Špinavá bomba

Context: Špinavá bomba je označení pro zbraň, způsobující radioaktivní zamoření rozmetáním radioaktivních látek klasickou výbušninou. Skládá se z nálože klasické trhaviny a radioaktivního materiálu – například vyhořelého paliva z jaderné elektrárny nebo radioaktivního materiálu z průmyslových a medicínských zářičů. Špinavá bomba funguje tak, že výbuch klasické trhaviny rozpráší radioaktivní látky do širokého okolí. Prostor zamoření závisí zejména na množství materiálů, výšce nad zemí, kde dojde k odpálení, rychlosti větru a okolním terénu. Jedná se o zbraň, kterou lze sestrojit podstatně snáze, než klasickou jadernou zbraň. Pro jadernou zbraň je potřeba speciální radioaktivní materiál vysoké kvality. Také konstrukce klasické jaderné bomby je výrazně složitější a tedy i dražší. Panuje proto obava, že se špinavá bomba může stát zbraní teroristů. Vyrobit špinavou bombu se pokusily jak USA tak i Irák a v obou zemích experti došli k závěru, že rozsah rozšíření radiace je mizivý. Odpálení takovéto zbraně by mělo patrně jen velký psychologický efekt na obyvatelstvo. Z hlediska rentability následků může být proto pro teroristy lepší použít chemické nebo biologické zbraně. Špinavá bomba na military.cz

Question: Z čeho se skládá špinavá bomba?

Answer: z nálože klasické trhaviny a radioaktivního materiálu


Makrobiotika

Context: Podle Išizuky závisejí zdraví a dlouhověkost na rovnováze mezi sodíkem a draslíkem a kyselinami a zásadami. Jídlo je určujícím faktorem této rovnováhy. Vliv mají i další faktory, jako jsou přírodní podmínky a podnebí, fyzická aktivita nebo psychický stres. Išizukův následovník, filosof George Ohsawa (1893–1966) se narodil v chudé rodině samuraje a neměl prostředky na vyšší vzdělání. Kolem roku 1913 se setkal s Manabu Nišibatou (přímým žákem Išizuky) a studoval s ním v Tokiu. Později cestoval do Evropy, zejména do Paříže, kde začal šířit svou filosofii (tehdy prý přijal pseudonym "Ohsawa" podle francouzského "oh, ça va", což je obvyklá odpověď na otázku "Jak se máš? "). Po několika letech se vrátil do Japonska. Za druhé světové války byl za své pacifistické ideály vězněn a jen těsně unikl trestu smrti. Na šíření makrobiotiky na Západě se podíleli Ohsawovi žáci, k nimž patří například Mičio Kuši a Tomio Kikuči. Dle klubu Sisyfos je makrobiotická dieta "jednostranná, nevyvážená a proto nevhodná a riziková. Makrobiotická výživa neobsahuje dostatek výživných látek a může dojít k těžké podvýživě".. Zajištění dostatečného množství vápníku (1 až 1,5 g) z rostlinných zdrojů je problematické.zdroj? Rovněž vstřebávání železa je rostlinnou stravou tlumeno (vznik nerozpustných sloučenin) – přitom je v populaci ČR poměrně častý nedostatek železa.

Question: Patří klub Sisyfos mezi kritiky makrobiotické stravy?

Answer: Dle klubu Sisyfos je makrobiotická dieta "jednostranná, nevyvážená a proto nevhodná a riziková.


Neptun (planeta)

Context: Na základě snímků mohla být vytvořena animace jevů v atmosféře pomáhající vědcům sledovat pohyby mračen v horních částech atmosféry či sledovat silný jet stream v oblasti rovníku. Současně pomohl po šestiletém sledování objevit sezónní změny v atmosféře a umožnil vznik hypotézy o střídání ročních období (planeta byla snímkována v letech 1996, 1998 a 2002). Kromě Hubbleova dalekohledu byl použit pro podpůrná měření i Spitzerův vesmírný dalekohled sledující vesmír v infračerveném spektru. Související informace naleznete také v článku Voyager 2. Za celou dobu kosmických letů byl Neptun pro svoji velkou vzdálenost od Slunce zkoumán pouze jedinou planetární sondou, jíž byl americký Voyager 2, který v roce 1989 prolétl okolo planety. Nejbližší přiblížení k Neptunu nastalo 25. srpna 1989, ale sonda pozorovala planetu od června do října. Protože to byla poslední velká planeta, kterou mohl Voyager 2 zkoumat, bylo rozhodnuto prolétnout blízko severního pólu planety (ve vzdálenosti 5000 km nad pólem) a pak i kolem měsíce Triton (ve vzdálenosti 40 000 km). Během průletu kolem Neptunu sonda objevila Velkou tmavou skvrnu, již však Hubbleův vesmírný dalekohled později nenalezl, což vedlo k názoru, že skvrna již zmizela a že se podobně jako u Jupiteru jednalo o atmosférickou poruchu. Původně se předpokládalo, že se jedná o obrovské mračno. Později se usoudilo, že se jednalo o mezeru v oblačnosti Neptunu, která umožňovala spatřit nižší vrstvy atmosféry planety. V oblasti pólu sonda pozorovala polární záři.

Question: Jak se jmenuje nejvzdálenější planeta od Slunce?

Answer: Neptun


Letní olympijské hry 1920

Context: Stadion chránily před větrem nejen tribuny, ale i domy postavené okolo. Hry VII. olympiády před zraky 40 000 diváky a nastoupenými výpravami slavnostně otevřel král Albert I. Belgický. Po jeho projevu zahřměly salvy z děl a k obloze vylétlo 1 000 bílých holubic. Zavládla mírová atmosféra. == Zahajovací ceremoniál == Zahajovací ceremoniál začal 20. srpna 1920. Hlavní novinkou bylo vztyčení sněhobílé olympijské zástavy s pěti kruhy. Tyto vlajky vlály i ve městě. Několik účastníků, kteří si tyto vlajky přivlastnili zatkli zastupitelské úřady, které měly vlajky na starosti. Druhou novinkou bylo zavedení olympijské přísahy vyplývající především z případu Jima Thorpa. V Antverpách ji přednesl populární belgický šermíř Victor Boin. O slavnostní zahájení se postaral i skladatel Pierr Benoist. == Turnaj v ledním hokeji == Mělo zde reprízu krasobruslení, disciplína která se na olympijských hrách představila už v roce 1908. Po čtyřech dnech jí vystřídal lední hokej, tehdy častěji nazývaný jako kanadský hokej. Kanadu reprezentovalo družstvo Winnipeg Falcons, vítěz Allanova poháru. Toto mužstvo deklasovalo naše hokejisty hned v úvodním střetnutí 0:15.

Question: Ve kterém městě se konaly letní olympijské hry 1920?

Answer: Antverpách


Franklin Delano Roosevelt

Context: Tehdy však již jen minimálně vnímal své okolí, projevoval se u něj nápadný třes rukou a často byl duchem zcela nepřítomen. V tomto katastrofálním zdravotním stavu odcestoval na jaltskou konferenci. Na neblahém výsledku této konference se zcela jistě podepsal právě i jeho zdravotní stav a Roosevelt byl po návratu do USA napadán tiskem i veřejností za to, že západní mocnosti v jednáních tolik ustupovaly Sovětskému svazu. Krátce po svém posledním výročním projevu národu z 11. ledna 1944, který kvůli zhoršenému zdravotnímu stavu - zotavoval se z rýmy - četl pro rádio, předložil návrh nazývaný jako Druhá listina práv (en:Second Bill of Rights). Tato listina je též známa pod názvem "listina hospodářských práv". Návrh nad stávající základní práva zaručoval právo každého Američana na: právo na zdravotní péči právo na vzdělání právo na práci s životaschopným platovým ohodnocením (jinými slovy právo na zaměstnání se mzdou dostačující na nákup adekvátních potravin, ošacení, důstojného bydlení a odpočinku. ), a to spolu se záchrannou sítí, která by poskytovala ochranu před ožebračením způsobeným stářím, nemocí, nehodou nebo nezaměstnaností, tedy: právo na domov, zdravotní péči, ekonomickou ochranu (penzi) během nemoci, úrazu, nezaměstnání a užívání starobního důchodu. Roosevelt netrval na zanesení těchto práv do Ústavy, ale na její postupné politické implementaci. Ke Druhé listině práv později, v roce 1979, referoval též český profesor Karel Vašák jako ke druhé ze tří generací lidských práv. Rooseveltův projev byl zaznamenán na film, ale mělo se za to, že se ztratil. Byl nalezen až v roce 2008 dokumentaristou Michaelem Moorem a použit v jeho filmu O kapitalismu s láskou. Zemřel nedlouho po návratu z jaltské konference 12. dubna 1945 na mozkovou mrtvici, když malířka kreslila jeho portrét. Zemřel ve vrcholném okamžiku války, kdy se zhroucení hitlerovského Německa očekávalo každou chvíli. Byl to jeden z významných amerických prezidentů a jeden z nejuznávanějších světových státníků.[zdroj? ]

Question: Kdy zemřel Franklin Delano Roosevelt?

Answer: 12. dubna 1945


Lithium

Context: Těžší izotop 7Li má naopak účinný průřez záchytu neutronu malý a soli 7Li proto mohou sloužit jako inertní médium v jaderné technologii. 7LiOH slouží k alkalizaci chladící vody v některých typech jaderných reaktorů. Známé jsou např. taveninové palivové kompozice fluoridů uranu, plutonia či nejmoderněji thoria, ve kterých 7LiF účinně snižuje bod tání takové směsi, aniž by ze systému vychytával neutrony. Vzhledem k tomu, že rozdíl hmotností obou lithiových izotopů je procentně významný, obohacování lithia vcelku není obtížné. Používají se dvě hlavní metody: využití rozdílné afinity 6Li a 7Li ke rtuti, kdy se lithný amalgám v protiproudu k vodnému roztoku LiOH obohacuje lehčím izotopem a vodná fáze těžším díky relativně vysoké tenzi par lithia a nízkému bodu varu lze izotopy separovat i modifikovanou destilací, kdy těkající páry jsou obohaceny lehčím izotopem a v tavenině zůstává 7Li. Obě technologie mají pochopitelně původ v poválečném vojenském výzkumu s cílem připravit 6LiD pro zbraně a neutrony neabsorbující soli 7Li jsou vlastně odpadem. Lithium se výrazně liší svými vlastnostmi od vlastností ostatních alkalických kovů, ale v mnohém se podobá vlastnostem kovů alkalických zemin. Rychle reaguje s kyslíkem i vodou a v přírodě se s ním proto setkáváme pouze ve formě sloučenin, za vyšší teploty slučuje přímo s dusíkem na nitrid lithný Li3N. Ze skupiny alkalických kovů je lithium nejméně reaktivní, avšak jako jediný alkalický kov se slučuje za vyšší teploty přímo s uhlíkem na karbid Li2C2 a křemíkem na silicid Li6Si2. Elementární kovové lithium lze dlouhodobě uchovávat např. překryté vrstvou alifatických uhlovodíků jako petrolej nebo nafta. Lithium se stejně jako i ostatní alkalické kovy vyskytuje pouze v oxidačním stavu Li+. Soli lithia barví plamen karmínově červeně. Bylo objeveno roku 1817 švédským chemikem Johannem Arfvedsonem v aluminosilikátových horninách petalitu. Brzy na to bylo lithium dokázáno a objeveno i ve spodumenu a lepidolitu. Podobnost lithia s dalšími již objevenými alkalickými kovy zpozoroval již Johann Arfvedson. Lithium dostalo název z řeckého lithos - kámen. Červené zbarvení plamene lithia pozoroval poprvé Leopold Gmelin roku 1818. Čisté lithium bylo poprvé připraveno Robertem Wilhelmem Bunsenem a Michaelem Matthiessenem v roce 1855 elektrolýzou roztaveného chloridu lithného. Ve vesmíru patří lithium přes svoji velmi nízkou atomovou hmotnost mezi poměrně vzácné prvky - na jeden jeho atom připadá přibližně 1 miliarda atomů vodíku. Při termonukleárních reakcích horkých hvězd vzniká totiž jen přechodně a brzy se zpětně štěpí na lehčí prvky.

Question: Jak se latinsky nazývá lithium?

Answer: Lithium


Seznam

Context: Seznam.cz je český internetový portál a vyhledávač. Byl založen roku 1996 Ivem Lukačovičem, a stal se jedním z prvních českých internetových katalogů a vyhledávačů v České republice. Vyhledávač a katalog firem postupně od roku 1998 doplňovaly další služby. K začátku roku 2013 firma provozovala více než 25 různých služeb a přidružených značek jako Email.cz, Firmy.cz, Mapy.cz, Sklik.cz, Sreality.cz, Sauto.cz, Stream.cz, Novinky.cz a další. Návštěvnost služeb Seznam.cz v českém internetu je přes 6,75 milionu unikátních návštěvníků měsíčně (stav z března roku 2014). Mezi nejnavštěvovanější služby patří podle údajů NetMonitoru Seznam.cz Homepage a Seznam.cz Email. Ivo Lukačovič založil Seznam.cz jako první katalogový server a vyhledávač na českém internetu v roce 1996. Do spuštění Seznam.cz Ivo údajně investoval 50 000 Kč, které měl našetřené. V roce 1998 přibyla freemailová služba Seznam.cz Email, provozovaná v doméně seznam.cz. Postupně přibyly další služby. V roce 2001 Seznam disponoval ještě zpravodajstvím, TV přehledem, předpovědí počasí, kulturními a finančními přehledy, mapou ČR a komunitní službou Lidé.cz. V roce 2000 investovala do rozvoje Seznamu švédská investiční společnost Spray Ventures. S tím se Seznam.cz v roce 2000 změnil na akciovou společnost Seznam.cz, a.s. Do tohoto okamžiku provozoval Lukačovič Seznam.cz jako živnostník. Spray získal vstupem do Seznam.cz zřejmě až 30% podíl firmy. Přesné informace nelze do dnešního data hodnověrně získat z veřejných zdrojů.[zdroj? ] Ivo Lukačovič i zástupci Seznamu na toto téma vždy odmítali podat přesnější informace. Jisté je pouze to, že Ivo Lukačovič měl 70 % akcií Seznamu a ostatní akcie na majitele držel někdo jiný. Spray vstupoval do Seznamu se záměrem provést IPO. Po splasknutí velké internetové bubliny však Spray snahu o IPO vzdal. Existují spekulace, že neprovedením IPO nedostál Spray svým závazkům ze vstupu do Seznam.cz. Tuto informaci Lukačovič, ani nikdo ze Seznamu nikdy neupřesnili.

Question: Kdo založil Seznam.cz?

Answer: Ivem Lukačovičem


Tantal

Context: Tantal (chemická značka Ta latinsky Tantalum) je vzácný, tvrdý, modro-šedý, lesklý, přechodný kov. Je vysoce korozivzdorný a používá se pro výrobu chirurgických nástrojů a implantátů, protože je zcela inertní vůči organickým tělesným tkáním. Tantal byl objeven roku 1802 švédským chemikem Andersem G. Ekebergem, čistý prvek byl izolován až v roce 1820 Jönsem Berzeliem. Jméno získal podle bájného krále Tantala z řecké mytologie a je vyjádřením jeho význačné vlastnosti - chemické netečnosti. Tantal patří mezi mimořádně obtížně tavitelné kovy, pouze wolfram a rhenium mají vyšší bod tavení. Chemicky je silně podobný prvku niobu a obvykle jej doprovází v minerálech a rudách. Tantal je šedý, kujný, velmi pevný kovový prvek, vysoce odolný proti kyselinám, je dobrým vodičem tepla a elektřiny. Při teplotách pod 150 °C je téměř chemicky inertní, nereaguje dokonce ani s lučavkou královskou. Za teplot pod 4,48 K se stává supravodičem I typu. Rozpouští se v kyselině fluorovodíkové (HF), kyselých roztocích obsahujících fluoridové ionty a kapalném oxidu sírovém (SO3). Poměrně snadno se tantal rozkládá alkalickým tavením. V chemických sloučeninách se vyskytuje v mocenství Ta+3 a Ta+5. Tantal je na Zemi velmi vzácný, jeho obsah v zemské kůře se odhaduje na 2 mg/kg. Koncentrace v mořské vodě je natolik nízká, že ji nelze změřit ani nejcitlivějšími analytickými metodami a uvádí se, že je nižší než 0,000 0025 mg/l. Ve vesmíru připadá jeden atom tantalu na 1 500 miliard atomů vodíku.

Question: Kdy byl objeven tantal?

Answer: 1802


Liverpool

Context: Liverpool je město a metropolitní distrikt v regionu Severozápadní Anglie rozkládající se na východní části Merseyské zátoky. == Charakteristika města == Liverpool se rozkládá na pásmu pahorků vysokých maximálně 70 m. Centrum města se nachází asi 8 km ve vnitrozemí od Liverpoolského zálivu a Irského moře. Počet obyvatel Liverpoolu v roce 2002 dosahoval 441 477 a Merseyská konurbace měla v té době 1 362 026 obyvatel. Liverpool je známým kulturním centrem především ve spojení s populární hudbou. Vznikla zde skupina Beatles a další. Na konci 19. století byl považován za druhý největší přístav impéria, protože přes jeho přístav procházelo nejvíce zboží ve srovnání s jinými britskými městy s výjimkou Londýna. Město bylo také významným průmyslovým centrem. Ve 20. století ale ztratilo velkou část pracovních míst a je tak jednou z nejchudších částí Velké Británie. == Historie == Přesto, že král Jan roku 1207 ustanovil Liverpool jako distrikt, ještě v polovině 16. století dosahoval počet obyvatel města jen asi 500. V 17. století se postupně rozvíjel obchod a počet obyvatel mírně stoupal. V době Anglické občanské války byl Liverpool místem mnoha bitev včetně 18 denního obléhání. Roku 1699 byla z Liverpoolu vypravena první otrokářská loď do Afriky. S tím, jak se rozvíjel obchod s Indií, rozrůstalo se i město. První mokrý dok ve Velké Británii byl postaven v Liverpoolu roku 1715. Na konci století kontroloval Liverpool 40% evropského a 80% britského obchodu s otroky. Na počátku 19. století probíhalo 40% světového obchodního obratu Liverpoolem a to se odrazilo i ve stavbě mnoha honosných staveb. Roku 1830 byla zprovozněna železniční trať Liverpool and Manchester Railway. Počet obyvatel prudce rostl, zvláště po roce 1840 přílivem imigrantů především z Irska. Okolo roku 1851 tvořili Irové asi 25% obyvatel města. Na počátku 20. století se projevila další přistěhovalecká vlna z Evropy. V průběhu druhé světové války byl Liverpool terčem osmi náletů, při nichž bylo usmrceno asi 2 500 lidí a byla zničena velká část obytných domů.

Question: Je Liverpool známým kulturním centrem především ve spojení s populární hudbou.?

Answer: Liverpool je známým kulturním centrem především ve spojení s populární hudbou.


New York

Context: New York, oficiálně City of New York, v běžném užívání i New York City, je nejlidnatější město Spojených států amerických. Nachází se v jižním výběžku státu New York, při ústí řeky Hudson do Atlantského oceánu. Je centrem metropolitní oblasti, která zasahuje i do sousedních států a která patří mezi nejlidnatější na světě. Město bylo založeno Nizozemci v roce 1625 jako Nový Amsterdam, do rukou Angličanů se dostalo roku 1664. New York tvoří pět částí: The Bronx, Brooklyn, Manhattan, Queens a Staten Island. V letech 1785-1790 byl New York hlavním městem Spojených států a od roku 1790 je největším městem USA. V současnosti je jedním ze světových center obchodu a finančnictví. New York má také celosvětový vliv v oblasti médií, politiky, vzdělání, zábavy, umění, reklamy a módy. New York se za rok 2014 umístil na první příčce prestižního žebříčku nejvlivnějších módních metropolí světa a může oficiálně používat označení "Hlavní město módy". New York je také ohniskem mezinárodních vztahů a diplomacie, neboť se zde nachází sídlo Organizace spojených národů. New Yorku se díky celodennímu ruchu někdy přezdívá "Město, které nikdy nespí" (The City That Never Sleeps). Dalšími přezdívkami jsou "Velké jablko" (Big Apple) a "Gotham". Oblast byla v době objevu Evropany v roce 1524 obydlena asi 5000 indiány z kmene Lenape. Objevitelem oblasti byl Giovanni da Verrazzano, italský cestovatel ve službách francouzské koruny, který místo nazval Nové Angoulê (Nouvelle Angoulê). První evropskou osadu pod názvem Nový Amsterdam (Nieuw Amsterdam) založili Nizozemci na jižním cípu Manhattanu v roce 1614 za účelem obchodu s kožešinami. Vůdce nizozemských kolonií Peter Minuit koupil Manhattan od kmene Lenape v roce 1626 za 60 guldenů (dnes již vyvrácená legenda říká, že Manhattan byl koupen za skleněné korálky v hodnotě 24 dolarů). V roce 1664 dobyli město Angličané a přejmenovali je na New York na počest pozdějšího krále Jakuba II., tehdy vévody z Yorku a Albany. Na konci druhé anglo-nizozemské války získali Nizozemci kontrolu nad indonéským ostrovem Run, který byl v té době pro ně mnohem významnější, a Angličané si výměnou mohli ponechat kontrolu nad New Yorkem. Do roku 1700 klesla populace kmene Lenape na 200 osob. Význam New Yorku jako přístavu pod britskou vládou rostl. V roce 1754 byla chartou vydanou Jiřím II. založena na dolním Manhattanu Columbijská univerzita, v té době pod jménem Kings's College.

Question: Kolik částí tvoří New York?

Answer: pět


Kiss

Context: Kiss je americká rocková skupina, která vznikla v New Yorku roku 1973. Skupina je známa bizarně líčenými tvářemi svých členů, kostýmy a vizuálním ztvárněním vystoupení. Na koncertech plivali oheň, krev, kouřilo se jim z kytar a používali pyrotechniku. Jejich oblečení a make-up má charakter strašidelně laděných komiksových postav. Jejich atraktivní prezentace přitvrzené glam rockové hudby zapůsobila na široké masy publika natolik, že se stali jednou z celosvětově nejznámějších a komerčně nejúspěšnějších amerických rockových skupin hlavně v 70. a 80. letech. Kiss doposud získali od RIAA 22 zlatých alb a mají potvrzený prodej více než 100 milionů alb, z toho 19 milionů nahrávek v USA. Kiss má své kořeny ve skupině Wicked Lester. Tuto skupinu z New Yorku vedli Gene Simmons a Paul Stanley. Wicked Lester svou tvorbou ale nedosáhli výraznějšího úspěchu. Koncem roku 1972 mezi sebe Simmons se Stanleyem přijali veterána hudební klubové scény z New Yorku Petera Crisse a na jejich zkouškách začaly vznikat první písničky jako Strutter či Deuce. Oproti začátkům Wicked Lester v této době skupina začala muziku přitvrzovat a po vzoru kapely New York Dolls zkoušela experimentovat se svým vzhledem. Skupina začala používat make-up, vlasy měla upravené trvalou. V lednu 1973 se k trojici kapely připojil sólový kytarista, excentrik Paul "Ace" Frehley. V této době také Gene přišel s nápadem pojmenovat nově vzniklou kapelu KISS. Ace pak dostal nápad, že by písmena "SS" na konci názvu mohla být vytvořena ze dvou blesků: KI⚡ (německé edice alb skupiny však musely mít tento text upravený jako dvě obrácená "ZZ", protože blesky silně připomínaly nacistický znak SS).

Question: Plivala rocková skupina Kiss na koncertech krev a oheň?

Answer: Na koncertech plivali oheň, krev, kouřilo se jim z kytar a používali pyrotechniku.


DVD

Context: DVD (anglicky Digital Versatile Disc nebo Digital Video Disc) je formát digitálního optického datového nosiče, který může obsahovat filmy ve vysoké obrazové a zvukové kvalitě nebo jiná data. Při vývoji DVD byl kladen důraz na zpětnou kompatibilitu s CD, takže se mu DVD disk velmi podobá. DVD bylo uvedeno na trh v Japonsku roku 1996, ve zbytku světa o rok později. Oficiální standard zapisovatelných/přepisovatelných disků DVD-R(W) vytvořilo DVD Fórum, které bylo založeno v dubnu roku 1997. Ceny licencí na tuto technologii však byly tak vysoké, že vznikla jiná skupina - DVD+RW Alliance, která vytvořila standard DVD+R(W), jehož licence byly levnější. Před dokončením specifikace DVD byl návrháři neoficiálně používán název Digital Video Disc (česky digitální videodisk). V roce 1995, když byla dokončována specifikace formátu, však bylo rozhodnuto, že z důvodu jeho daleko širších možností využití bude oficiálně znít Digital Versatile Disc (česky digitální víceúčelový disk). Hollywood při distribuci a propagaci svých filmů na DVD používá původní neoficiální název, který je tak rozšířenější. V dnešní době není DVD žádnou zkratkou, ale oficiálním názvem média. A to jak v angličtině, tak v češtině. Média DVD jsou plastové disky, navenek stejná jako média CD. Disky DVD mají průměr 120 mm a jsou 1,2 mm silná.

Question: Kdy bylo DVD uvedeno na trh v Japonsku?

Answer: 1996


Vatikán

Context: Vatikán (oficiálně Městský stát Vatikán) je vnitrozemský suverénní městský stát, enkláva uvnitř města Řím, hlavního města Itálie. S rozlohou přibližně 44 hektarů a méně než tisíci obyvateli je to nejmenší stát na světě, pokud jde o počet obyvatel a rozlohu. Jeho území je z větší části obehnáno historickou hradbou a tvoří je hlavně zahrady, kostely a další budovy. Stát Vatikán vznikl roku 1929 na základě Lateránských smluv, které podepsal kardinál Pietro Gasparri jménem Svatého stolce a předseda vlády Benito Mussolini jménem království Itálie. Smlouvy o Vatikánu hovoří jako o novém útvaru (preambule a článek III.), nikoli jako o pozůstatku mnohem většího papežského státu (756-1870), který dříve zahrnoval velkou část střední Itálie. Většina tohoto území byla včleněna do Italského království v roce 1860 a poslední část, tedy město Řím, o deset let později v roce 1870. Vatikán je stát církevní nebo duchovně monarchický, kterému vládne doživotně volený římský biskup - papež. Nejvyšší státní činitelé jsou všichni katoličtí duchovní různého národního původu. Od svého návratu z Avignonského zajetí v roce 1377 papežové sídlí převážně v Apoštolském paláci, který se nyní nachází ve Vatikánu. Vatikánský městský stát je třeba odlišovat od Svatého stolce, který pochází z dob raného křesťanství a je hlavním biskupským stolcem pro 1,2 miliardy katolických věřících latinského i východního obřadu po celém světě. Nezávislý městský stát vznikl roku 1929 na základě Lateránské smlouvy mezi Svatým stolcem a Itálií. Dokumenty Vatikánu se vydávají v italštině, která je i komunikačním jazykem Vatikánu, kdežto oficiální dokumenty Svatého stolce jsou vydány hlavně latinsky. Vlastní území Vatikánu zahrnuje baziliku sv. Petra a Svatopetrské náměstí s Apoštolským palácem, přiléhajícími budovami a Vatikánskými zahradami. Na tomto území se nacházejí významné kulturní památky a instituce, jako je Sixtinská kaple, Vatikánská muzea nebo Vatikánská apoštolská knihovna. Dále k Vatikánu náleží i exteritoriální území se zvláštním právním postavením, mezi něž patří papežské baziliky (do roku 2008 "patriarchální") sv. Jana v Lateránu, sv. Pavla za hradbami, bazilika svatého Vavřince za hradbami, bazilika Panny Marie Sněžné a papežské letní sídlo v Castel Gandolfo. Název Vatikán pochází od pahorku Vaticanus Mons, na kterém se nachází, a je odvozeno ze starolatinského vates (věštec) a doslova znamená Pahorek věštců. Odkazuje do dob starověkého Říma, kdy na něm stávala věštírna.

Question: Je Vatikán nejmenším státem na světě?

Answer: S rozlohou přibližně 44 hektarů a méně než tisíci obyvateli je to nejmenší stát na světě, pokud jde o počet obyvatel a rozlohu.


Vrchlabí

Context: I v té době patřily stále k těm nejmodernějším na českém území. Kupříkladu jedny z prvních vysokých pecí u nás byly v Dolním Dvoře. Také sortiment pověstných vrchlabských železáren se rozšířil o kosy, srpy, pily, součástky pro větrné mlýny a hlavně o hlavně a zámky pušek. Díky tomuto širokému sortimentu výrobků se železářské podniky dostaly až ke kostelu, tedy do centra města. Do protihabsburského povstání se evangelík Vilém nezapletl, a proto Vrchlabí vlastnil i po popravě vrcholných vzbouřenců na Staroměstském náměstí. (Na rozdíl od blízké Horní Branné, která byla tehdejšímu majiteli zkonfiskována.) Vrchlabské panství chtěl ale získat šlechtic Albrecht z Valdštejna, který byl vnukem Gendorfova nepřítele Jiřího z Valdštejna, se kterým Kryštof vedl vrchlabské války. Roku 1624 Vilém Miřkovský, který neměl mužského dědice, podlehl nátlaku, který na něj vyvíjel "šéf" českých vojsk, generalisimus Albrecht z Valdštejna a celé panství i se zámkem prodal za 110 000 míšenských kop. Vilém na Vrchlabí zemřel roku 1628, tedy čtyři roky po prodeji panství. Pán z Valdštejna udělal z vrchlabských železáren velkovýrobnu zbraní. V této době se ve městě objevili specializovaní řemeslníci - kováři hlavní, vrtači hlavní, brusiči, šroubaři, zámečníci, pažbaři - a počet zaměstnanců železáren byl okolo 150. Železárny byly společně s hamry v Raspenavě hlavními výrobnami zbraní v Čechách. A nejen to - Albrecht začal v okolí Vrchlabí znovu těžit stříbro. Ranou pro něj asi bylo, že od roku 1629 začala Stará hora, hlavní ložisko, dávat méně železné rudy. Vrchlabí Albrecht vlastnil až do své násilné smrti. Prvním představitelem rodu Morzinů na vrchlabském panství byl maršálek Jan Rudolf z Morzinu, který byl jedním ze spiklenců proti Albrechtovi z Valdštejna.

Question: Které české město se nazývá jako Vstupní brána Krkonoš?

Answer: Vrchlabí


Šmoulové

Context: Šmoulí pravidlo, kterým by se všichni šmoulové měli řídit, je být šmoulózní (poctivý, dobrácký, s radostí pomáhat a k nikomu se nechovat špatně). Ve Šmoulici jsou si všichni přibližně rovni, ale někdo je oblíbenější víc a někdo míň, mezi nejméně oblíbené patří například Koumák kvůli svým nápadům a řečem, naopak nejoblíbenější je Taťka Šmoula. Typická šmoulí vlastnost je, že každému pomáhají, ať už je to kdokoliv. Ve vesnici se konájí divadla, koncerty, karnevaly atd. V Československu poprvé seriál Šmoulové vysílala Československá televize v letech 1988-1993 v pořadu Magion a ve Studiu Kamarád. Jednalo se o 52 dílů. Seriál okamžitě zaznamenal úspěch a začaly se prodávat různé reklamní předměty jako například trička, omalovánky a samolepky se šmoulí tematikou. Oblibu si získal i díky vynikajícímu dabingu v čele s Vlastimilem Brodským, Jitkou Molavcovou, Jiřím Císlerem, Pavlem Trávníčkem, Evou Klepáčovou, Danielou Bartákovou, Pavlem Zedníčkem, Josefem Dvořákem, Ondřejem Havelkou, Jiřím Pragerem, Václavem Postráneckým, Inkou Šecovou a dalšími. Objevily se i komiksové knihy (např. Šmoulí vynálezy a Černí šmoulové) nebo VHS (v letech 1988-1990 jich 5 vydal Supraphon, každá byla po 6 dílech, a v letech 1997-1999 jich 17 vydal i Davay, každá byla po 4 epizodách). V cukrárnách se dosud objevuje "šmoulí zmrzlina" bledě modré barvy a předem neodhadnutelné chuti, která se liší podle výrobce.[zdroj? ] V letech 1997-2000 byl seriál vysílán na stanici TV Nova s novými epizodami. Jednalo se o 112 dílů a mírně přeobsazený dabing. Od 18. února 2010 do roku 2014 se seriál Šmoulové vysílal na TV Barrandov, která odvysílala všechny poslední díly. Jednalo se o 266 dílů a úplně nový dabing. Odvysíláno tak bylo kompletních 429 dílů seriálu Šmoulové. Ze všech dílů seriálu jich bylo 34 předabováno TV Barrandov a jednalo se o díly, které v letech 1988-1993 vysílala Československá televize. Jako důvod TV Barrandov uvedla jinou stopáž a drahá autorská práva, i když odvysílala všech 18 posledních dílů z celkových 52 s původním dabingem Československé televize.

Question: V kterém roce se poprvé vysílal seriál Šmoulové v Československu?

Answer: 1988


Vosa útočná

Context: Vosa útočná (Vespula germanica) je zástupce společenského blanokřídlého hmyzu z čeledi sršňovitých. Své žihadlo může použít opakovaně, neboť není opatřeno zpětnými háčky. Své hnízdo si buduje v zemi nebo též na půdách či trámech různých staveb. == Vzhled == Od podobných vos obecných je snadno odlišíme podle tří oddělených teček na čelním štítku. Oproti dalšímu častému druhu vos z čeledi sršňovitých, vosíkům francouzským, nemají žlutá, ale černá tykadla a černé baze končetin. == Rozšíření == Původní areál najdeme stejně jako u vosy obecné v Eurasii, vlivem člověka se ovšem dostala do končin nových. S vosou obecnou se setkala v Austrálii (je zde však úspěšnější), na Novém Zélandu (tady je naopak vosou obecnou vytlačována) a v Jižní Americe, samostatně pak kolonizovala Jihoafrickou republiku a Severní Ameriku. Ilustrační mapka rozšíření, zde i na anglické verzi, je chybná - v Jihoafrické republice vosy útočné nalazneme pouze v Západním Kapsku na jihozápadě země. Naopak areál v Severní Americe je podstatně větší. Na Novém Zélandu rovněž občas hnízda na podzim nezanikají a mohou tedy dorůst v dalších letech podstatně větší velikosti než v původním areálu - rekordmanem bylo hnízdo vysoké zhruba 4 m, které obsahovalo asi 4 miliony komůrek. == Odkazy == === Reference === === Literatura === ŽĎÁREK, Jan. Hmyzí rodiny a státy. 1. vyd. [s.l.]: Academia, 2013. 582 s. ISBN 978-80-200-2225-7. OCLC 857951938 LESTER, Phil. The Vulgar Wasp: The Story of a Ruthless Invader and Ingenious Predator. 1. vyd. [s.l.]: Victoria University Press, 2018. 200 s. ISBN 9781776561858. === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu vosa útočná ve Wikimedia Commons

Question: Zástupcem které čeledi je vosa útočná?

Answer: sršňovitých


Hamburk

Context: Pro svůj význam v námořní dopravě a obchodě bývá nazýván "Tor zur Welt", tj. "Brána do světa". Je v něm jedna z největších německých univerzit, významné průmyslové podniky (loděnice). Známý je kostel sv. Michaela, radnice a čtvrť červených luceren Sankt Pauli s proslavenou ulicí Reeperbahn, která nabízí všemožné druhy zábavy. Každoročně se zde koná známá pouť Hamburger Dom. V centru města, ve čtvrti Altstad, se nachází jezero, na kterém je provozováno jachtaření. Nejvyšší stavbou je Televizní věž Heinricha Hertze. Mezi další oblíbená místa patří také Dungeon - skladiště přestavěné na Dům hrůzy, Kontorhaus postaven r. 1922 ve tvaru lodě či jezero Alster - největší ze 3 jezer o rozloze více než 160 ha. Poblíž se nachází i ZOO, kde žije téměř 3000 druhů zvířat. Část hamburského přístavu Moldauhafen má Česká republika pronajatou do roku 2028. Pronájem části Hamburku od Německa je důsledek postavení Československa na straně vítězů 1. světové války. Z právního hlediska bylo Československo s Německem ve válečném stavu od 28.10.1918 (vznik Československa) až do jeho kapitulace 11.11.1918. V této době došlo i k bojům německé armády s československými legiemi na západní frontě ve Francii u Terronu a Vouziers. Německo v rámci mírové smlouvy z Versailles (podepsána dne 28. června 1919), kromě toho, že uznalo Československo v jeho historických hranicích, tj. včetně německých separatistických pohraničních útvarů Německé Čechy, Šumavská župa, Sudetsko a Německá jižní Morava a vnitřních enkláv Jihlava, Brno a Olomouc, odstoupilo Československu dne 10. ledna 1920 ze svého území Hlučínsko a pronajalo část svých přístavů Štětín a Hamburk v roce 1920 Československu na 99 let. V rámci téže smlouvy byly v Německu internacionalizovány vodní toky vedoucí k těmto přístavům. Německo nesmělo zasahovat do provozu plavidel a mohlo zasáhnout pouze v případě ohrožení svých práv. V rámci Versailleské smlouvy bylo navíc podepsáno, že každých 10 let komise složená ze zástupců Československa, Velké Británie a Německa budou prostory vhodné pro pronájem Československu vytyčovat a že Německo, již v den podpisu Versailleské smlouvy dopředu souhlasí se všemi rozhodnutími a závěry této komise. K realizaci Versailleské smlouvy došlo v Hamburku až v roce 1929, kdy město Hamburk pronajalo vhodné prostory Československu. Při rozdělení Československa dne 31. prosince 1992 připadla celá československá část Hamburku České republice. Česká část Hamburku se nachází ve středu města a přístavu.

Question: Do jakého roku má Česká republika pronajatu část přístavu v Hamburku?

Answer: 2028


Je třeba zabít Sekala

Context: Je třeba zabít Sekala je koprodukční film Vladimíra Michálka z roku 1998. Snímek podle námětu a scénáře Jiřího Křižana získal 10 Českých lvů a reprezentoval českou kinematografii v klání o Oscara. Film vznikl v koprodukci s Polskem, Slovenskem a Francií. Tématem filmu jsou události na hanácké vesnici v roce 1943. Toto okupační drama je však zpracováno poměrně netradičně - autoři si vypůjčili vyjadřovací prostředky jak z antické tragédie, kterou vyjadřuje chór dvanácti vesnických starců, tak z westernu: nechybí tajemný cizinec ani závěrečný souboj muže proti muži. Důležitou složkou je téma viny zdánlivě bezúhonných lidí. V celém filmu se o německých okupantech pouze mluví. Film se natáčel v jihočeském Varvažově. Film začíná příchodem valašského kováře Jury Barana (Olaf Lubaszenko) do Lakotic, vesnice na Hané, kde se potřebuje ukrýt před gestapem (má doporučující dopis pro zdejšího starostu). Kvůli jeho evangelické víře ho místní hospodáři přijímají poměrně nepřátelsky. Baran záhy poznává poměry ve vesnici - hospodáři žijí ve strachu před udavačem Ivanem Sekalem (Bogusław Linda), který od okupantů získává grunty zatčených sousedů. Sedláci se rozhodnou využít Baranovy svízelné situace (starosta z dopisu ví, kde se skrývají jeho žena a dcera) a vydíráním ho přinutit k vraždě. Mezitím se ukáže, že Sekalova zrůdnost pramení z ponižování, jehož se mu v dětství dostalo pro nemanželský původ. V souboji na nože Baran Sekala skutečně zabije, sám je však těžce zraněn. Sedláci mu odmítnou poskytnout pomoc a nechávají ho zemřít. Film získal v roce 1998 ocenění Český lev v deseti kategoriích, čímž držel rekord až do roku 2014 (kdy film Hořící keř získal 11 cen). Cena byla udělena za Nejlepší film, režii (Vladimír Michálek), scénář (Jiří Křižan), mužský herecký výkon v hlavní roli (Olaf Lubaszenko), ženský herecký výkon ve vedlejší roli (Agnieszka Sitek.

Question: Které státy se podílely na filmu Je třeba zabít Sekala?

Answer: Polskem, Slovenskem a Francií


Prvoci

Context: Prvoci (Protozoa) je souhrnné označení pro jednobuněčné eukaryotní heterotrofní (či mixotrofní) organismy, které byly dříve řazeny do říše živočichové (Animalia) pro svou pohyblivost a neschopnost fotosyntézy. Tím se odlišují od ostatních protistů, jako jsou různé řasy (Algae) či houbám podobní protisté (hlenky, oomycety a podobně).Tvoří kolonie. Ze skutečnosti, že dříve tvořili podskupinu živočichů, vyplývá také latinský termín protozoa, čili "prvotní živočichové". Klasifikace prvoků však prošla v posledních letech značným vývojem a dnes se prvoci řadí do několika eukaryotních víceméně přirozených superskupin, především pak Amoebozoa (např. Archamoebae), Opisthokonta (zejména trubénky, Choanozoa), Chromalveolata (např. nálevníci, Ciliophora), Excavata (např. krásnoočka, Euglenozoa) a Rhizaria (např. dírkonošci, Foraminifera). Zkoumáním prvoků se zabývá protozoologie. Související informace naleznete také v článku Alternativní pojmenování prvoků. Pravděpodobně prvním člověkem, který pozoroval prvoky, byl s pomocí svých mikroskopů Holanďan Antoni van Leeuwenhoek. Popsal a zakreslil především nálevníky (Ciliophora) a nazýval je Animalcula ("zvířátka"). V 18. století pak byli nazýváni Animalcula Infusoria, čili "zvířátka z nálevů". Tyto a mnohé další klasifikace byly postaveny na víře, že prvoci jsou živočichové. Prvním, kdo vyčlenil jednobuněčné heterotrofy zvlášť, byl v roce 1848 Rudolf Leuckart. V průběhu druhé poloviny 19. století vznikaly další nové termíny, jako Protoctista a Protista, které zahrnují nejen prvoky, ale i mnohé jiné organismy. Český název prvoci použil v roce 1821 Jan Svatopluk Presl jako český ekvivalent k termínu Infusoria.

Question: Kdo jako první pravděpodobně pozoroval prvoky?

Answer: Antoni van Leeuwenhoek


Apple

Context: Apple Inc., dříve Apple Computer Inc., je americká firma se sídlem ve městě Cupertino v Kalifornii. Firma byla založena v roce 1976, specializuje na hardware a software. Jejich nejznámějšími produkty jsou: řada počítačů Mac, sada kapesních počítačů a MP3 přehrávačů iPod, chytrý telefon iPhone a tablet iPad, nebo také hodinky Apple Watch. V počítačích Apple je instalován standardně operační systém macOS a dotyková zařízení jsou poháněna operačním systémem iOS. Dalším známým softwarem je program pro přehrávání a uspořádávání hudební kolekce; iTunes. Mezi další aplikace od firmy Apple se řadí sada kancelářského balíku iWork a sada na vytváření hudby, fotek a videí iLife. Apple ale také vyvíjí a zavádí produkty v jiných oblastech. V poslední době je úspěšná řada multimediálních přehrávačů iPod,[kdy? ] který se stal s více než 100 miliony prodanými kusy nejprodávanějším MP3 přehrávačem na světě. V lednu 2007 Apple představil mobilní telefon iPhone a roku 2010 tablet iPad. Steve Jobs, Steve Wozniak a Ronald Wayne v roce 1976 založili Apple v garáži rodičů Steva Jobse ve městě Cupertino poblíž San José (v oblasti později nazývané Silicon Valley). Pro získání počátečního kapitálu Jobs prodal svůj mikrobus Volkswagen a Wozniak svou programovatelnou kalkulačku. Tímto obdrželi 1 350 dolarů, za něž si pořídili čipy typu 6502 firmy MOS Technology po 20 dolarech za kus. Modelu Apple I bylo nejprve vyrobeno 100 kusů, a to ručně. Počítač Apple II, jehož prototyp byl představen v dubnu 1977 na prvním veletrhu West Coast Computer Fair, vzbudil pozornost jako jeden z prvních kroků k osobním počítačům. Tento model byl komerčně velmi úspěšný – prodalo se ho několik milionů a prodával se až do 80. let, pozdější varianty Apple II se na školách používaly až do počátku 90. let. Následující model Apple III poškodil Jobs svou tvrdohlavostí – nechtěl v něm mít ventilátor a zakázal měnit podobu a velikost skříně; počítač byl velmi poruchový. Další týmy ale pracovaly na modelu Apple Lisa, uvedeném na trh v lednu 1983. Šlo ve své době o špičkově vybavený počítač, ale kvůli vysoké ceně (9 995 USD) neúspěšný. Technologický i komerční průlom v oboru osobních počítačů (jak v hardware, tak v software) představoval Macintosh.

Question: Kdy byla založena firma Apple?

Answer: 1976


Karel Jaromír Erben

Context: Po svých studiích na gymnáziu v Hradci Králové a v Praze byl zaměstnancem Královské české společnosti nauk a sekretářem Českého muzea. Od roku 1851 působil jako archivář města Prahy a od roku 1864 se stal ředitelem pomocných úřadů pražských. Ve svých studijních letech se Erben stýkal s Karlem Hynkem Máchou. Později se také seznámil s Františkem Palackým, spolupracoval s ním (mj. na přípravě českého diplomatáře) a jeho politickými názory byl trvale ovlivněn. Spory s Martinem Hattalou Erbena vyčerpávaly a přispívaly ke zhoršení jeho zdravotního stavu. Erben je znám především jako sběratel lidové poezie. Ve smyslu názorů bratří Grimmů, s kterými se znal, hledal v ústní lidové slovesnosti odraz starých mýtů (slovanských, na rozdíl od Grimmů, kteří hledali germánské), jež lidové podání a tradice během věků přetvořily a často zakryly. Výsledkem Erbenovy sběratelské činnosti byly tři svazky Písní národních v Čechách (1842–1845), jejich přepracované a rozšířené vydání vyšlo roku 1864 s titulem Prostonárodní české písně a říkadla. Nejvíce však Erben proslul sbírkou Kytice z pověstí národních (1853), (zkráceně jen Kytice), která vyšla podruhé roku 1861, a to v rozšířené verzi (s oddílem příležitostných písní) s názvem Kytice z básní K. J. Erbena. Jádrem této sbírky je dvanáct (později vyšla i 13. balada – Lilie) básní oddílu Pověsti národní, jimž předchází úvodní báseň Kytice. == Život == === Dětství a studia === Karel Jaromír Erben se narodil v Miletíně 7. listopadu 1811. Původní příjmení jeho předků bylo však psáno Erban. Jeho rodičům – ševci a sadaři Janu Erbenovi a jeho ženě Anně – se narodila dvojčata Karel a Jan. Jan však již 29. 12. 1811 zemřel. Ani jeho bratr Karel na tom nebyl zdravotně dobře, často churavěl a trpěl poruchou řeči. Základního vzdělání se mu dostalo v miletínské škole, kde vyučovali také jeho strýc a dědeček. Zde postupně rozvíjeli všechna jeho nadání včetně hudebního a připravovali ho na pozdější studia. Rodiče z něj chtěli mít také učitele, on se však kvůli vadě řeči nakonec rozhodl pro studium práv. (Později přispěl k ustavení české právnické terminologii.) Aby mohl studovat na hradeckém gymnáziu, musel si sám obstarat výdělek – a to vyučováním hry na klavír. Na gymnázium nastoupil roku 1825. Když měl prázdniny, často rád podnikal výlety se svými přáteli, zejména do okolí rodného Miletína. Roku 1831 nastoupil Erben na filozofickou fakultu v Praze. Zde také započal studium práv (1833–1837), při tomto studiu se plně projevily jeho historické a přírodovědecké zájmy. V této době také Erben začal svými básněmi přispívat do českých časopisů. === Rodinný život ===

Question: Jak se jmenovalo dvojče Karla Jaromíra Erbena?

Answer: Jan


Charleyova teta

Context: Charleyova teta je divadelní komedie anglického autora Brandona Thomase z roku 1892. V češtině ji uvedlo poprvé Národní divadlo v Praze roku 1894. V České republice má tuto hru na repertoáru mnoho divadel, mezi nimi i Městské divadlo Brno. Mezi legendární české inscenace této hry patří, mimo jiné, také ta z Městských divadel pražských, kde v Divadle ABC hlavní roli po mnoho let ztvárňoval Lubomír Lipský. Děj hry se odehrává v 19. století. Dva studenti Oxfordské univerzity Charley a Jack chtějí požádat své dívky o ruku, ale doba si žádá doporučení solidní osoby. Do Anglie se má vrátit velmi bohatá Dona Lucie Dalvadores, Charleyova teta. Problém se zdá být vyřešen. Slečny jsou již netrpělivé a teta stále nikde, proto se studenti rozhodnou, že se za tetu převleče jejich spolužák Babberly. Z toho vyplývají velmi komické situace a samozřejmě se objeví i skutečná teta. Hru má od roku 2007 na repertoáru Městské divadlo Brno. Délka představení činí 2 h 55 minut, s jednou dvaceti minutovou přestávkou. 15.10.2009 proběhla premiéra hry na prknech pražského divadla na Jezerce v režii Jana Hrušínského. V roli sluhy Brasseta se spolu s Janem Hrušínským a Zdeňkem Hruškou alternoval nejslavnější český představitel titulní role, Lubomír Lipský. Hlavní postavu lorda Babberlyho ztvárnil Radek Holub a v současnosti se v hlavní roli objevuje Petr Vacek. I na dalších postavách se za sedm let prostřídalo několik herců. Jacka Chesneyho si zahrál například Roman Štabrňák, Charleyho pak Lukáš Langmajer.

Question: Kterého roku poprvé v češtině uvedlo Národní divadlo v Praze divadelní hru Charleyova teta?

Answer: 1894


Sully Prudhomme

Context: René-François-Armand (Sully) Prudhomme [syly prydomm] (16. března 1839, Paříž - 6. září 1907, Châtenay-Malabry) byl francouzský básník a esejista, nositel první Nobelovy ceny za literaturu z roku 1901. Sully Prudhomme se narodil v Paříži jako syn obchodníka. Když mu byly dva roky, zemřel mu otec. Původně studoval přírodní vědy (zejména matematiku), ale časem u něho převážil zájem o filozofii, klasickou filologii a poezii. Záliba ve filozofii se pak projevila ve většině jeho poetické tvorby. Stal se vůdčí osobností parnasistického hnutí, které se pokoušelo obnovit eleganci poezie v reakci na romantismus. Jeho snem bylo spojení poezie a vědy. Od roku 1881 by členem Francouzské akademie (Académie française). Roku 1901 mu byla jako prvnímu spisovateli vůbec udělena Nobelova cena za literaturu "...jako uznání za vynikající básnickou tvorbu, která až do posledních let přináší svědectví o vznešeném idealismu, umělecké dokonalosti a o vzácném spojení kvalit srdce a intelektu" (citace z odůvodnění Švédské akademie). Sully Prudhomme zemřel roku 1907 v Châtenay-Malabry nedaleko Paříže. Byl pochován na pařížském hřbitově Pè. Stances et Poè (1865, Stance), Les épreuves (1866, Zkoušky osudu), Les solitudes (1869, Samoty). Les destins (1872, Osudy), La France (1874), Les vaines tendresses (1875, Marná laskání), Le Zénith (1876), La justice (1878. , Spravedlnost), Le prisme, poésies diverses (1886, Lom světla), Le bonheur (1888, Štěstí), Épaves (1908, Trosky), posmrtně. Que sais-je? (1896, Co vím? ), filozofické pojednání, Testament poétique (1901, Básnická závěť), eseje, La vraie religion selon Pascal (1905, Pravé náboženství podle Pascala), eseje, Journal intime: lettres-pensée (1922), deník. Jediný český výbor z básníkova díla vyšel roku 1937 v Nakladatelském družstvu Máje v Praze pod názvem Marná laskání v překladu Svatopluka Kadlece a s úvodem Václava Černého.

Question: Kde zemřel René-François-Armand?

Answer: Châtenay-Malabry


Pompeje

Context: Zemní práce ve staré části města a hloubkové vrty však zjevily vrstvy usazeného sedimentu, který naznačuje, že již před rokem 79 byla oblast zasažena přírodními katastrofami. Na vrstvě lávového podloží pod městem byly nalezeny tři vrstvy sedimentu. V těchto vrstvách vědci nalezli kosti zvířat, úlomky keramiky a otisky květin. Pomocí radiokarbonové metody datování vědci určili stáří první vrstvy do 8. století př. n. l., přibližně do doby založení města. Další dvě vrstvy jsou odděleny obdělanou půdou a kamennými silnicemi a jejich vznik se datuje do 4. století a 2. století př. n. l. Za vznikem těchto sedimentů se skrývají patrně rozsáhlé sesuvy půdy vlivem extrémních srážek. (Senatore, et al., 2004) Geologové se snažili pomocí magnetické charakteristiky kamenů z Pompejí určit teplotu pyroklastické vlny, která pohřbila město. Pokud roztavená láva tuhne, magnetické minerály v ni obsažené se orientují shodně s zemským magnetickým polem. Pokud je materiál zahřát nad určitou teplotu, známou jako Curieho teplota, magnetické pole může být změněno nebo úplně zrušeno. Analýza přibližně 200 vulkanických kamenů a nálezů (např. střešní tašky) ukázala, že u vrcholu sopky měl mrak teplotu kolem 850 °C a než dosáhl města, ochladl na 350 °C. Většina zkoumaných materiálů byla vystavena teplotě mezi 240 °C a 340 °C. Na některých místech byla teplota ještě nižší, kolem 180 °C. (Cioni, et al., 2004).

Question: Co pohřbilo Pompeje ?

Answer: pyroklastické vlny


Thomas Jefferson

Context: Thomas Jefferson (13. dubna 1743 v Shadwellu ve Virginii - 4. července 1826 v Charlottesville ve Virginii), byl třetí americký prezident (1801-1809) a hlavní autor amerického prohlášení nezávislosti (1776). Během americké revoluce byl guvernérem Virginie (1779-1781) a později americkým velvyslancem ve Francii (1785-1789). Po návratu z Francie se stal prvním ministrem zahraničí ve vládě prezidenta George Washingtona (1790-1793). Jeho sympatie k Velké francouzské revoluci vedly k jeho konfliktu s Alexandrem Hamiltonem. V roce 1793 kvůli tomuto konfliktu rezignoval. Označoval se za materialistu. Jako deista zkoumal pravdivost Bible. Tíhnul k "zdravému rozumu" a přírodním zákonům. Stavil se do opozice vůči bankám a dluhům, které mj. brání koloniální nezávislosti na království. Bojoval za nezávislost a rovnost. Přestože mu sloužili otroci, bojoval například i proti mezinárodnímu obchodu s otroky. V roce 1788 postavil v USA v Richmondu budovu pro zákonodárné shromaždění, která je dnes stavební památkou. V roce 1825 rok před svou smrtí spoluzaložil Virginskou univerzitu, na jejím konci byla postavena cihlová rotunda. V roce 1796 kandidoval na funkci prezidenta USA, ale prohrál o tři hlasy s Johnem Adamsem. Druhým prezidentem se tak stal John Adams, on sám byl zvolen viceprezidentem, avšak nespolupracoval s Adamsem. Postavil se proti jeho zákonům omezujícím poskytnutí amerického státního občanství přistěhovalcům a zákonům omezujícím kritiku státních úředníků. Zemřel jen o několik hodin dříve než John Adams. Šlo o nadšence do šifrování a tajných kódů, kteroužto zálibu sdílel s Robertem Pattersonem. V jeho pozůstalosti se jako pozůstatek přátelského soutěžení mezi oběma muži nachází zašifrovaný dopis, který mu Patterson bez klíče poslal coby dárek k Vánocům v roce 1801. Není známo, že by jej on sám někdy rozluštil, s největší pravděpodobností nikoliv, a určitě považoval šifru za natolik důmyslnou, že zvažoval její použití ve státní správě. Šifra odolávala přes dvě stě let, než ji v roce 2009 s pomocí počítačů prolomil odborník na kryptologii a matematiku Lawren Smithline. K jeho zábavám patřilo také chovatelství, především drůbeže a ovcí. Obrázky, zvuky či videa k tématu Thomas Jefferson ve Wikimedia Commons Osoba Thomas Jefferson ve Wikicitátech Galerie Thomas Jefferson ve Wikimedia Commons

Question: Kolikátým prezidentem Spojených států amerických byl Thomas Jefferson?

Answer: třetí


Hewlett-Packard

Context: Klávesnice byla křížencem vědeckého kalkulátoru a přídavným zařízením. Nebyla zde abecední klávesnice. Společnost získala celosvětový respekt k řadě produktů. V roce 1972 představil světově první kapesní vědecký elektronický kalkulátor (HP-35), v roce 1974 první kapesní počítač (HP-65), v roce 1979 se rozšířil na alfanumerický, programovatelný (HP-41C) a první symbolický a grafický kalkulátor (HP-28c). Stejně jako jejich vědecké a obchodní kalkulačky, jejich osciloskopy, logické analyzátory, a jiné měřicí přístroje mají pověst odolnosti a využitelnost (tyto produkty jsou nyní součástí vedlejších produktové řady Agilent). 98x5, řada technických stolních počítačů začala v roce 1975 s 9815, a levnější série 80, opět technických počítačů, začala v roce 1979 s 85. Tyto stroje používaly programovací jazyk BASIC, který byl k dispozici ihned po jejich zapnutí a používal proprietární magnetické pásky pro uchovávání informací. HP počítače se později velmi podobaly svými schopnostmi počítačům IBM, i když omezeně dostupné technologie zvyšovaly jejich ceny. === 1980 === V roce 1984 HP zavedlo i inkoustové a laserové tiskárny. Spolu s řadou skenerů, byly z tiskáren později vyvinuty úspěšné multifunkční zařízení, nejvýznamnější jsou byly samostatné jednotky tiskárna / skener / kopírka / fax. Tiskové mechanismy HP LaserJet, nesmírně populární řady laserových tiskáren, téměř zcela závisí komponentách Canon(tiskové motory), které zase využívají technologií vyvinutých společností Xerox.

Question: Jaká je skratka pro Hewlett-Packard?

Answer: HP


Obilniny

Context: Obilniny jsou rostliny z čeledi lipnicovité, využívané, šlechtěné a pěstované především pro svá semena – zrna či obilky. Obilí, obiloviny, také cereálie slouží především k lidské výživě. Obilovina ve formě obilky představuje hlavní produkt obilnin Zrna se užívají buďto celá (rýže, žito, ječmen, oves), broušená, to jest částečně nebo úplně zbavena obalu zrna (kroupy, bílá rýže), anebo rozemletá (celozrnná mouka - rozemleté celé zrno, vločky (nejen ovesné), krupky, bílá mouka nebo krupice). Zrno obsahuje zejména škrob, minerály, vitamíny, oleje a vlákniny. Zrna se také zkrmují přímo. Celé rostliny se využívají jako zelená píce. Nadzemní část se silážuje (kukuřice setá), zpracovává jako sláma (pšenice, ječmen) nebo se z ní vyrábějí rohože, košíky, kartáče (čirok). Celosvětový podíl obilovin na lidské výživě je odhadován na 60–70 %. Světová produkce obilnin (bez rýže) v sezóně 2009/2010 byla téměř 1 800 milionů tun, z toho bylo 34 % použito na výrobu jídla, 42 % na výrobu krmiva, 16 % na průmyslové využití (např. výroba biopaliv) a zbytek uskladněn. Výzkumem obilnin se zabývá Zemědělský výzkumný ústav Kroměříž (dříve Výzkumný ústav obilnářský) v Kroměříži. Obilniny patří do čeledi lipnicovité (Poaceae), označované také jako trávy, řádu lipnicokvěté (lipnicotvaré) (Poales). Jsou to jednoleté i víceleté byliny se svazčitým kořenovým systémem. Stonek nazývaný stéblo je složen z dlouhých dutých článků (internody) a kolének (nody), kde dochází k prodlužování, tedy růstu celé rostliny. Většina druhů vytváří několik odnoží. Pochva listů vyrůstající z kolének přechází v listovou čepel s rovnoběžnou žilnatinou. Na rozhraní pochvy a čepele vyrůstá jazýček a čepel je zakončena oušky. Tvar jazýčku a oušek může být rozlišovacím znakem některých obilnin (pšenice, ječmen, žito, oves). Obilniny rozdělujeme podle morfologických a fyziologických vlastností do dvou skupin: slzovka obecná (Coix lacryma-jobi) dochan (Pennisetum) kalužnice, korakán (Eleusine) milička, tef (Eragrostis) paspal (Paspalum). lesknice (chrastice - Phalaris) ježatka (Echinochloa) rosička (Digitaria) troskut (Cynodon) Pseudoobilniny (pseudoobiloviny) jsou rostliny z jiných čeledí než lipnicovité (Poaceae), které se ale přiřazují k této skupině díky stejnému hospodářskému využití a chemickému složení. Nejvýznamnějšími představiteli jsou: laskavec (Amaranthus – Amaranthaceae) merlík (Chenopodium – Amaranthaceae) pohanka (Fagopyrum – Polygonaceae) Obilniny jsou rostliny poměrně nenáročné, rostou v různých podmínkách a poskytují vysoké výnosy.

Question: Do jaké čeledi patří obilniny?

Answer: lipnicovité


Ostralka štíhlá

Context: Ostralka štíhlá (Anas acuta) je středně velká plovavá kachna z řádu vrubozobých. == Popis == Samec je výrazně zbarvený: hlava a část krku jsou hnědé, hruď a dolní část krku bílá (úzkým proužkem zasahuje bílé zbarvení dozadu na hlavu), boky a hřbet jsou šedavé, černá střední ocasní pera výrazně prodloužená. Samice je celkově hnědavá; od samice kachny divoké se liší jednobarevnou hlavou bez proužků a tmavošedým zobákem. V letu má černozelené, bíle lemované zrcátko. Hnízdí na jezerech v nížinách a stepích, také v tundře a horách. U nás protahuje na jaře i na podzim, vzácně přezimuje. V České republice hnízdila ostralka vždy jen ojediněle a nepravidelně, jedinou oblastí pravidelného hnízdění bylo dolní Podyjí, ovšem jen do výstavby Novomlýnských nádrží. Poslední hnízdění bylo zaznamenáno v roce 1985 u Oder. Dnes lze Ostralku štíhlou vidět nanejvýš v zoologických zahradách, například v Zoo Hluboká nad Vltavou, Zoo Zlín, Zoo Tábor a v Zoo Praha. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu ostralka štíhlá ve Wikimedia Commons Galerie ostralka štíhlá ve Wikimedia Commons Taxon Anas acuta ve Wikidruzích

Question: Jaké zbarvení má samice Ostralky štíhlé ?

Answer: celkově hnědavá


Želvy

Context: Nejmenší želvou je Homopus signatus signatus (poddruh želvy trpasličí), která měří necelých 8 cm a váží pouhých 140 g.[zdroj? ] V prehistorických dobách byly po celém světě hojně rozšířeny želvy sloní,[zdroj? ] avšak s příchodem člověka tento druh téměř vyhynul. Předpokládá se, že je lidé lovili jako potravu. Nyní můžeme želvy sloní najít pouze na Seychelách a Galapágách. Dorůstají do velikosti přes 130 cm a váží okolo 300 kg. Mezi největší želvy celé geologické historie patřil obří svrchnokřídový rod Archelon s délkou těla až 4 metry a několikatunovou hmotností.[zdroj? ] Tito obři žili v mořích. Želvy rozdělujeme do dvou podřádů podle toho, jakým způsobem vtahují krk do krunýře: želvy skupiny Cryptodira (skrytohrdlí) dokážou zatáhnout krk a hlavu pod páteř, želvy skupiny Pleurodira (skrytohlaví) ji schovávají do krunýře na levou nebo pravou stranu. Jazyk je tlustý a nevysunutelný. Komorové oči většiny suchozemských želv směřují dolů na předměty před nimi, zatímco u některých vodních želv se oči nacházejí na vrchní části hlavy. Tyto druhy se dokážou v mělkých vodách skrýt před predátory tak, že jsou zcela ponořeny ve vodě vyjma očí a nozder. Mořské želvy mají poblíž očí žlázky produkující slané slzy, čímž se zbavují nadbytečné soli získané z mořské vody, kterou pijí. Želvy vidí pravděpodobně velmi dobře ve tmě, a to díky neobvykle vysokému počtu tyčinek v sítnici oka.[zdroj?

Question: Mají želvy vysunutelný jazyk?

Answer: Jazyk je tlustý a nevysunutelný.


Libye

Context: Libye je arabský stát v severní Africe u Středozemního moře. Jejími sousedy jsou Egypt, Súdán, Čad, Niger, Alžírsko a Tunisko. Jméno státu má původ ve starořeckém mýtu o Libyi. V roce 2011 zde proběhla občanská válka mezi stoupenci Kaddáfího džamáhíríje a povstalci zastupovanými Národní přechodnou radou a podporovanými NATO. Válka skončila vítězstvím povstalců. Město Leptis Magna patřilo k významným obchodním centrům Římského impéria. V 7. století oblast dnešní Libye dobyli Arabové a v roce 1551 Osmanští Turci. V letech 1911-1943 byla Libye italskou kolonií. Itálie tuto bývalou osmanskou provincii získala na základě Smlouvy z Lausanne po vyhrané italsko-turecké válce, kdy byli Turci, tlačeni hrozícím konfliktem s balkánskými státy, donuceni podepsat s Itálií mírovou smlouvu. V rámci této smlouvy vyklidili Tripolsko a Kyrenaiku a předali ji pod správu Itálie. Kyrenaiku se však Italům nepodařilo zcela obsadit, a tak požívala značné autonomie v rámci italské koloniální říše (vlastní parlament). Až po další válce v letech 1922-1928 byla Kyrenaika zcela podrobena a roku 1929 spojena s Tripolskem a Fezzánem. Itálie musela poté čelit tuhému odporu beduínských povstalců, zesílenému v průběhu první světové války, kdy byli zásobováni dodávkami zbraní od Centrálních mocností. Poslední odpor byl zlomen roku 1935 dobytím oázy Kufra. Italská vláda poskytovala kolonistům velké subvence, v roce 1940 jich v Libyi žilo přibližně 110 000. V roce 1938 se pobřežní části Kyrenaiky i Tripolska staly integrální součástí Itálie, zatímco ve vnitrozemí vznikla provincie Libyjská Sahara. Během druhé světové války bylo území Libye svědkem rozsáhlých válečných operací. Válčící strany (Němci, Italové a Britové) se střídali v kontrole nad touto oblastí. Ke konci roku 1942 se Britům podařilo definitivně vytlačit italsko-německé jednotky z Libye. Po zbytek války a po ní byly Tripolsko a Kyrenaika spravovány Velkou Británií. Po druhé světové válce bylo území bývalé Italské severní afriky rozděleno na historické regiony Tripolsko (pod vládou Britů), Kyrenaika (pod vládou Britů) a Fazzā (pod vládou Francouzů). Poté, co došlo v roce 1949 k rozsáhlým nepokojům, rozhodla OSN o plném osamostatnění Libye. Toto rozhodnutí bylo naplněno roku 1951, kdy spojením Fezzánu, Tripolska a Kyrenaiky vznikl nezávislý federativní stát Libye jako Libyjské království pod vládou krále Idrise I. emíra Kyrenaiky a Tripolska. V roce 1963 byl za autoritativní vlády zrušeno federativní členění země. V roce 1969 proběhl vojenský puč vedený skupinou plukovníků pod vedením Muammara Kaddáfího. Libye po roce 1969 postupně začala usilovat o pozici regionální mocnosti v Africe. Ze země byly vykázány americké a britské jednotky, znárodněny zahraniční ropné společnosti.

Question: Sousedí Libye s Egyptem?

Answer: Jejími sousedy jsou Egypt, Súdán, Čad, Niger, Alžírsko a Tunisko.


Kormorán velký

Context: Hnízdí také v západním Grónsku. V Evropě obývá většinu atlantského pobřeží, Středomoří a řadu oblastí východní Evropy. V Africe zimuje na severním pobřeží a podél Nilu, hnízdí a celoročně se vyskytuje na severozápadním pobřeží, ve střední a východní Africe a v Jihoafrické republice. V Asii hnízdí od střední Asie na východ po východní Čínu, zimuje v jižní Číně a Indii, zimující ptáci jsou pozorováni i v jihovýchodní Asii. Hnízdí také ve většině Austrálie mimo centrální oblasti, zimuje také na Novém Zélandu. === Výskyt v Česku === V České republice se kormoráni pokoušeli neúspěšně zahnízdit již v minulosti, první stálá kolonie vznikla na jižní Moravě až v roce 1982. Od té doby počty hnízdících ptáků nejdříve prudce narůstaly, ale později zpět prudce poklesly, proto je ohroženým druhem. Kormoráni osídlili také další oblasti (jižní a severozápadní Čechy, Poodří). V letech 2001–2003 hnízdilo na našem území 200–232 párů, což je výrazné snížení proti 500–660 párům v letech 1985–1989; pokles byl jistě způsoben regulací početnosti. V roce 2010 u nás v šesti koloniích hnízdilo přibližně 350 párů kormoránů. Během zimního období[kdy? ] k nám pak zavítalo 10000–15000 ptáků ze severských zemí.[zdroj? ] === Potrava === V ČR mimo produkční rybníky (tj. na volných vodách) loví kormoráni především plotice, okouny, oukleje a jelce, kteří tvoří přes 75% jejich kořisti (početně). Na rybářských revírech jen za zimní období odloví až 80 kg ryb z každého hektaru vodní plochy (např. na Vltavě v Praze). Během zimy loví v průměru až 5krát těžší ryby (průměr 157 gramů) než v letním období (průměr 30 gramů). Obvyklou kořist představují ryby o velikosti 18,5 cm, 95 % ulovených ryb je do velikosti 30 cm. Ve velmi výjimečných případech uloví i rybu větší než 50 cm (štika, parma, úhoř). Denní spotřeba potravy průměrného ptáka je cca 400 gramů ryb.

Question: Co tvoří potravu Kormorána vlekého?

Answer: plotice, okouny, oukleje a jelce


Johannes Diderik van der Waals

Context: Johannes Diderik van der Waals (23. listopadu 1837, Leiden - 8. března 1923, Amsterdam) byl holandský fyzik. V roce 1910 obdržel Nobelovu cenu za fyziku za práci na stavové rovnici plynů a tekutin. V letech 1862 - 1865 studoval univerzitu v Leidenu. Od 1864 učil fyziku a matematiku na střední škole v Deventeru a o dva roky později v Haagu. Doktorskou disertaci s názvem Over de Continuiteit van den Gas - en Vloeistoftoestand obhájil v roce 1873. V roce 1876 se stal profesorem fyziky na univerzitě v Amsterodamu. kde se zabýval se problémem spojitosti plynného a kapalného stavu látek. Podařilo se mu nalézt vztah mezi objemem, tlakem a teplotou plynů a kapalin. Prokázal existenci sil, které působí na úrovni molekul a způsobují vnitřní tlak v kapalinách. Dnes jsou známy jako van der Waalsovy síly. Zformuloval též tzv. van der Waalsovou rovnici platnou pro kapaliny i plyny a tedy i změnu skupenství s platnosti pro kapaliny stejného složení. Byla to právě tato práce, která mu přinesla Nobelovu cenu a poskytla Siru Jamesi Dewarovi a Heike Kamerlinghovi Onnesovi údaje potřebné pro výrobu kapalného hélia. V roce 1893 publikoval hlavní myšlenky termodynamické teorie kapilarity, jejímž hlavním předpokladem byla existence pozvolné, následně velmi prudké, změny hustoty na rozhraní mezi kapalinou a párou. V roce 1910 byly jeho práce oceněny Nobelovou cenou za fyziku.

Question: Kde se narodil Johannes Diderik van der Waals?

Answer: Leiden


Surrealismus

Context: Surrealismus (výslovnost syrealismus) je evropský umělecký směr, ale také životní styl, který usiluje o osvobození mysli, zdůrazňuje podvědomí. Snaží se o zachycení snů, představ, pocitů a myšlenek. První impulsy surrealismus dostal od André Bretona, jeho prudký rozvoj umožnil Salvador Dalí. Surrealismus je stále aktivní směr, ačkoli se od původních myšlenek značně vzdálil. Termín surrealismus poprvé použil Guillaume Apollinaire ve spojení se svou divadelní hrou - Prsy Thirésiovy, jednalo se o jakousi absolutní realitu - surrealitu (francouzská předpona sur - nad). Počátky surrealismu navazovaly na dadaismus, ze kterého přišlo mnoho umělců, surrealismus má však výrazně širší rozsah. Zatímco Dada byl negativní odpovědí na první světovou válku, surrealismus měl pozitivnější názor - tj. svět může být změněn a transformován do místa lásky, svobody a poezie. Surrealismus (na rozdíl od dadaismu) vypracoval systém, který byl schopen reagovat na společenské, filosofické, umělecké a jiné otázky a problémy své doby. Roku 1924 vydal André Breton Surrealistický Manifest, v tomto roce začal vycházet časopis La Révolution Surréaliste (Surrealistická Revoluce), kde dostávali prostor především surrealisté. V Surrealistickém manifestu Breton definoval surrealismus jako "čirý psychický automatismus", kde je cílem posílit písmem, kresbou a výrazovými prostředky všeho druhu skutečnou funkci myšlenky. Tím myslel, že se jedná o rozumem nekontrolovatelný proud asociací - při tvorbě měl být umělec ponořen sám do sebe a bez jakékoli rozumové kontroly, či záměru zaznamenávat stavy své duše. Toto své nitro a své sny samozřejmě také zkoumali a to i pod vlivem drog a uměle u sebe navozovali (či se o to pokoušeli) stavy porušení psychické rovnováhy (extatické, hypnotické, ale i psychopatologické). Tato definice byla následným vývojem surrealismu pojímána velmi volně a ukázala se jako velice životaschopná s možností dalšího rozvoje. Pro tento cíl jim poskytl teoretický a filosofický základ především Sigmund Freud. Surrealismus lze rozdělit na dvě základní období: Intuitivní období - věří ve všemohoucnost myšlenky postavené nad realitu. V tomto období (přibližně do roku 1926) se surrealisté opírali o filosofický idealismus. Sociální aktivitu nevyhledávali. Jejich program vyložil v Manifestu surrealismu André Breton (1924).

Question: Na co navazovaly počátky surrealismu?

Answer: na dadaismus


Vltavská kaskáda

Context: Vltavská kaskáda je soustava vodních děl na řece Vltavě. Jde o celkem 9 přehrad, z nichž první byly budovány ve 30. letech 20. století. Do Vltavské kaskády patří přehrada zadržující největší objem vody z českých nádrží (Orlík) i přehrada největší co do plochy hladiny (Lipno). Vodní elektrárny v přehradách kaskády produkují elektrický výkon až 750 MW. První jezy na Vltavě byly stavěny již za Ferdinanda I., spolu s dalšími úpravami zlepšujícími splavnost. V letech 1640–1643 strahovské opatství na žádost Ferdinanda III odstranilo skalisko Horní slap, které nebezpečně zasahovalo do poloviny řečiště. Na zbytku skály byl na památku vztyčen Ferdinandův sloup, zvaný též Solný. V roce 1722 k němu přibyla socha svatého Jana Nepomuckého, po níž Svatojánské proudy získaly jméno. Obě památky byly přemístěny pod hráz Slapské nádrže poblíž budovy elektrárny. První ucelený projekt usplavnění Vltavy mezi Mělníkem a Českými Budějovicemi zpracovala roku 1894 firma Lanna a Vering. V té době byla Vltava hojně využívaná pro voroplavbu a klasickou plavbu, zejména přepravu dřeva, kamene a soli. Po první světové válce se objevuje námět na postavení dvou vysokých přehrad, u Slap a u Orlíku. Nový, energetický zájem se dostal do střetu s dosavadními hospodářskými zájmy. První dvě vodní díla kaskády, Vrané a Štěchovice, byla budována ve 30. letech 20. století, ještě s ohledem na plavební účely. Ačkoliv účelem výstavby prvních děl Vltavské kaskády byla výroba elektrické energie, po druhé světové válce byla upřednostněna akumulační funkce a z ní vyplývající nadlepšení průtoků na Vltavě a na dolním Labi. Vltavské nádrže mají význam především energetický (výroba el.energie v hydroelektrárnách, zejména při špičkovém odběru) a ochranný před povodněmi, dále plavební, rekreační a vodárenský. Vedlejšími přínosy jsou ochrana před povodněmi, usplavnění některých částí Vltavy, stabilizace hladiny pro odběr vody k průmyslovým účelům i pro výrobu pitné vody, vytvoření nových rekreačních míst. Vodní hospodaření na Vltavě umožňuje ovlivnit i splavnost Labe pod Mělníkem. Kaskáda je podle platného manipulačního řádu schopna zcela zastavit povodeň do velikosti dvacetileté vody a povodně větší zmírnit (transformovat). Například během povodně v roce 2002, byl max. přítok do VD Orlík v hodnotě 3900 m3·s−1, překračující úroveň tisícileté povodně, snížen transformací na VD Orlík o 800 až 900 m3·s−1. Také technické řešení a architektura přehrad je předmětem obdivu.

Question: Kdy byly vybudovány první přehrady Vltavské kaskády?

Answer: 30. letech 20. století


Návrat idiota

Context: Návrat idiota je česká romantická komedie režiséra Saši Gedeona z roku 1999 inspirovaná hlavní postavou knížete Lva Nikolajeviče Myškina románu Idiot od ruského spisovatele Fjodora Michajloviče Dostojevského, která se vyznačuje úpřimnou nezkaženou duší. Film byl oceněn pěti Českými lvy v kategoriích nejlepší film, režie, herečka ve vedlejší roli a hudba, celkově byl nominován v 11 kategoriích. Získal řadu dalších ocenění včetně Zlatého ledňáčka na Finále Plzeň, Kristiána, Ceny českých filmových kritiků, Trilobita, hlavní cenu na Mezinárodním filmových festivalech Sao Paulo, v Soluni nebo Prix Europa Berlín. Snímek byl také za Českou republiku nominován na Oscara. (česky) Návrat idiota v Česko-Slovenské filmové databázi (česky) Návrat idiota na Kinoboxu.cz (česky) Návrat idiota ve Filmové databázi (anglicky) Návrat idiota v Internet Movie Database

Question: Kolik Českých lvů získal film Návrat idiota?

Answer: pěti


Poupata (film)

Context: Poupata (2011) je český film, režijní debut Zdeňka Jiráského. Vypráví o Jardovi Hrdinovi, nádražním hradlaři závislém na hracích automatech, a jeho rodině. Film získal hlavní cenu Český lev 2011 pro nejlepší film roku a další tři ocenění za nejlepší režii, nejlepší kameru a nejlepší mužský herecký výkon v hlavní roli pro Vladimíra Javorského. Nominován byl také za scénář, nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli pro Malgorzatu Pikus, střih, zvuk, hudbu a výtvarné řešení. Po úspěchu na Českých lvech se film k 8. březnu 2012 vrací do distribuce. Scénář získal před realizací filmu Cenu nadace RWE a Studia Barrandov. Film získal dvě ceny na Cenách české filmové kritiky 2011 za nejlepší kameru a za nejlepší mužský herecký výkon v hlavní roli pro Vladimíra Javorského. Kromě toho získal nominace v kategoriích nejlepší film, nejlepší režie, nejlepší scénář, nejlepší původní hudba a nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli pro Malgorzatu Pikus. Zdeněk Jiráský byl nominován na Cenu RWE pro objev roku. Na cenách Český lev 2011 získal ceny za nejlepší film, nejlepší režii, kameru a mužský herecký výkon v hlavní roli pro Vladimíra Javorského. Nominován byl v kategoriích scénář, nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli pro Malgorzatu Pikus, střih, zvuk, hudba, výtvarné řešení, nominován byl také na cenu za nejlepší plakát. Na filmovém festivalu v Chicagu film získal cenu pro začínající tvůrce New Director Competition a cenu Stříbrný Hugo. Film získal i cenu z festivalu v jihokorejském Pusanu. Kamil Fila, Aktuálně.cz, 15. prosince 2011 [1] Mirka Spáčilová, iDNES.cz, 16. prosince 2011 [2] Marcel Kabát, Lidovky.. cz, 15. prosince 2011 [3] Hubert Poul, Moviezone.cz, 19. prosince 2011 [4] Jan Jaroš, Filmserver.cz, 14. prosince 2011. [5] Jan Gregor, Respekt.cz, 18. prosince 2011 [6] František Fuka, FFFilm, 28. listopadu 2011 [7] Poupata (film) na Kinoboxu.cz Poupata v Česko-Slovenské filmové databázi

Question: O čem vypráví děj filmu Poupata?

Answer: o Jardovi Hrdinovi, nádražním hradlaři závislém na hracích automatech, a jeho rodině


Leopold Sviták

Context: Po úmrtí Josefa Svitáka se manželé Svitákovi ujímají dědictví ve smyslu usnesení okresního soudu v Místku ze dne 18. října 1895. V roce 1895 nakupuje firma některé patenty firmy Benz a rozhoduje se stavět automobily. To byl počátek nové, usilovné práce a přemýšlení pro Leopolda Svitáka. Musel totiž vytvářet všechny potřebné součástky sám od základů, neboť v té době neexistovaly žádné továrny, jež by automobilové součástky vyráběly a dodávaly. Toto úsilí bylo korunováno úspěchem – v roce 1897 byl dohotoven první osobní automobil v tehdejším Rakousku-Uhersku. Dostal název "Praesident". Ještě téhož roku byla s ním podniknuta první dálková jízda spolehlivosti na trase Kopřivnice – Vídeň (285 km). Jednalo se o sázku vídeňského sportovního klubu. Kromě "Praesidenta" se jízdy zúčastnily ještě další dva vozy; všechny vzbuzovaly po celé cestě nebývalou pozornost a údiv nad "vozem, který jezdí bez koní". Jeden exemplář "Praesidenta" je uložen ve sbírkách Národního technického muzea v Praze na Letné. V roce 1898 byl Leopold Sviták jmenován závodním (Betriebsleiter). Zároveň však v témže roce je v jeho pracovní knížce vyznačen výstup ze služeb firmy dnem 24. listopadu. Důvodem byla skutečnost, že se firma rozhodla vyslat svého závodního na delší studijní cestu do ciziny. Cílem bylo prostudování stavu výroby automobilů v Evropě. A tak Leopold Sviták cestuje do Paříže, Drážďan, Chemnitz, Berlína, Deutzu, Kolína nad Rýnem a Mannheimu. Výsledkem této cesty byla řada zlepšení konstrukčních i výrobních. Pan Emil Hanzelka v roce 1947 (byl tehdy památkovým referentem Klubu českých turistů a Okresní osvětové rady v Novém Jičíně) vzpomíná na Leopolda Svitáka, u něhož se vyučil, že všechny součástky navrhoval, skicoval, sám obráběl a montoval, sám vyráběl karburátory, chladiče, kuličková ložiska a ozubená kola. Každá součástka musela být vyzkoušena a často i mnohokrát vyměňována. Jedině řetězy, zapalovací magnety a pneumatiky se kupovaly. S dohotoveným vozem sám vyjížděl jako zkušební jezdec. Pravou rukou mu byl Jan Kuchař z Kopřivnice, jeho konstruktér a dílovedoucí. V březnu roku 1899 dává si Leopold Sviták vypracovat od stavitele Jana Smitala v Novém Jičíně plánek na přestavbu odstoupeného domku č. 86 na Hukvaldech.

Question: Jak se nazýval první automobil sestrojený v Rakousko-Uhersku ?

Answer: Praesident


Obština Gorna Orjachovica

Context: Obština Gorna Orjachovica (bulharsky О Г О) je bulharská jednotka územní samosprávy ve Velikotărnovské oblasti. Leží ve středním Bulharsku v Předbalkánu. Správním střediskem je město Gorna Orjachovica, kromě něj zahrnuje obština 1 město a 12 vesnic. Žije zde zhruba 45 tisíc stálých obyvatel. == Sídla == == Sousední obštiny == == Obyvatelstvo == V obštině žije 44 776 stálých obyvatel a včetně přechodně hlášených obyvatel 52 677. Podle sčítáni 1. února 2011 bylo národnostní složení následující: == Odkazy == === Poznámky === === Reference ===

Question: Kde leží Obština Gorna Orjachovica ?

Answer: Bulharsku


Anders Celsius

Context: Anders Celsius (27. listopadu 1701 – 25. dubna 1744 ) byl švédský astronom a fyzik. Jde o autora Celsiovy stupnice. V letech 1736 až 1737 se zúčastnil Laponské expedice vedené francouzským astronomem Maupertuisem do Tornia. Expedici navrhl on sám během svého studijního pobytu v Paříži na tamější Francouzské akademii věd jako paralelní expedici k expedici do Peru (na území dnešního Ekvádoru) a která postupnými měřeními délky jednoho stupně zeměpisné šířky dokázala Newtonovu hypotézu o zploštění Země na pólech. Svojí účastí na expedici se stal velmi známým a tak mu švédské úřady poskytly finance na otevření Celsiovy observatoře. Tato observatoř byla otevřena roku 1741 a on sám ji vybavil nejmodernějšími přístroji, které získal při svých cestách po cizině. Studoval i polární záře. Jako první si všiml souvislosti mezi polárními zářemi a poruchami magnetického pole Země. Jako první také změřil jasnost více než 300 hvězd s průměrnou chybou 0,4 mag. Stal se známým roku 1742, kdy navrhl Celsiovu stodílkovou teplotní stupnici. Jeho stupnice ale byla původně obrácená, bod varu vody měl 0 a bod tuhnutí +100 stupňů. Do nám známého tvaru ji obrátil až roku 1745 Carl von Linné, rok poté, co Celsius zemřel na tuberkulózu. Galerie Anders Celsius ve Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Anders Celsius ve Wikimedia Commons

Question: Jaké národnosti byl Anders Celsius?

Answer: švédský


Kulajda

Context: Kulajda je typická bílá polévka, která se skládá z vody, smetany, koření, vajíčka, kopru a brambor. Typická je pro svoji vysokou hustotu, bílou barvu a charakteristickou chuť. Pro přípravu kulajdy neexistuje jednotný recept, který by byl univerzální. Vyskytuje se mnoho variant, které se odlišují kořením a dalšími přísadami přidávanými do polévky. Občas se kulajda pro svoji sytost podává jako samostatný hlavní chod místo předkrmu. Slovníkové heslo kulajda ve Wikislovníku Recept jihočeská kulajda

Question: Co je to kulajda

Answer: polévka


Nivchština

Context: Nivchština nebo též giljačtina (nivchsky: Н д; japonsky: ニ/ギ, nivufu-go/girijaku-go) je osamocený jazyk, jímž mluví zhruba 1000 lidí na ostrově Sachalin a v nížinách řeky Amur. Do roku 1953 byl psán latinkou, poté cyrilicí. Ze zhruba 4 500 Nivchů mluví tímto jazykem přibližně 20 %, ostatní přejali jako mateřský jazyk ruštinu. Tradičně bývá řazen mezi tzv. paleoasijské jazyky, což je skupina původních jazyků východní Sibiře bez prokázané genetické příbuznosti. Společný původ s dalšími jazyky nebyl přesvědčivě doložen a nivchštinu je tedy nutno považovat za izolovaný jazyk, ačkoliv příbuznost byla hledána například u ainštiny, japonštiny, altajských jazyků či ostatních paleoasijských jazyků. Lingvista Joseph Greenberg řadil nivchštinu mezi tzv. euroasijské jazyky, což je široce pojatá rodina zahrnující evropské a asijské jazyky od indoevropských po čukotsko-kamčatské.

Question: Kolik lidí mluví nivchštinou?

Answer: zhruba 1000


Francie

Context: Je šestý největší dovozce výrobků za USA, Německem, Čínou, Spojeným královstvím a Japonskem. Dále podle statistiky OECD byla v roce 2007 Francie na třetím místě v získávání přímých zahraničních investic. S téměř 158 miliardami USD zahraničních investic se Francie zařadila za USA (237,5 mld. USD investic) a Spojené království (185,9 mld. USD). Na druhou stranu francouzské společnosti investovaly ve stejném období 224,6 miliard USD v zahraničí, což zařazuje Francii na třetí místo žebříčku největších zahraničních investorů po USA (333,2 mld. USD) a Spojeném království (229,8 mld. USD). Francie je také druhou nejvíce produktivní zemí v OECD (nepočítaje Norsko, kde jsou hodnoty zvýšeny uměle tržbami z ropy, a Lucembursko, kde s velkými offshorovými investicemi bank). V roce 2003 byl průměrný hrubý domácí produkt na jednu hodinu práce 47,2 USD. Mezi příklady technologické vyspělosti francouzského průmyslu patří mj. vysokorychlostní vlaky TGV a letadla Airbus. Železniční síť Francie, která k roku 2008 spojuje 29 473 km, je nejdražší železniční sítí v západní Evropě a spravuje ji společnost RFF. Po Německu jde o druhou nejrozsáhlejší železniční síť v západní Evropě. Vlaky osobní dopravy provozuje společnost SNCF. Mezi vysokorychlostní vlakové spojení ve Francii patří Thalys, Eurostar a TGV, které za komerčního využití na vysokorychlostních tratích dosahují rychlosti 270 - 320 km / h. Eurostar, společně s Eurotunnel Shuttle, spojuje Francii se Spojeným královstvím přes Eurotunel. Francie má železniční spojení do všech sousedních států, kromě Andorry. Vnitrostátní spojení je také velmi dobře rozvinuté a nachází se zde také několik podzemních železnic a tramvají, které doplňují autobusovou dopravu. Ve Francii se nachází přibližně 893 300 kilometrů funkčních vozovek. Dálniční síť měří přibližně 12 000 kilometrů. Nejsou zde pravidelné registrační poplatky, či daně, ale za použití dálnic se vybírá mýtné, kromě blízkosti velkých obcí.

Question: Do kterého sousedního státu nemá Francie železniční spojení?

Answer: Andorry


Mars (planeta)

Context: Na rovníku se teploty běžně pohybují od - do - °C, a nad nulu se dostanou jen výjimečně. Naproti tomu teplota povrchové vrstvy půdy může někdy dosáhnout až +30 °C. I přes tyto občasně příznivé teploty nemůže na většině povrchu existovat kapalná voda. Voda by se okamžitě začala vypařovat vlivem nízkého tlaku. Ve výšce okolo 40 až 50 km nad povrchem se nachází vrstva, která má stálou teplotu. Následně ve výšce přibližně 130 km začíná ionosféra a vodíková koróna planety dosahuje až do výšky 20 000 km. Podrobné znalosti o složení atmosféry, jejích změnách a o dlouhodobějším klimatu byly získány díky několika sondám, které na povrchu přistály (např. Viking 1 a 2, Spirit, Opportunity atd.), či které zkoumaly atmosféru z orbity. Na základě měření se zjistilo, že i na Marsu panuje skleníkový efekt, který otepluje planetu přibližně o 5 °C a zadržuje okolo 30 % tepelné energie. Výškově se atmosféra dělí na nižší (do 45 km), střední (do 110 km) a vyšší (nad 110 km). Na Marsu byla pozorována i oblačnost, která je nejspíše tvořena krystalky oxidu uhličitého vznikajících ve výšce okolo zhruba patnácti kilometrů. Vyjma oblačnosti se zde projevují i další procesy napovídající, že i na Marsu panují procesy měnícího se počasí. Vedle počasí je atmosféra planety také dějištěm častých prachových bouří, které občas dosáhnou celoplanetárního charakteru nebo i malé vzdušné víry v podobě prašných vírů. Během bouří mohou větry na povrchu planety dosahovat až rychlostí okolo 200 km/h, vynášejíce do atmosféry značné množství drobných prachových částic (obsahujících magnetit) o velikosti 0,1 mikrometru až 0,01 mm. Protože magnetit má větší schopnost pohlcovat modré světlo než červené, atmosféra se při pohledu z planety zdá žlutavá, či při východu/západu Slunce červená. Proces, který toto způsobuje je složitější než Rayleighův rozptyl, který je znám ze Země způsobující zde modrou barvu. Průměrné rychlosti větru jsou však 35 až 50 km/hod. Díky řidší atmosféře ale nemá vítr takovou sílu jako obdobný vítr na Zemi. Podrobnější informace naleznete v článku Voda na Marsu. V současnosti kvůli nízkému tlaku nemůže na povrchu Marsu existovat voda v tekuté podobě[zdroj?

Question: Která planeta je čtvrtou planetou sluneční soustavy?

Answer: Mars


Norijuki Abe

Context: Norijuki Abe (阿 記 Abe Noriyuki) se narodil 19. července 1961 v Kjótu. Živí se jako anime režisér, scenárista a zvukový režisér. Je známý díky spolupráci se Studiem Pierrot, ve kterém režíroval několik známých anime hitů typu Flame of Recca, Bleach, Yu Yu Hakusho. Noriyuki Abe dopomohl Yu Yu Hakushu vyhrát v roce 1993 a 1994 cenu Animage Anime Grand Prix. Bleach: The DiamondDust Rebellion : Režisér Bleach: Memories of Nobody: Režisér Bleach (TV) : Režisér, Storyboard, Technický ředitel Čiisana kjódžin Microman (TV) : Režisér [seriál] Detective School Q. : Režisér, Storyboard, Režisér [epizod] Flame of Recca (TV) : Režisér, Režisér [epizod] Strašidelné historky (TV) : Režisér, Zvukový režisér Great Teacher Onizuka (TV. ) : Režisér, Storyboard Midori no makibao (TV) : Režisér, Režisér [epizod] Ninku (TV) : Režisér, Storyboard Ninku the Movie : Režisér, Storyboard Norakuro-kun (TV). : Režisér [epizod] Ore wa čokkaku (TV) : Režisér [epizod] Saber Marionette J to X (TV) : Storyboard (ep 16) Seikai no Senki (seriál) : Storyboard Tokyo Mew Mew (TV) : Režisér Yu Yu Hakusho: Poltergeist Report : Supervize Yu Yu Hakusho: The Movie : Režisér Velká Zkouška (TV) : Režisér, Storyboard, režisér [animace]

Question: Čím se živí Norijuki Abe?

Answer: jako anime režisér, scenárista a zvukový režisér.


Trojúhelník

Context: Trojúhelník je geometrický útvar určený třemi body, neležícími v jedné přímce. Jednou ze základních vlastností trojúhelníku v "obyčejné" euklidovské rovině je skutečnost, že součet velikostí jeho vnitřních úhlů je roven 180° (π v obloukové míře). Naproti tomu sférický trojúhelník na kulové ploše má součet velikostí vnitřních úhlů vždy větší než 180° a trojúhelník v hyperbolické (Lobačevského) rovině vždy menší než 180°. Vlastnosti trojúhelníku tedy podstatně závisí na geometrických vlastnostech roviny, v níž leží. Následující poznatky platí většinou jen pro trojúhelník v euklidovské rovině. Úsečky, které spojují vrcholy, se nazývají strany trojúhelníku. Úhly, které svírají strany, se nazývají vnitřní úhly trojúhelníku. Úhly vedlejší k vnitřním úhlům, se nazývají vnější úhly trojúhelníku. Každý trojúhelník má 3 strany, 3 vnitřní úhly, 6 vnějších úhlů (u každého vrcholu dva). Trojúhelník nemá úhlopříčky. Trojúhelník se znázorňuje pomocí jeho vrcholů a stran. Vrcholy se označují velkým tiskacím písmenem, strany se označují malým písmenem příslušným protějšímu vrcholu, úhly se označují malým řeckým písmenem. Trojúhelník se zapisuje symbolem Δ následovaným výčtem všech vrcholů. Trojúhelník může být určen: (sss) délkou všech tří stran, (sus) délkou dvou stran a velikostí úhlu, který svírají, (usu) délkou strany a velikostí úhlů, které k ní přiléhají, (Ssu) délkou dvou stran a velikostí úhlu proti větší z nich.

Question: Kolik je součet všech vnitřních úhlů v trojúhelníku ?

Answer: 180°


Thor (film)

Context: ) jako Laufey Ray Stevenson (český dabing: Petr Gelnar) jako Volstagg Idris Elba (český dabing: Martin Zahálka) jako Heimdall Jaimie Alexanderová (český dabing: René Slováčková) jako Sif Tadanobu Asano (český. dabing: Matouš Ruml) jako Hogun Joshua Dallas (český dabing: Petr Lněnička) jako Fandral Rene Russoová (český dabing: Ilona Svobodová) jako Frigga Anthony Hopkins (český dabing: Jiří Plachý) jako Odin V dalších rolích se představili také Maximiliano Hernández (agent Jasper Sitwell), Joseph Gatt, Joshua Cox a Douglas Tait (všichni tři jako Mraziví obři). V cameo rolích se ve filmu objevili i Stan Lee, J. Michael Straczynski (oba jako řidiči pick-upů), Jeremy Renner (agent Clint Barton / Hawkeye) a Samuel L. Jackson (ředitel Nick Fury). Film o Thorovi byl plánován od roku 1997. Návrh scénáře napsal v roce 2006 Mark Protosevich a o rok později se režisérem připravovaného snímku stal Matthew Vaughn. Jeho smlouva však vypršela v květnu 2008 a studio začalo hledat nového režiséra. Tím se na podzim téhož roku stal Kenneth Branagh. V květnu 2009 byli do hlavních rolí obsazeni Chris Hemsworth a Tom Hiddleston, v červenci se k nim přidala Natalie Portmanová a v následujících měsících i další herci. Natáčení snímku s rozpočtem 150 milionů dolarů probíhalo od ledna do května 2010. Scénu po závěrečných titulcích režíroval Joss Whedon. Světová premiéra filmu Thor proběhla v Sydney 17. dubna 2011. Do kin byl uváděn od 21. dubna téhož roku, přičemž v ČR se v kinodistribuci objevil 28. dubna a v USA 6. května 2011. V Severní Americe utržil snímek 181 030 624 dolarů, v ostatních zemích dalších 268 295 994 dolarů. Celosvětové tržby tak dosáhly 449 326 618 dolarů, čímž se stal 15. nejvýdělečnějším filmem roku 2011. V České republice distribuovala film společnost Bontonfilm. Za první promítací víkend zhlédlo snímek 25 609 diváků, tržby činily kolem čtyř milionů korun. V českých kinech celkově utržil přibližně 735 600 dolarů. Server Kinobox.cz na základě vyhodnocení 35 recenzí z českých internetových stránek ohodnotil film Thor 74 %. Server Rotten Tomatoes udělil snímku známku 6,7/10 a to na základě 268 recenzí (z toho 206 jich bylo spokojených, tj. 77 %). Od serveru Metacritic získal film, podle 40 recenzí, celkem 57 ze 100 bodů. Snímek byl nominován na čtyři žánrové ceny Saturn (včetně kategorie Nejlepší fantasy film), z nichž proměnil cenu za nejlepší kostýmy. Díky komerčnímu úspěchu snímku byl v roce 2013 uveden do kin filmový sequel Thor: Temný svět, který je rovněž součástí série Marvel Cinematic Universe (MCU).

Question: V kterém roce byl natočen americký akční film Thor?

Answer: 2011


Mars (planeta)

Context: Srážkami prachových částic se začala formovat malá tělesa, která svou gravitací přitahovala další částice a okolní plyn. Vznikly tak první planetesimály, které se vzájemně srážely a formovaly větší tělesa. Na konci tohoto procesu v soustavě vznikly čtyři terestrické protoplanety. V porovnání s ostatními má Mars - nejvzdálenější z terestrických planet - nejvyšší zastoupení lehkých prvků jako křemík, hliník či síra. Po zformování protoplanety docházelo k masivnímu bombardování povrchu zbylým materiálem ze vzniku soustavy, což mělo za následek jeho neustálé přetváření a přetavování. Je dokonce možné, že celý povrch byl roztaven do podoby tzv. magmatického oceánu, jehož tepelná energie společně s teplem uvolněným diferenciací pláště a jádra je dodnes kumulována v nitru planety a umožňuje existenci vulkanismu a tektonických procesů. Mars má oproti Zemi zhruba čtvrtinovou plochu povrchu a přibližně desetinovou hmotnost (1,448×108 km2 a 6,4185×1023 kg). Střední hustota planety je 3933 kg.m-3. Velikost Marsu, který je znatelně menší než Země, ačkoliv se vyvíjel v oblasti, kde bylo více místa, a mohl tak nasbírat více materiálu, je jedním z hlavních paradoxů ve vývoji sluneční soustavy, který není dobře vysvětlen. Podle jedné z teorií by to mohlo souviset s dávnou migrací Jupiteru sluneční soustavou, kdy tato obří planeta mohla krátce navštívit zónu terestrických planet a vymést odsud část materiálu. Sluneční den je zde podobně dlouhý jako na Zemi (24 hodin, 39 minut a 35,244 sekund) a nazývá se Sol. Podrobnější informace naleznete v článku Geologie Marsu. Přesné geologické složení planety není známo, ale na základě astronomických pozorování a průzkumu několika desítek meteoritů z Marsu, které byly nalezeny na Zemi, se soudí, že povrch Marsu je tvořen převážně z hornin ze skupiny čedičů. Oproti pozemským čedičům jsou některé oblasti obohaceny o křemičitanovou složku, podobající se až pozemským andezitům (na druhou stranu je možné, že jsou tvořeny i sopečným sklem). Při pozorování je planeta načervenalá, což je způsobeno pokrytím celého povrchu planety oxidem železitým.

Question: Jsou dny na Marsu podobně dlouhé jako na Zemi?

Answer: Sluneční den je zde podobně dlouhý jako na Zemi (24 hodin, 39 minut a 35,244 sekund) a nazývá se Sol.


Skupenství

Context: Skupenství neboli stav je konkrétní forma látky, charakterizovaná především uspořádáním částic v látce a projevující se typickými vlastnostmi. Pro označení skupenství se také používá pojem fáze, který je však obecnější než skupenství, neboť látka může za různých teplot a tlaků existovat v jednom skupenství, ale v různých fázích, lišících se např. krystalovou stavbou. Čistá látka může v rovnovážném stavu za dané teploty a tlaku existovat buď v jedné, ve dvou, nebo nejvýše ve třech fázích současně. To je graficky popisováno fázovým diagramem, někdy nazývaným též stavový diagram. Na osu x se obvykle vynáší teplota a na osu y tlak. Jednotlivé oblasti roviny grafu odpovídají existenci jediné fáze, hraniční křivky mezi oblastmi odpovídají koexistenci dvou fází a v bodech, v nichž se setkávají tři křivky (tzv. trojný bod), mohou existovat současně tři fáze. Nejčastěji rozlišujeme tři skupenství pevné, kapalné a plynné, která jsou běžná v našem okolí. Jako čtvrté skupenství bývá často označováno plazma. Skupenství látky úzce souvisí s vnitřní energií. Změny vnitřní energie mohou vést ke změně skupenství látky. Pevná látka se vyznačuje pevným, často pravidelným uspořádáním částic. Těleso z pevné látky drží svůj tvar, i když není uzavřeno do nějakého objemu. Síly mezi částicemi pevné látky jsou obvykle silnější než síly, které by způsobily jeho rozpad, nejčastěji se uvažuje gravitační síla s velikostí srovnatelnou s pozemskými podmínkami. V kapalině jsou částice látky stále drženy pohromadě slabými silami, ale již nejsou pevně uspořádány. Kapaliny nejdou stlačit.

Question: Jaká jsou tři skupenství?

Answer: pevné, kapalné a plynné


Harry S

Context: Harry S. Truman (8. května 1884 Lamar, Missouri - 26. prosince 1972 Kansas City, Missouri) byl 34. viceprezidentem a 33. prezidentem Spojených států amerických v letech 1945-1953. Do úřadu nastoupil v dubnu 1945 po smrti Franklina D. Roosevelta. V době, kdy zastával prezidentský úřad, došlo k množství zásadních událostí. Těsně po jeho nástupu v srpnu 1945 dopadla na Hirošimu první atomová bomba, v letech 1945-1947 začala studená válka a byl to on, kdo Trumanovou doktrínou vytyčil základní postoj USA vůči rozpínání komunismu. USA se aktivně podílely na hospodářské obnově Evropy Marshallovým plánem a zároveň z Evropy stahovaly americké jednotky. V roce 1945 vznikla Organizace spojených národů, Spojené státy prošly v letech 1947-1955 obdobím panického strachu z komunismu, období tzv. red scare (rudá hrozba). Pocházel ze střední vrstvy a v mládí prošel na rozdíl od F. D. Roosevelta strázněmi běžného Američana. Po celou kariéru si uchoval lidovou image a přes počáteční nedůvěru v jeho schopnosti (tisk ho nazýval "malým mužem z Missouri") si dokázal získat respekt a pověst silného a rozhodného státníka.[zdroj? ] Byla pro něj ať již na postu soudce nebo prezidenta typická také velká píle a zodpovědnost, kterou vůči své práci pociťoval.[zdroj? ] Známý nápis, který stál na stole v jeho pracovně v doslovném překladu znamená "Tady končí dolar" a vztahuje se k tradičnímu americkému rčení "pass the buck" (předat dolar) ve smyslu převést na někoho dalšího zodpovědnost. Nápis tedy svým významem odkazuje na nejvyšší zodpovědnost, kterou má prezident ve svém úřadu a kterou si velmi silně uvědomoval. Neměl střední jméno, ale pouze střední iniciálu. V jižních státech toto byla běžná praxe. On sám se vyjádřil, že S. má být kompromisem mezi jmény jeho dědů: Andersonem Shippem Trumanem a Solomonem Youngem. Určitou dobu existovala kontroverze, zdali je vhodné užívat S s tečkou či bez tečky, kterou asi jako vtip začal on sám když v roce 1962 řekl jednomu reportérovi, že S je jméno a ne zkratka. Sám ovšem v podpisu používal variantu s tečkou a ta je dnes považována za závaznou.

Question: V jakých letech byl prezidentem Spojených států amerických Harry S. Truman?

Answer: 1945-1953


Atmosféra Země

Context: Zemská atmosféra je vrstva plynů obklopující planetu Zemi, udržovaná na místě zemskou gravitací. Obsahuje přibližně 78 % dusíku a 21 % kyslíku, se stopovým množstvím dalších plynů. Atmosféra chrání pozemský život před nebezpečnou sluneční a kosmickou radiací a svou tepelnou setrvačností snižuje teplotní rozdíly mezi dnem a nocí. Atmosféra nemá jednoznačnou vrchní hranici - místo toho plynule řídne a přechází do vesmíru. Tři čtvrtiny atmosférické hmoty leží v prvních 11 km nad povrchem země. Americká NASA stanovuje, že kdokoliv pohybující se ve větší výšce než přibližně 80 km (50 mil), je astronautem. Všeobecně uznávanou vnější hranicí atmosféry je také Karmanova hranice, která se nachází ve výšce 100 km nad hladinou světového oceánu. Od této hranice se místo termínu nadmořská výška již používá termín vzdálenost od Země. Atmosféra s dnešním složením vznikla jako výsledek dlouhého procesu, kdy byla soustavně přetvářena živými organismy. Původní složení atmosféry vzniklé po zformování planety bylo chemicky zcela rozdílné. Obsahovalo směs sopečných plynů, které se uvolnily z odplynění magmatu, které se rozprostíralo v ohromném magmatickém oceánu po většině povrchu planety. Společně s částicemi, které do atmosféry zanesly kolize s jinými tělesy bombardujícími povrch, byla tato atmosféra pro život v dnešní podobě toxická. S rozvojem života, rozšíření zelených řas v oceánech nastal proces změny složení atmosféry. Během fotosyntézy se začal jako odpadní plyn dostávat toxický a pro většinu tehdejších životních forem jedovatý kyslík. Ovšem vyšší vrstvy atmosféry již obsahovaly značné množství kyslíku. Po zoxidování hornin jeho procentuální zastoupení postupně narůstalo (vedlo ke kambrické explozi života) a nyní dosahuje hodnoty okolo 21 %. Teplota a složení zemské atmosféry se liší podle nadmořské výšky; konkrétní úměra mezi výškou a teplotou se však rovněž mění s výškou. Podle tohoto vztahu tedy dělíme zemskou atmosféru na tyto vrstvy (uváděné výšky jsou přibližné - závisí na dalších fyzikálních parametrech): Troposféra Název pochází z řeckého slova "tropos" - mísit. Troposféra sahá od povrchu země až do 7 km v polárních oblastech a 17 km okolo rovníku a je tedy nejnižší vrstvou atmosféry vůbec. Teplota troposféry klesá s nadmořskou výškou. Stratosféra Sahá od konce troposféry do výšky 50 km. Teplota zde vzrůstá s nadmořskou výškou. Mezosféra Sahá od konce stratosféry do 80 až 85 km; teplota s nadmořskou výškou klesá.

Question: Kolik % kyslíku obsahuje zemská atmosféra?

Answer: 21


Monty Pythonův létající cirkus

Context: Monty Pythonův létající cirkus (anglicky Monty Python's Flying Circus) je televizní seriál skečů slavné britské parodistické a satirické skupiny Monty Python. Poprvé byl vysílán v roce 1969 na britské televizní stanici BBC. Celkem bylo natočeno 45 dílů, rozdělených do čtyř sérií (viz níže). Avšak díly nebyly natočeny v takovém pořadí, v jakém byly vysílány. V češtině vyšla v roce 1999 v nakladatelství Argo dvoudílná kniha Nic než slova, ve které jsou přepsány scénáře všech dílů seriálu, mimo animovaných sekvencí. Do češtiny přeložil "dvorní překladatel" Monty Pythonů Petr Palouš. Názvy epizod jsou převzaty z této knihy. Natáčena od 30. srpna 1969 do 4. ledna 1970. Vysílána od 5. října 1969 do 11. ledna 1970. Jedna - Kdeže Kanada? Dvě - Sex a násilí Tři - Jak poměrně zdaleka rozeznat různé druhy stromů Čtyři - Čas natáhnout sůvy Pět - Krize lidské identity v druhé polovině dvacátého století Šest - BBC se uchází o budapešťskou zinkovou kolčavu Sedm - S vámi chcíp pes Osm - Plnočelná nahota Devět - Mravenec, úvod Deset - Rolička ve skeči Jedenáct - Královská filharmonie na záchodě Dvanáct - Hradlo poblíž Hove Třináct - Přestávka Natáčena od 25. června 1970 do 16. října 1970.

Question: Kdy byl poprvé vysílán Monty Pythonův létající cirkus?

Answer: 1969


Člověk

Context: Člověk (Homo) je rod živočichů z čeledi hominidi (Hominidae), k němuž patří jediný současně žijící druh člověka – člověk moudrý (Homo sapiens sapiens) a jeho blízcí vyhynulí příbuzní. Samec člověka se nazývá muž, samice žena, mládě člověka dítě. Odhaduje se, že rod je asi 2,8 milionu let starý. Vznik rodu Homo se datuje do stejné doby, kdy se také objevují první kamenné nástroje, a tedy v době, kdy začíná nejstarší paleolit. Všechny druhy, vyjma člověka moudrého, vyhynuly. Člověk vzpřímený vyhynul před 50 000 až 35 000 lety, Homo neanderthalensis asi před 30 000 lety, Homo floresiensis však až před 12 000 lety. V Iwo Eleru (Nigérie) byla nalezena také archaická forma Homo sapiens stará pouze 13 000 let. Související informace naleznete také v článku Evoluce člověka. Jako druhy rodu Homo se tradičně uvádějí: †Homo naledi †Homo habilis (člověk zručný) †Homo rudolfensis (člověk východoafrický) †Homo ergaster (člověk dělný) †Homo erectus (člověk. vzpřímený) †Homo floresiensis (člověk floreský) †Homo antecessor (člověk předchůdce) †Homo heidelbergensis, někdy Homo erectus heidelbergensis (člověk heidelberský) †Homo neanderthalensis (člověk neandrtálský). , někdy Homo sapiens neanderthalensis †Homo rhodesiensis (člověk rhodéský) †Homo georgicus (člověk gruzínský) Homo sapiens (člověk moudrý) Některé nálezy popsané jako samostatné druhy zatím nedosáhly všeobecného uznání (např. †Homo cepranensis či †Homo gautengensis), některé byly včleněny do druhů jiných (např. †Homo pekinensis a †Homo soloensis do H. erectus). Za samostatný druh zatím nejsou uznáni ani neandrtálcům blízcí denisované, současníci Homo neanderthalensis i Homo sapiens (genetické analýzy naznačují, že se dokonce křížili s člověkem moudrým, konkrétně s Melanésany). Molekulární rozbory identifikovaly některé další vymřelé linie, jejichž geny přetrvávají jako výsledek dávného křížení v současné lidské populaci. Jako linie na úrovni dalšího druhu by mohli být označeni např. tzv. "archaičtí Afričané", geneticky identifikovaní v genomu Pygmejů, Hadzů a Sandawů. Systematika se v souvislosti s novými paleontologickými nálezy mění. Některé druhy se někdy označují pouze jako poddruhy jiných druhů (a to i ve starší literatuře, např. Homo neanderthalensis jakožto H. sapiens neanderthalensis – genetické analýzy totiž prokázaly značnou míru křížení s H. sapiens v užším smyslu). I některé nové fosilní nálezy (např. z lokality Dmanisi v Gruzii) se navíc zdají podporovat názor, že druhů v lidské kmenové linii bylo ve skutečnosti méně, protože linie tradičně pokládáné za odlišné druhy by na sebe mohly buď přímo navazovat, nebo jedinci různých tradičních druhů mohli spolužít ve stejných sídlištích a jednalo se jen o pouhé morfologické formy jednoho druhu.

Question: Kdy vyhynul druh Homo floresiensis?

Answer: před 12 000 lety