ohrožení. Polsko toto prohlášení odmítlo podepsat. Jednání mezi SSSR a Velkou Británií probíhala od poloviny března do konce dubna 1939. Diskuze byla zaměřena na případné záruky pro země střední a východní Evropy pro případ německé agrese. SSSR navrhoval, aby politický obrat v pobaltských státech směrem k Německu představoval 'nepřímou agresi' vůči Sovětskému svazu. Británie se proti tomu postavila. Obávala se, že tato formulace by mohla ospravedlnit sovětskou intervenci ve Finsku a pobaltských státech nebo přimět tyto země k hledání užších vztahů s Německem. Diskuze o definici 'nepřímé agrese' se stala jedním z bodů, na kterém se politická jednání zastavila. V srpnu 1939 probíhalo v Moskvě plánované jednání tří stran (britsko-francouzsko-sovětské) o vojenských záležitostech, jehož cílem bylo definovat, jaká by měla být reakce těchto tří mocností na očekávanou německou agresi. Zatímco Britové a Francouzi chtěli vést celé jednání spíše v obecné rovině a nechtěli řešit konkrétní problematiku nasazení vojsk, Sověti byli díky svým zpravodajským službám velmi dobře informováni o tom, jaké jsou vyjednávací pozice a mantinely britské a francouzské delegace a měli naprosto jasnou představu, čeho chtějí dosáhnout. A to bylo, aby žádné dohody nebyly uzavřeny.Počátkem srpna vydal Stalin pro hlavního vyjednávače, maršála Vorošilova, detailní směrnici, jak má vést rozhovory. Nejprve měl sovětský maršál prohlásit, že je zmocněn podepsat vojenské smlouvy a zeptat se svých protějšků, zda i oni mají stejné pravomoci. Zde se jednalo o past Sovětů, protože v předchozích jednání z 8. a 9. července požadoval Molotov, aby se vojenské smlouvy podepsaly až společně se spojeneckou úmluvou. Jakmile, by se Vorošilov dověděl, že tyto pravomoci nemají, měl "vyjádřit překvapení, rozhodit rukama a uctivě se zeptat, za jakým účelem je tedy vláda poslala do SSSR". V podobném duchu Stalinova směrnice pokračovala dál, Vorošilov měl svádět rozhovory na konkrétní věci u kterých se předpokládalo, že je západní mocnosti buď ještě nemají vyřešené a nebo je nebudou schopny garantovat, např. možnost průchodu sovětské armády skrz Polsko a Rumunsko.

Question: Kde byl podepsán pakt Ribbentrop - Molotov?

Answer: v Moskvě


Evropská unie

Context: Jednotlivé země EU mají rozmanité klimatické podmínky. Například v Helsinkách je průměrná teplota v lednu − °C a v červenci 17,8 °C, naproti tomu na Maltě je průměrná teplota v lednu 12,8 °C a v červenci 25,6 °C. Podrobnější informace naleznete v článku Členský stát Evropské unie. Při prvních rozšířeních evropských společenství nebyla stanovena žádná kritéria, která by noví členové museli splnit (kromě obecných podmínek stanovených v zakládacích smlouvách). Situace zemí střední a východní Evropy se značně odlišovala od předchozích přistupujících zemí, Evropská rada proto v červnu 1993 v Kodani určila obecné závazné podmínky, tzv. Kodaňská kritéria: politická kritéria: kandidátská země musí mít stabilní instituce zajišťující demokracii, právní stát. , dodržování lidských práv a práv menšin ekonomická kritéria: země musí mít fungující tržní ekonomiku schopnou se vypořádat s konkurenčními tlaky uvnitř Unie kritérium přijetí acquis communautaire: země musí být schopná přijmout závazky vyplývající z členství, včetně cílů politické, hospodářské a měnové unie Evropská unie má od roku 2013 28 členských států a přibližně 500 miliónů obyvatel (2009; lidnatější jsou jen Čína, 1 306 mil., a Indie, 1 080 mil.). Rozšířila se celkem sedmkrát: Poprvé v roce 1973 o Dánsko, Irsko a Spojené království. Řecko se připojilo v roce 1981, následováno Španělskem a Portugalskem v roce 1986. (V roce 1985 vystoupilo Grónsko, když v referendu 52 % obyvatel hlasovalo proti setrvání v ES.) Roku 1995 se členy staly dosud neutrální Finsko, Rakousko a Švédsko. V květnu 2004 bylo přijato 10 zemí: Česko, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko. Od ledna 2007 jsou členy Rumunsko a Bulharsko. 1. července 2013 se stalo členem Chorvatsko. Podrobnější informace naleznete v článku Brexit.

Question: Kolik evropských států tvoří Evropskou unii?

Answer: 28


Paříž

Context: Obyvatelé Paříže jsou označování jako Pařížané, ve francouzštině jako Parisiens [paʀ̃] a v angličtině jako Parisians [pə] nebo [pə.ʒ̩z]. Slovo Parigot (znamenající "Pařížan" a vyslovující se [paʀ]) je někdy používáno ve francouzském slangu. Často je vnímáno jako hanlivé. Ovšem Parigot může někdy mít i kladný význam, jako například v písni Mimile (un gars d'Ménilmontant) od Maurice Chevaliera: "C'est un gars d'Ménilmontant, un vrai p'tit Parigot..." ("Je to chlapík z Ménilmontant, opravdový malý Pařížan..."). Lokálně jsou obyvatelé pařížských předměstí hovorově nazýváni jako banlieusards [bɑ̃ljø], tj. obyvatelé banlieue ("předměstí"). Obyvatelé regionu Île-de-France (oblast Paříže) jsou oficiálně označováni jako Franciliens [fʀ̃siljɛ̃]. Pařížané označují obyvatele z oblastí mimo Île-de-France jako provinciaux (tj. z provincie). Používají tento termín při odkazování na zbytek Francie jako na la province. Tento výraz je někdy považován za hanlivý. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny Paříže. První nálezy osídlení oblasti Paříže pocházejí z období zhruba 4500 př. n. l. Kolem roku 300 př. n. l. osídlili kraj Galové z kmene Parisiů; v roce 52 př. n. l. kraj dobyli Římané a pojmenovali jej Lutetia (francouzsky Lutè; tj. "bažinaté místo"), respektive Lutetia Parisiorum. V té době byl osídlen pouze dnešní ostrov Île de la Cité, kde dnes stojí katedrála Notre-Dame. Římské osídlení rychle rostlo a během padesáti let se začalo šířit i na levý břeh Seiny. Po pádu římské nadvlády v roce 508 Chlodvík I. učinil z města hlavní město Franské říše. Chlodvík I. zahájil v roce 511 výstavbu katedrály sv. Štěpána (St- Étienne) na Île de la Cité. Tam také vyrostla pevnost na obranu před Vikingy po roce 800, avšak 28. března 845 byla Paříž vikinskými nájezdníky dobyta. Slabost posledních karolínských francouzských králů vedla k postupnému nárůstu moci pařížských hrabat. Odo, hrabě pařížský, byl zvolen králem Francie navzdory nárokům Karla III. Dynastický spor byl vyřešen až v roce 987, kdy byl Hugo Kapet, hrabě pařížský, zvolen po smrti posledního krále z rodu Karlovců za francouzského krále.

Question: Jaký je francouzský název pro hlavní město Francie?

Answer: Paris