Ghost in the Shell

Context: Ghost in the Shell (japonsky 攻, Kókaku kidótai, ve volném překladu Zásahová obrněná pořádková jednotka) je japonská post-kyberpunková série, které započala mangou vytvořenou Masamunem Širóem, která začala vycházet v roce 1989 v časopise Šúkan Young Magazine. Původní manga byla zadaptována do filmové podoby: Přímo z ní vychází anime: Ghost in the Shell z roku 1995, a jeho volné pokračování Ghost in the Shell 2: Innocence z roku 2004. Kromě toho vznikly dva kreslené televizní seriály, Ghost in the Shell: Stand Alone Complex a Ghost in the Shell: Stand Alone Complex 2nd GIG, které dějově leží někde mezi prvními dvěma filmy. V návaznosti na seriály pak vznikly ještě další animované filmy, mj. Ghost in the Shell: Stand Alone Complex – Solid State Society (z roku 2006) a zatím nejnovější Ghost in the Shell: The Movie (z roku 2015). Dále byly na motivy filmů a seriálů vytvořeny tří videohry: jedna na PlayStation, jedna na PlayStation 2 a jedna na PlayStation Portable. Filmy a anime seriály vyrobilo studio Production I.G. Ghost in the Shell je futuristický policejní thriller, jehož hlavní postavou je žena-kyborg Motoko Kusanagi, příslušnice tajné divize Japonské národní veřejné bezpečnostní komise známé jako Sekce 9. Jednotka se specializuje na boj proti trestným činům spojeným s nelegálním vyžíváním moderních (především počítačových) technologií. Kusanagi je pojmenována po jednom ze Tří císařských klenotů Japonska, Širó na to odkazuje na konci druhé mangy.

Question: Kdo vytvořil mangu Ghost in the Shell?

Answer: Masamunem Širóem


Jazyk (lingvistika)

Context: České slovo jazyk pochází z praslovanského základu *językъ, kteréžto slovo má nejblíže ke staroperskému slovu insuwis. Rekonstruovaný indoevropský kořen slova je patrně *n̥-ghú-, respektive *dnghu- či *dnghwa-, s významem jazyk (orgán), řeč, mluva, jazyk. První část je předpona *(d)n-, druhá část je kořen, který se promítl i do ostatních indoevropských jazyků (anglicky language či tongue, německy Zunge, rusky Я, francouzsky langage, španělsky lengua, litevsky liežù, latinsky lingua). Kořen mohl být také kontaminován kořenem slovem lízat. Původ hlásky d v germánských a dalších jazycích (gótsky tuggo, staroirsky tege či velšsky tafod) není zřejmý, jedná se buď o zdvojení kořene slova nebo o tabuové důvody. Vědecký obor zabývající se zkoumáním jazyka se nazývá lingvistika. Otázky týkající se filosofie jazyka byly pokládány již ve starověkém Řecku, byly zde otázky typu zda mohou slova reprezentovat zkušenost nebo motivovanost obsahu slov, konkrétními památkami jsou například Platónovy dialogy Gorgias a Faidros. Ještě časnějším dokladem uvažování o jazyku jsou gramatiky sanskrtu, nejranější záznamy o kodifikaci liturgického jazyka a uspořádání znaků do abecedy patří do období 8. století př. n. l. Zásadním dílem je Pā gramatika ze 6. století př. n. l. Významní myslitelé vyjadřující se k jazyku jako třeba Rousseau tvrdí, že jazyk pochází z emocí zatímco Kant je zastáncem názoru o původu racionálním (rozumovém) a v logickém myšlení. Filosofové dvacátého století jako Wittgenstein tvrdí, že samotná filosofie je studiem jazyka. Do dějin lingvistiky se silně zapsali například Ferdinand de Saussure svou teorií jazykového znaku a příklonem ke struktuře a Noam Chomsky teorií generativní gramatiky. Přirozené jazyky jsou mluveny, znakovány nebo psány, ale všechny jazyky mohou být zaznamenány jako audio záznam, video nebo taktilní záznam Braillovým písmem. Toto je dáno modální nezávislostí (způsobu předání samotného sdělení). Z perspektivy filosofie může být jazyk definován několika způsoby: 1. kognitivní schopnost učit se a požívat komplexní systémy komunikace, 2. jako médium k popsání zákonů, na základě kterých tyto systémy fungují, 3. souhrn výpovědí, které mohou být vypovězeny na základě těchto zákonů. Všechny jazyky procházejí procesem sémiózy – přiřazování znaků (slov) k jednotlivým významům. Orální, manuální a taktilní jazyky obsahují fonologický systém, který je souborem pravidel podle kterých se jednotlivé jazykové znaky (nejmenší jednotky nesoucí význam(fonémy)) řadí do sekvencí, kterými jsou významově větší slovotvorné celky (morfémy) nebo slova (lexémy).

Question: Jak se nazývá věda, který studuje jazyk?

Answer: lingvistika


Adventure (album)

Context: Adventure je druhé studiové album americké rockové skupiny Television, vydané v dubnu 1978 u vydavatelství Elektra Records. Nahráno bylo od září do listopadu 1977 v newyorských studiích Soundmixers a Record Plant Studios a o produkci se staral John Jansen spolu s Tomem Verlainem, kytaristou a zpěvákem skupiny. == Seznam skladeb == == Obsazení == Tom Verlaine – kytara, zpěv, klavír Richard Lloyd – kytara, zpěv Fred Smith – baskytara, zpěv Billy Ficca – bicí == Reference ==

Question: Kdy bylo vydané album Adventure?

Answer: v dubnu 1978


Lithium

Context: Těžší izotop 7Li má naopak účinný průřez záchytu neutronu malý a soli 7Li proto mohou sloužit jako inertní médium v jaderné technologii. 7LiOH slouží k alkalizaci chladící vody v některých typech jaderných reaktorů. Známé jsou např. taveninové palivové kompozice fluoridů uranu, plutonia či nejmoderněji thoria, ve kterých 7LiF účinně snižuje bod tání takové směsi, aniž by ze systému vychytával neutrony. Vzhledem k tomu, že rozdíl hmotností obou lithiových izotopů je procentně významný, obohacování lithia vcelku není obtížné. Používají se dvě hlavní metody: využití rozdílné afinity 6Li a 7Li ke rtuti, kdy se lithný amalgám v protiproudu k vodnému roztoku LiOH obohacuje lehčím izotopem a vodná fáze těžším díky relativně vysoké tenzi par lithia a nízkému bodu varu lze izotopy separovat i modifikovanou destilací, kdy těkající páry jsou obohaceny lehčím izotopem a v tavenině zůstává 7Li. Obě technologie mají pochopitelně původ v poválečném vojenském výzkumu s cílem připravit 6LiD pro zbraně a neutrony neabsorbující soli 7Li jsou vlastně odpadem. Lithium se výrazně liší svými vlastnostmi od vlastností ostatních alkalických kovů, ale v mnohém se podobá vlastnostem kovů alkalických zemin. Rychle reaguje s kyslíkem i vodou a v přírodě se s ním proto setkáváme pouze ve formě sloučenin, za vyšší teploty slučuje přímo s dusíkem na nitrid lithný Li3N. Ze skupiny alkalických kovů je lithium nejméně reaktivní, avšak jako jediný alkalický kov se slučuje za vyšší teploty přímo s uhlíkem na karbid Li2C2 a křemíkem na silicid Li6Si2. Elementární kovové lithium lze dlouhodobě uchovávat např. překryté vrstvou alifatických uhlovodíků jako petrolej nebo nafta. Lithium se stejně jako i ostatní alkalické kovy vyskytuje pouze v oxidačním stavu Li+. Soli lithia barví plamen karmínově červeně. Bylo objeveno roku 1817 švédským chemikem Johannem Arfvedsonem v aluminosilikátových horninách petalitu. Brzy na to bylo lithium dokázáno a objeveno i ve spodumenu a lepidolitu. Podobnost lithia s dalšími již objevenými alkalickými kovy zpozoroval již Johann Arfvedson.

Question: Jaký chemický prvek je nejlehčí z řady alkalických kovů?

Answer: Lithium


Nakadžima A6M2-N

Context: A6M2-N Určení plovákový stíhací letoun Výrobce Nakadžima Šéfkonstruktér Šinobu Micutake První let 7. prosinec 1941 Zařazeno 1942 Uživatel Japonské císařské námořnictvo Výroba 1941–1943 Vyrobeno kusů 327 Některá data mohou pocházet z datové položky. Nakadžima A6M2-N (japonsky: 中 二, Nakadžima Nišiki Suidžó Sentóki - Plovákový stíhací letoun Typ 2, ve spojeneckém kódu Rufe) byl jednomístný jednomotorový plovákový stíhací letoun, který používalo japonské císařské námořní letectvo během druhé světové války. Jeho konstrukce vycházela z námořního stíhacího letounu Micubiši A6M2. Vývoj Rufe byl vyvinut ze stíhacího letounu Micubiši A6M2 Zero a jeho účelem byla podpora obojživelných operací a ochrana vzdálených japonských základem. Ze stejné soutěže vzešel i typ Kawaniši N1K, který byl později upraven na úspěšný stíhač. Jeho základem byl trup A6M2 Model 11 s modifikovaným křídlem a plováky. Vytvoření tohoto letounu bylo nápadem Šinobua Micutakeho, hlavního inženýra Nakadžimy a konstruktéra Acušiho Tadžimy. První prototyp vzlétl 7. prosince 1941 a do roku 1943 bylo postaveno 327 kusů včetně prototypu. Použití velkého hlavního a dvou menších plováků vedlo ke snížení výkonů letounu oproti Zeru o 20 %. Proto byl Rufe v nevýhodě při leteckém souboji s jakýmkoliv spojeneckým stíhačem. Nasazení Skupina letounů Nakadžima A6M2-N v Jižním Pacifiku Do služby typ vstoupil v roce 1942 a byl využit při obraně Aleut a Šalomounových ostrovů. Rufe se osvědčily v noci, při vyrušování amerických torpédových člunů PT, které bylo obtížné odhalit dokonce i pro prozatím nepříliš dokonalé japonské radary[zdroj? ]. Piloti A6M2-N také používali světlice pro osvětlení torpédových člunů, které byly velice zranitelné při střetu s torpédoborci a tma pro ně byla nutnou obranou. Letoun sloužil i jako stíhací ochrana skladišť paliva a letišť na Balikpapanu v Nizozemské Východní Indii a také v podobné roli na Kurilských ostrovech. Stíhačky Rufe nesl nosič hydroplánů Kamikawa Maru při operacích v oblasti Šalomounových a Kurilských ostrovů, stejně jako japonské pomocné křižníky Hokoku Maru a Aikoku Maru při výpadech do Indického oceánu.

Question: Kolik místne bylo létadlo Nakadžima A6M2-N?

Answer: jednomístný


Vratislav I

Context: Vratislav I. (888 – 13. února 921) byl český kníže, vládnoucí od roku 915 do své smrti 921. Vratislav byl synem knížete Bořivoje a kněžny Ludmily, mladším bratrem Spytihněva I., otcem knížat Václava a Boleslava I.. == Život == === Knížetem === Legendy popisují Vratislava jako schopného panovníka. Zřejmě jako první expandoval za hranice české kotliny. Kolem roku 916 založil baziliku sv. Jiří na Pražském hradě, kde je také pochován. Zahraniční politiku charakterizovaly boje s Maďary. S manželkou Drahomírou z kmene Stodoranů (oblast Braniborska), se kterou se oženil zřejmě v roce 906, měl sedm dětí, z toho tři syny – Václava, Boleslava a Spytihněva, který se ovšem jako nejmladší nikdy nestal panujícím knížetem. Jednou z jejich dcer možná byla Střezislava, manželka Slavníka. Jinou teorií je, že příbuzným Přemyslovců byl Slavník. Každopádně se z tohoto manželství odvozuje rod Slavníkovců. Kronika Gesta Hungarorum uvádí, že Vratislav I. zemřel, pravděpodobně po zranění dne 13. února v roce 921 ve válce v době uherského nájezdu do Čech a na Moravu. Pohřben byl na Pražském hradě v bazilice sv. Jiří, původně pod podlahou před kněžištěm, dnes jsou jeho ostatky v náhrobní tumbě v hlavní lodi na straně epištolní (jižní). === Spor matky a manželky === Po Vratislavově smrti se jeho manželka dostala do sporu s tchyní Ludmilou, která ještě za života Vratislava vychovávala jeho syny. Po smrti knížete pravděpodobně kmenové shromáždění rozhodlo o rozdělení moci mezi Ludmilu a její snachu Drahomíru. Do Ludmiliny péče byla nadále svěřena výchova budoucího knížete, Drahomíra jej naopak měla do doby jeho nástupu zastupovat. Konflikt mezi oběma ženami snad souvisel s vývojem mezinárodní situace, kdy se moc přesouvala z bavorského vévodství na Sasko. Zdá se, že Drahomíra se spíše zasazovala pro spolupráci se Saskem i přes riziko omezení relativně nezávislého postavení Čech, Ludmila snad věřila spíše v další orientaci na Bavorsko (Řezenská diecéze). Politický konflikt byl podle legendy završen vraždou Ludmily dne 15. září 921 na hradišti Tetín. Historikové uvádějí, že Ludmila byla uškrcena Tunnou a Gommonem, svojí vlastní šálou (závojem), patrně Varjagy (ruský název severských Vikingů), družiníky kněžny Drahomíry. Kníže Vratislav I. je jako otec svatého Václava někdy nazýván blahoslaveným. == Odkazy == === Literatura === BLÁHOVÁ, Marie; FROLÍK, Jan; PROFANTOVÁ, Naďa. Velké dějiny zemí Koruny české I. Do roku 1197.

Question: Charakterizovaly zahraniční politiku Vratislava I. boje s Maďary?

Answer: Zahraniční politiku charakterizovaly boje s Maďary.


Staré řecké báje a pověsti

Context: Staré řecké báje a pověsti je pravděpodobně nejznámější kniha Eduarda Petišky. Obsahuje příběhy z řecké mytologie převyprávěné pro děti a mládež. Jednotlivé příběhy pojednávají o řeckých bozích, hrdinech, mýtických postavách a nestvůrách. Poprvé byla vydána v roce 1958 s ilustracemi Václava Fialy ve Státním nakladatelství dětské knihy, roku 1964 byla kniha rozšířena. Do roku 2012 byla kniha jen v Čechách vydána celkem patnáctkrát. Kniha má 264 stran. Eduard Petiška v začátcích komunistické totality nevěřil, že se mu ještě v životě podaří vydat knihu pro dospělé. Proto ji pojal, jak později sděloval, jako "román o životě v Čechách", o českých zoufalstvích a nadějích, tedy jako klíčový román, kde jednotliví bozi představovali jednotlivé politiky a postoje. V tomto archetypickém pojetí antické látky zřejmě spočívá její mezinárodní úspěch, není to jen převyprávění antických mýtů, je to jednolitá zpráva o lidském životě a charakteru, tato zpráva je srozumitelná ve všech jazycích, do kterých kniha byla přeložena a vydávána (v němčině, angličtině, italštině, nizozemštině, finštině, ruštině, maďarštině, estonštině atd.). Ve Francii dosáhla pětadvaceti vydání do roku 2011 a stala se školní četbou.Autorovo dílo se již před knihou dělí do dvou základních větví: do literatury pro dospělé a do literatury pro děti a mládež, z nich se každý směr se opět dělí na další odvětví, pokrývá se tak celý úsek čtenářského věku, čtenářských zájmů.

Question: Kdo je autorem knihy Staré řecké báje a pověsti?

Answer: Eduarda Petišky


Česko

Context: Pivo se v Česku pilo a vyrábělo minimálně od roku 993, z toho roku máme dochovánu zprávu o tom, že biskup Vojtěch zakázal mnichům Břevnovského kláštera pivo vyrábět. V Plzni vznikl roku 1842 druh piva (pils, pilsner, pivo plzeňského typu), který je dnes nejrozšířenějším na světě. V produkci piva je ČR na 15. místě na světě. V zemi je 40 velkých průmyslových pivovarů a k tomu mnoho pivovarů malých. Největšími pivovary jsou Plzeňský Prazdroj (značky Pilsner Urquell, Gambrinus, Velkopopovický Kozel, Radegast), Pivovary Staropramen (Staropramen), Heineken Česká republika (Starobrno, Krušovice), Budějovický Budvar (Budvar) a PMS Přerov. K malým pivovarům patří například Bernard v Humpolci.Významnou roli hrála v minulosti výroba skla a bižuterie (viz České sklo). === Těžba === Ke klíčovým nerostným surovinám těženým v Česku patří černé a hnědé uhlí, dál kaolín, jíl, grafit, vápenec nebo jiné stavební hmoty. Naleziště uranu se nachází u obce Dolní Rožínka. V roce 2016 byly v oblasti Krušných hor objeveny velké zásoby lithia. V malém rozsahu se na jihu Moravy těží ropa a zemní plyn, ale větší objem těchto surovin je dovážen z Ruska. Jelikož třetinu země pokrývají lesy, patří dřevo též k vývozním artiklům.

Question: Jaké naleziště se nachází u Dolní Rožínky?

Answer: uranu


Kolibříkovití

Context: Kolibříci, kteří tvoří samostatnou čeleď kolibříkovití (Trochilidae), jsou malí, často velmi nápadně zbarvení ptáci. Proto se jim také někdy říká "létající drahokamy". Jde o endemické živočichy, kteří se vyskytují jen na americkém kontinentě. (V Česku a střední Evropě může být tento ptačí druh snadno zaměněn za dlouhozobku, což je ovšem motýl z čeledi lišajovitých.) Kolibříci jsou velmi zdatnými letci. Za sekundu mohou mávnout křídly 12× až 90× (v závislosti na druhu), díky čemuž se mohou ve vzduchu doslova zastavit na místě. Dokážou také vyvinout rychlost větší než 15 m/s (54 km/h), a jako jediní zástupci ptačí říše dokážou létat pozpátku. V současné době rozeznáváme zhruba 325–340 druhů (v závislosti na taxonomickém zařazení). Kolibříci jsou ve velikosti viditelně odlišní, nejmenší zástupce celé čeledi, kalypta nejmenší, je zároveň i nejmenším ptákem světa, největším zástupcem je naopak kolibřík velký. Většinou se jedná o nápadně zbarvené, štíhlé ptáky s malými končetinami. S výjimkou hmyzu mají kolibříci nejrychlejší metabolismus ze všech živočišných druhů. Důvodem je zejména velmi rychlý a pro tělo značně vytížující tlukot křídel. Za minutu přitom jeho srdce vykoná až 1260 tepů, v noci, kdy je jeho metabolismus značně zpomalen, jeho výkon může klesnout až na 50–180 tepů/min. Živí se zejména nektarem rostlin, k čemuž jim napomáhá jejich dlouhý zobák, který je často u různých druhů odlišný a specializovaný pro určitý druh květu. V potravě přitom zcela odmítá nektar s nižším zastoupením cukrů než 10 %. Kvůli tomu, že je nektar málo výživný, požírá také drobný hmyz a jiné bezobratlé živočichy, zvláště pak v období rozmnožování. Létáním a hledáním potravy tráví kolibříci pouze 10–15 % dne, zbývajících 75–80 % zaujímá odpočinek. I přesto však musí denně pozřít značně větší množství potravy, než je jeho celková hmotnost a musí tak denně navštívit stovky květů. V období rozmnožování se samec nijak nepodílí na inkubaci vajec, ani na krmení mláďat. Většina druhů si staví malé, velmi dobře maskované hnízdo, které buduje na větvích stromů nebo keřů. Velikost hnízda je značně odlišná, nejmenší přitom mohou dosahovat velikosti jedné poloviny skořápky vlašského ořechu. Kladou obvykle 2 vejce, na kterých sedí 12–19 dnů. Ve volné přírodě se dožívají průměrně 3–5 let. Čeleď kolibříkovitých se dělí na dvě podčeledi (Hermit a Trochilinae) které zahrnují velké množství rodů, běžně jich bývá uváděno 106. Podčeleď Trochilinae: Podčeleď Hermit: V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hummingbird na anglické Wikipedii.

Question: Jak se jmenuje největší zástupce kolibříků?

Answer: kolibřík velký


Chlamydióza

Context: Velká epidemie až pandemie proběhla v letech 1929-30. V roce 1929 v Argentině nejprve onemocnělo v okolí Cordoby více než 100 lidí za příznaků atypické pneumonie. Epidemiologické šetření ukázalo, že všichni přišli do styku se zásilkou 5000 papoušků z Brazílie, kteří hromadně hynuli a jejichž majitelé se proto snažili je rychle a levně rozprodat. Nejvíce nemocných lidí bylo mezi prodavači a překupníky. Aukce pokračovala v Tucumanu, kde se vzápětí také objevila onemocnění lidí. Teprve na podzim r. 1929, kdy byla choroba přenesena do hlavního města, byla konečně zburcována veřejná zdravotnická služba, protože i zde došlo k těžkému průběhu epidemie. Proto byl zakázán jakýkoliv prodej a přesun papoušků z Argentiny. Přesto byla nákaza v průběhu roku 1930 zavlečena nejméně do 12 států - USA, Anglie, Rakouska, Itálie, Švýcarska, Francie, Dánska, Alžírska, Holandska, Egypta, Německa, Švédska a Československa. Uvádí se, že celkem onemocnělo 750-800 lidí, z nichž asi 40 % zemřelo. Ve většině případů byla nákaza do Evropy zavlečena papoušky z Jižní Ameriky. Ale i v Evropě, v místních chovech papoušků, byly prokázány latentní rezervoáry infekce, které čas od času byly zdrojem infekcí pro člověka. První případ chlamydiózy u nás u importovaných ptáků popsali Galia et al. (1949). Vážná epizootie kachen v Československu byla pozorována v letech 1949 až 1963 (Strauss, 1967). Na vysokou kontagiozitu původce ukazuje případ jedné kočovné divadelní společnosti, která si vypůjčila papouška od chovatele pro své představení. Během vystoupení se nakazilo 12 herců, třebaže papoušek byl na jevišti jen v kleci. Další epidemie chlamydiózy byla zaznamenána mezi lovci a škubačkami peří buřňáků ledních (Fulmarus gracialis) na Faerských ostrovech v roce 1939. Pandemie chlamydiózy v letech 1929-30 přispěla k rozpoznání etiologie, epizootologie i diagnostiky nemoci. Bedson et al. (1930) prokázali filtrovatelnost původce a v témže roce, nezávisle na sobě, popsali způsob mikroskopického průkazu původce ve vyšetřovaném materiálu z lidí a ze zvířat Levinthal (Německo), Coles (Anglie) a Lillie (USA); elementární tělíska se proto také někdy popisují jako tělíska LCL. Chlamydia trachomatis sérotypy A-C - trachom (oční infekce) sérotypy D-K - pohlavně přenosné infekce močopohlavního ústrojí (mohou být ale infikovány i např. oči nebo hrtan) sérotypy L1-L3 - lymphogranuloma venereum (pohlavní infekce) Chlamydophila pneumoniae bezpříznaková kolonizace dýchacích cest běžené infekce dýchacích cest - rýma, faryngitida, pneumonie meningoencefalitida (zánět mozkových blan) - vzácně Chlamydophila psittaci - původce chlamydiózy ptáků, ovcí, abortu hovězího dobytka, encefalomyelitidy skotu, polyartritidy jehňat a telat a pneumonie koček

Question: Na kterých ostrovech byla zaznamenána epidemie chlamydiózy v roce 1939?

Answer: Faerských


Západočeská univerzita v Plzni

Context: Sídlo má v Plzni a v Chebu. Výuka se realizuje v bakalářských, navazujících magisterských i doktorských programech v oblastech managementu, marketingu, financí, projektového řízení, informačního managementu a geografie. Fakulta elektrotechnická Fakulta elektrotechnická ZČU Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta elektrotechnická Západočeské univerzity. Technická fakulta realizuje studium v bakalářských, magisterských a doktorských studijních programech. Jedná se o jednu z nejstarších fakult univerzity. Fakulta filozofická Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta filozofická Západočeské univerzity. Fakulta humanitního zaměření zahrnující paletu oborů z oblasti společenských a humanitních věd. Studovat lze v bakalářských, navazujících magisterských i doktorských programech. Fakulta se podílí na společenských a kulturních aktivitách v Plzni. Fakulta pedagogická Fakulta pedagogická ZČU Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta pedagogická Západočeské univerzity. Fakulta pedagogická připravuje studenty na učitelské i neučitelské profese v bakalářských (Bc.), magisterských (Mgr.) a doktorských (Ph.D.) studijních programech. Fakulta pedagogická je nejstarší a zakládající fakultou Západočeské univerzity v Plzni. Fakulta právnická Fakulta právnická ZČU Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta právnická Západočeské univerzity. FPR je jednou ze čtyř právnických fakult v České republice. Studium uskutečňuje v bakalářském, magisterském, navazujícím i doktorském studiu. Obory jsou zaměřené na studium různých forem Práva, Veřejné správy i Právních věd. Fakulta disponuje i právem konat rigorózní zkoušku (JUDr.). Fakulta strojní Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta strojní Západočeské univerzity. Na fakultě lze studovat bakalářské, navazující magisterské i doktorské studijní programy. Jedná se o jednu z nejstarších fakult univerzity. Fakulta zdravotnických studií Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta zdravotnických studií Západočeské univerzity. Fakulta zdravotnických studií si klade za cíl připravovat jak v rovině teoretické tak praktické odborníky způsobilé k výkonu nelékařského zdravotnického povolání v ČR s možností uplatnění v rámci členských zemích EU.

Question: Jaká je zkratka Západočeské univerzity v Plzni?

Answer: ZČU


La Línea de la Concepción

Context: Na jihozápadě je ohraničeno plážemi Gibraltarské zátoky, na jihovýchodě plážemi Alboránského moře a jinak svou severní částí hraničí s městem San Rogue, jehož bylo až do roku 1870 součástí. Má rozlohu bezmála dvacet kilometrů čtverečních a v roce 2010 zde žilo skoro 65 tisíc obyvatel. Dějiny Když v rámci Války o španělské dědictví dobyla v roce 1704 společná výprava Anglie a Holandska (vracející se z neúspěšného dobývání Barcelony do Lisabonu) Gibraltar, odešlo původní španělské obyvatelstvo do nedalekého města San Roque, původně s nadějí, že se budou moci brzy vrátit zpět. Utrechtský mír v roce 1713 ovšem potvrdil, že vládu nad Gibraltarem mají nadále uplatňovat Angličané. Španělé se s takovým vývojem nechtěli smířit a král Filip V. nechal pevnost v roce 1727 oblehnout v rámci marné snahy o její dobytí. Když se dobytí nezdařilo, rozhodl se zde vybudovat trvalé hraniční opevnění, které by oddělilo Gibraltar od pevniny. Výstavba probíhala v letech 1731 až 1735 a právě nedaleká obydlí rodin pracovníků a dodavatelů představovala první zárodek budoucího města. Samotné opevnění přitom rozbořili 14. února 1810 Britové, kteří v rámci Španělské války o nezávislost stáli na straně Španělů proti Napoleonovi Bonapartemu a báli se, že opevnění využije blížící se francouzské vojsko. I po rozboření opevnění ovšem město dále prosperovalo jakožto hraniční sídlo v závislosti na Gibraltaru, který zásobovalo potravinami a naopak nabízelo jeho obyvatelům různé služby. Dlouho bylo přímou součástí města San Rogue, ale obyvatelé se časem začali dožadovat správní samostatnosti a tak se 17. ledna 1870 stalo samostatným správním celkem. Ve stejném roce 20. července zvolili zástupci občanů prvního starostu a první zasedání obecní rady jednomyslně schválilo název La Línea de la Concepción. V roce 1913 král Alfons XIII. povýšil obec na město. I v průběhu 20. století zůstávalo město těsně provázané s nedalekým Gibraltarem a když Francisco Franco 8. června 1969 jako odpověď na novou gibraltarskou ústavu nařídil uzavřít hranici, tisíce místních lidí tím přišly o práci. Památky Pevnosti Klíčovou součástí opevnění budovaného v třicátých letech 18. století a zničeného na počátku 19. století byly dvě velké pevnosti, Santa Bárbara na východním konci a San Felipe na západním konci.

Question: S čím má La Línea de la Concepción svou severní hranici?

Answer: San Rogue


Sputnik 3

Context: Sputnik 3 (rusky С3) byla sovětská výzkumná družice Země, vypuštěná na oběžnou dráhu 15. května 1958 z kosmodromu Bajkonur pomocí modifikované rakety R-7/SS-6. Jednalo se o druhý pokus o vypuštění. První, který se uskutečnil 27. dubna 1958, totiž skončil explozí rakety. Počáteční parametry orbitální dráhy: výška 214×1860 km, sklon 65,18°, doba oběhu 105,90 min. Družice měla kónický tvar o délce 3,57 m a průměru základny 1,73 m. Její hmotnost byla 1 327 kg. Napájení bylo zajišťováno pomocí slunečních článků rozmístěných na různých místech pláště družice. Přístrojové vybavení obsahovalo celkem 12 přístrojů a experimentů, ty měřily: tlak a složení vysokých vrstev atmosféry koncentraci kladně nabitých částic intenzitu korpuskulárního záření Slunce charakter a variace kosmického záření elektrostatický náboj a elektrické pole v okolí Země intenzitu magnetického pole Země dopady mikrometeoritů teploty uvnitř a na povrchu družice Družice detekovala vnější radiační pole Země, ovšem rozložení záření Van Allenových radiačních pásů se nepodařilo změřit, protože selhal magnetofon pro záznam dat. Aktivace jednotlivých přístrojů, vysílání dat a vnitřní činnosti družice byly řízeny pomocí elektronického sekvenčního automatu na bázi polovodičů.

Question: Kdy byla vypuštěna na oběžnou dráhu sovětská družice Sputnik 3?

Answer: 15. května 1958


Zemní plyn

Context: Zemní plyn je přírodní hořlavý plyn využívaný jako významné plynné fosilní palivo. Jeho hlavní složkou je methan. Zemní plyn se těží z porézních sedimentárních hornin uzavřených ve strukturních pastech podobně jako ropa. Nachází se buď samostatně, společně s ropou nebo černým uhlím. Používá se také jako zdroj vodíku při výrobě dusíkatých hnojiv. Díky tomu, že obsahuje především methan, má v porovnání s ostatními fosilními palivy při spalování nejmenší podíl CO2 na jednotku uvolněné energie. Na druhé straně je methan mnohem účinnější skleníkový plyn než CO2 a úniky zemního plynu v celém logistickém řetezci od těžby po spotřebu jsou značné. V novějších výzkumech je proto užívání zemního plynu místo jiných fosilních paliv hodnoceno negativně . Ve vozidlech se využívá ve stlačené (CNG) nebo zkapalněné podobě (LNG). Zemní plyn je bez zápachu, proto se odorizuje, tj. přidávají se do něj páchnoucí plyny (např. ethylmerkaptan) tak, aby bylo možno čichem zjistit koncentraci ve vzduchu větší než 1 procento. Zemní plyn je využíván jako zdroj energie a také jako surovina pro chemický a palivový průmysl. == Fyzikální charakteristiky == Tyto charakteristiky jsou průměrné, protože se podle složení na různých nalezištích liší. Hustota: suchý plynný: 0,7 kg/m3 (lehčí než vzduch) kapalný: 400 kg/m3 Molární hmotnost: M = 0,0164 kg/mol Zápalná teplota: t = 650 °C Teplota plamene 1957 °C Výhřevnost: 16–34 MJ/m3 (plynný) Oktanové číslo při použití ve spalovacích motorech: 120–130 Dolní mez výbušnosti: 4,3%

Question: Jaký druh plynu je využíván jako zdroj energie i jako surovina pro chemický a palivový průmysl?

Answer: Zemní


Invaze v zátoce Sviní

Context: Invaze v zátoce Sviní byla neúspěšná operace kubánských exulantů, kteří v dubnu 1961 (pod vedením CIA) napadli jižní Kubu. Tuto akci financovala a podporovala americká administrativa, jejímž cílem bylo svržení Fidela Castra. Operace proběhla necelé tři měsíce poté, co se John Fitzgerald Kennedy stal 35. americkým prezidentem. Kvůli podcenění příprav však skončila naprostou porážkou. Kubánské ozbrojené síly, vycvičené a vybavené státy Východního bloku, rozdrtily invazní bojovníky do tří dnů. Navíc se Castro v následujících měsících ještě více přimkl k Sovětskému svazu. Důsledkem tohoto vylodění byla Karibská krize. Kuba byla pod silným vlivem USA již od konce španělsko-americké války v roce 1898. Ten ochabl až po pádu prezidenta Batisty. K moci se dostal silně levicově zaměřený Castro, který vyhrotil vztahy znárodněním velkého množství zemědělské půdy a těžebních podniků. Kubánská ekonomika sice následně vlivem obchodní války se Spojenými státy začala upadat, situace však využil Sovětský svaz, který v roce 1960 nabídl odkoupení části budoucí sklizně cukrové třtiny a poskytl výhodné půjčky na nákup zbraní. Po dalším znárodňování, tentokrát bank a podniků (především cukrovarů) s americkým podílem, se velení CIA rozhodlo odstranit kubánského vůdce. Nejprve se uvažovalo o atentátu, ale od jara 1960 probíhal výcvik kubánských emigrantů, kteří měli po invazi podpořit všelidové povstání. V srpnu byli vytipováni dobrovolníci do Brigády 2506. Jako místo vylodění bylo vybráno město Trinidad. Bojovým křtem prošly invazní jednotky v listopadu 1960 při potlačování guatemalské občanské války. V lednu 1961 přešel projekt pod administrativu nově zvoleného prezidenta Kennedyho, který se nejprve k celé operaci stavěl spíše skepticky.

Question: Kdo vládl na Kubě během invaze v Zátoce sviní?

Answer: Fidela Castra


Vogue

Context: Vogue je časopis se zaměřením na módu, design a životní styl. Vychází ve dvaceti třech zemích každý měsíc. V redakci se vystřídala celá řada světoznámých módních fotografů. V magazínu The New York Times v prosinci 2006 popsala Vogue literární kritička Caroline Weber jako "nejvlivnější módní časopis na světě." Vogue publikuje také články o umění, kultuře a politice. Má celou řadu stálých modelek z řady známých celebrit. Na druhou stranu je časopis také kritizován. V současné době vychází ve 23 zemích: Argentina, Austrálie, Belgie, Brazílie, Kanada, Čína, Francie, Německo, Řecko, Indie, Itálie, Japonsko, Korea, Mexico, Peru, Polsko, Portugalsko, Rusko, Španělsko, Švýcarsko, Čínská republika, Turecko, Velká Británie a USA. Vogue byl založen jako týdeník Arthurem Baldwinem Turnurem v roce 1892. Když v roce 1909 zemřel, převzal společnost Condé Nast. První změna, kterou Nast udělal, že změnil periodu výtisků na dva týdny místo jednoho. V roce 1910 začal vydávat i v Evropě postupně byla dobyta Británie, Španělsko a Francie. V šedesátých letech začala dělat šéfredaktorku Diana Vreeland a začala dávat práci takovým celebritám - modelkám jako byli například Suzy Parker, Twiggy, Penelope Tree a další. Od roku 1988 je šéfredaktorkou americké verze Anna Wintourová. V redakci se vystřídala celá řada světoznámých módních a reportážních fotografů. Například André Kertész, Robert Doisneau, Edward Steichen, Richard Avedon, William Klein nebo Edwin Smith.

Question: V kolika zemích vychází časopis Vogue?

Answer: ve dvaceti třech


Izraelské obranné síly

Context: V čele IOS stojí náčelník Generálního štábu (Ramatkal), který je podřízený ministru obrany. V současné době zastává od roku 2015 funkci Ramatkala generálporučík Gadi Eizenkot. Izraelské obranné síly byly zřízeny 26. května 1948 na příkaz ministra obrany a premiéra Davida Ben Guriona. Vznikly sloučením podzemní vojenské organizace Hagana a militantních skupin Irgun a Lechi. Bránily Izrael ve všech válkách, kterými od svého založení prošel: válkou za nezávislost, sinajskou válkou, šestidenní válkou, opotřebovací válkou, jomkipurskou válkou a první a druhou libanonskou válkou. Zatímco původně IOS operovaly na třech frontách – proti Libanonu a Sýrii na severu, Jordánsku a Iráku na východě a Egyptu na jihu – po podepsání egyptsko-izraelské mírové smlouvy z roku 1979 se její aktivity zaměřily především na jižní Libanon a palestinská území. IOS se rovněž zapojily do první a druhé intifády. Izraelské obranné síly se od většiny ostatních armád liší v mnoha věcech, mimo jiné v povinné vojenské službě žen, struktuře a v úzkých stycích mezi pozemním vojskem, letectvem a námořnictvem. Od svého založení se IOS snažily být jedinečnou armádou přesně vyhovující specifickým izraelským podmínkám. IOS používají mnohé v Izraeli vyvinuté technologie, z nichž mnoho bylo vyrobeno právě pro specifické potřeby této armády. Patří mezi ně například hlavní bojový tank Merkava, vyspělé hi-tech zbrojní systémy, samopaly Uzi, poloautomatická pistole Desert Eagle, útočné pušky Galil či Tavor. IOS udržují úzké vojenské vztahy se Spojenými státy, a to včetně spolupráci na vývoji zbraní a zbraňových systémů, jmenovitě například letoun F-15I, taktický laserový výkonový systém THEL či systém protiraketové obrany Arrow. == Etymologie == Název Izraelské obranné síly (hebrejsky: צְבָא הַהֲגָנָה לְיִשְׂר. ָאֵל, Cva ha-hagana le-Jisrael, doslova "obranná armáda Izraele") byl schválen izraelskou vládou 26. května 1948, tj. ve stejný den, kdy tato armáda z rozkazu Davida Ben Guriona vznikla. Další hlavní navrhovanou alternativou názvu byla Izraelská armáda či Armáda Izraele (hebrejsky: צְבָא יִשְׂרָאֵל, Cva Jisra'el), avšak existovaly i návrhy jako Židovská armáda či Armáda Státu. Současný název byl nakonec vybrán ze dvou důvodů: na jedné straně zdůrazňuje, že účelem armády je pouze obrana a na druhé straně zahrnuje název Hagana, tedy podzemní vojenskou organizaci, z níž IOS vzešla. K autorství či přispění k názvu se přihlásili nejméně tři lidé. Tehdejší výkonný ředitel ministerstva obrany David Jisra'eli uvedl, že tento název navrhl Levi Eškolovi, který jej dále navrhl vládě. Náčelník Generálního štábu Ja'akov Dori sice netvrdí, že se osobně podílel na vzniku názvu, avšak uvádí, že toto označení převažovalo mezi staršími důstojníky armády, a proto se jednalo o jediný přirozený název.

Question: Jakou zkratku mají Izraelské obranné síly?

Answer: IOS


Jakarta

Context: Dne 22. června 1527 Bantamané změnili jméno města z Kalapy na Jayakarta (odtud dnešní Jakarta), což v javánštině znamená "vítězný a prosperující". Tento den je dnes oficiálně považován za den vzniku města Jakarty. Holanďané přišli do Jayakarty ke konci 16. století. V roce 1619 holandské jednotky holandské Východoindické společnosti, vedené Janem Pieterszoonem Coenem, obsadily město a přejmenovaly ho z Jayakarty na Batavia, což je latinské označení domorodých kmenů, které žily v Nizozemsku za Římské říše. Dne 4. března 1621 se Batavie stala hlavním městem Holandské Východní Indie. Britové přepadli v roce 1811 Jávu a okupovali ji pět let, zatímco Nizozemci měli plno starostí s napoleonskými válkami v Evropě a nemohli tak účinně bránit ostrov. Roku 1942, během druhé světové války, převzali vládu nad městem Japonci a změnili jméno na dnešní Jakarta. Jakarta se stala po vzniku Indonésie v roce 1949 hlavním městem. Dne 14. ledna 2016 zaútočili v rušné obchodní čtvrti hlavního města Indonésie sérií bombových útoků teroristé tzv. islámského státu. Cílem měli být cizí státní příslušníci a tamní ozbrojené složky. Policie zabila 5 teroristů, útok si vyžádal dvě oběti. Až do roku 1778 datuje svůj počátek Indonéské národní muzeum (Museum Nasional Indonesia), vzniklé péčí holandských učenců - nejprve jako učená společnost, od roku 1868 z rozhodnutí koloniálních úřadů plnohodnotná muzejní instituce; podle sochy stojící před hlavní budovou zvané též Gedung Gajah ("Sloní dům") či Museum Gajah.

Question: Jak se jmenuje hlavní město Indonésie?

Answer: Jakarta


Wilhelm Conrad Röntgen

Context: Bez maturity se nemohl totiž zapsat na žádnou německou vysokou školu. Nikdo mu však nebránil navštěvovat ze zájmu na utrechtské univerzitě přednášky z matematiky, fyziky, chemie, zoologie a botaniky. Přestože Röntgen vyloučení ze školy považoval za křivdu, od svého cíle mít maturitu neupustil. Jeden člen zkušební komise pro privátní zkoušku dospělosti ale náhle onemocněl; náhradní examinátor přišel ze školy, která Röntgena předtím vyloučila a uchazeč propadl. Od podzimu 1865 byl přijat na Vysoké škole technické v Curychu, která přijímala zájemce i bez maturitního vysvědčení, pouze na základě vstupní zkoušky. Po šesti semestrech studia stavby strojů získal diplom strojního inženýra a rok nato ještě doktorát filozofie na curyšské univerzitě. I když se později věnoval experimentální fyzice, byla mu inženýrská kvalifikace velmi užitečná. Protože měl znalosti konstruktéra i technologa, mohl většinu pokusů, které vymyslel, také sám s běžnými prostředky realizovat. Röntgen se oženil v roce 1872 s Annou Berthou Ludwig z Curychu, dcerou místního kavárníka. Ta byla sestřenicí básníka Otta Ludwiga. Röntgen se svou manželkou neměl vlastní děti, ale v roce 1887 adoptovali Josephinu Berthu Ludwig, dceru Annina bratra. Poslední rok devatenáctého století přešel do Mnichova. Zemřel v chudobě 10. února 1923 v Mnichově na rakovinu střev. Byl pohřben v hrobě svých rodičů v Giessenu. Zde mu také byl vybudován památník. Röntgenův život ovlivnilo setkání s profesorem fyziky Augustem Kundtem. V roce 1869 se stal jeho asistentem, po roční spolupráci v Curychu s ním odešel do Würzburgu a o dva roky později (1872) na nově zřízenou univerzitu ve Štrasburku. Tam podal habilitační práci a začal působit jako soukromý docent univerzitního ústavu (1874). Následující rok (1875) nastoupil na místo profesora matematiky a fyziky na Vysoké škole zemědělské v Hehenheimu. Protože mu tam ale chyběla možnost pracovat experimentálně, vrátil se (jako mimořádný profesor matematické fyziky) už za dva semestry zase ke Kundtovi do Štrasburku. Po třech letech (1879) byl pak povolán za řádného profesora a ředitele Fyzikálního ústavu univerzity v Giessenu, tam zůstal až do roku 1888. Dalších dvanáct let působil na würzburské univerzitě.

Question: Kdy zemřel Wilhelm Conrad Röntgen?

Answer: 10. února 1923


Mars (planeta)

Context: V tomto období docházelo k významné sopečné činnosti a katastrofickým záplavám způsobených činností outflow channels. Nejmladší jednotka Amazonian byla pojmenována dle Amazonis Planitia. Pro období Amazonianu je charakteristická nízký počet nových impaktních kráterů a pozůstatky po projevech ledovců a výrazné sopečné činnosti například v oblasti Tharsis. Marsovská historie (V miliónech let) Podrobnější informace naleznete v článku Atmosféra Marsu. Mars má dnes velmi řídkou atmosféru, která není schopná zadržovat tepelnou výměnu mezi povrchem a okolním prostorem, což má za následek velké teplotní rozdíly během dne a noci. Tlak na povrchu se pohybuje mezi 600 až 1000 Pa, což je přibližně 100 až 150krát méně než na povrchu Země či jako přibližně ve 30 km nad jejím povrchem. Podobně jako na Zemi ale dochází ke změnám v atmosféře v závislosti na sezónních výkyvech, jak se planeta přibližuje a oddaluje od Slunce. V zimě přibližně 25 % atmosférického oxidu uhličitého zmrzne na pólech, zatímco v létě opět sublimuje a vrátí se do atmosféry. Atmosféra je tvořena převážně z oxidu uhličitého (95,32 %), dále obsahuje: dusík (2,7 %), argon (1,6 %), kyslík (0,13 %), oxid uhelnatý (0,07 %) a vodní páry (0,03 %), která vzniká sublimací z polárních čepiček. Mezi ostatní plyny vyskytující se v atmosféře se pak ještě řadí neon, krypton, xenon, ozón a metan (který je možným indikátorem života na Marsu, jelikož podléhá rychlému rozpadu, nicméně studie z roku 2012 naznačuje, že metan vzniká jako výsledek interakce UV záření se sloučeninami uhlíků obsažených v mikrometeoritech a kosmickém prachu).

Question: Proč jsou na Marsu velké teplotní rozdíly mezi dnem a nocí?

Answer: řídkou atmosféru


Volby do Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky 2013

Context: Volby do Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky se uskutečnily ve dnech 25.–26. října 2013. Tyto parlamentní volby byly předčasné. Poslanci přijali ústavní usnesení o žádosti prezidentu republiky o rozpuštění Poslanecké sněmovny podle čl. 35 odst. 2 Ústavy České republiky dne 20. srpna 2013, prezident Miloš Zeman rozpustil sněmovnu 28. srpna. Ve volbách zvítězila Česká strana sociálně demokratická, která získala 20,45 % hlasů a 50 mandátů. Na druhém místě překvapivě skončilo ANO 2011, které získalo 18,65 % a 47 mandátů. Třetí skončila Komunistická strana Čech a Moravy, další pak bývalé vládní strany TOP 09 a Občanská demokratická strana. Do sněmovny se ještě dostaly Úsvit přímé demokracie Tomia Okamury a Křesťanská a demokratická unie – Československá strana lidová. == Výsledky == Státní volební komise oficiální výsledky vyhlásila 30. října, její sdělení vyšlo pod č. 343/2013 Sb. Vítězem voleb se stala ČSSD s 20,45 % hlasů, druhé místo obsadilo hnutí ANO s 18,65 %, třetí místo připadlo KSČM se ziskem 14,91 %. Čtvrté místo si připsala TOP O9 s 11,99 %, na pátém místě skončila ODS se 7,72 %, na šestém místě hnutí Úsvit se ziskem 6,88 % hlasů a na sedmém se umístila KDU-ČSL se 6,78 % hlasů. Ostatní strany nepřekročily pětiprocentní kvórum a do sněmovny se tak nedostaly. Volební účast byla 59,48%, kdy bylo odevzdáno celkem 5 007 212 hlasů (z toho platných 4 969 984) z 8 424 227 oprávněných voličů. === Podrobné výsledky === ==== Podrobné výsledky stran ==== ==== Zvolení poslanci podle politické příslušnosti ==== ==== Výsledky podle krajů (v procentech) ==== ==== Rozdělení mandátů podle krajů ==== ==== Mapy výsledků ==== Mapy výsledků sedmi stran, které se dostaly do nové sněmovny. == Situace před volbami == === Politická krize 2013 === V reakci na červnovou aféru podal dne 17. června demisi premiér Petr Nečas.

Question: vyhrála ODS parlamentní volby roku 2013?

Answer: Ve volbách zvítězila Česká strana sociálně demokratická, která získala 20,45 % hlasů a 50 mandátů.


Čeština

Context: Mužský rod se dále člení na životný a neživotný. Číslo Rozlišuje se dvojí mluvnické číslo: jednotné (singulár) a množné (plurál). Kromě toho se při skloňování vyskytují pozůstatky dvojného čísla (duálu). Skloňování Podrobnější informace naleznete v článku České skloňování. Čeština má 7 pádů (nominativ, genitiv, dativ, akuzativ, vokativ, lokál, instrumentál), které se uplatňují při skloňování podstatných a přídavných jmen, zájmen a číslovek. Základním tvarem (lemmatem) jmen je zpravidla nominativ singuláru (1. pád jednotného čísla). Časování Podrobnější informace naleznete v článku Česká slovesa. Česká slovesa vyjadřují 3 časy: minulý (préteritum), přítomný (prézens) a budoucí (futurum). Mají též sémantickou schopnost rozlišit vztah k plynutí času a ukončenosti děje pomocí vidu (aspektu). Z tohoto hlediska se dělí na dokonavá (perfektiva) a nedokonavá (imperfektiva). Dokonavá slovesa nemají schopnost vyjádřit přítomnost, jejich přítomné tvary vyjadřují budoucnost. Rozlišují se 3 slovesné způsoby: oznamovací (indikativ), podmiňovací (kondicionál) a rozkazovací (imperativ). Vztah podmětu k ději se vyjadřuje činným (aktivum) nebo trpným (pasivum) rodem. Základním tvarem u sloves je infinitiv. Slovosled Podrobnější informace naleznete v článku Český slovosled. Slovosled je velmi flexibilní (volný), řídí se především tzv. aktuálním větným členěním. Základní slovosled je typu SVO (podmět–přísudek–předmět). Podrobnější informace naleznete v článku Úřední jazyk. Češtinu používá převážná většina obyvatel České republiky, její používání však není dáno speciálním jazykovým zákonem. Podle příslušných zákonů soudy, orgány činné v trestním řízení a úřady vedou jednání a vyhotovují rozhodnutí v českém jazyce (finanční úřady též ve slovenštině). Kdo neovládá češtinu, má nárok na jednání v jazyce, který ovládá (de facto na tlumočení). Prodávané zboží musí být opatřeno návodem v češtině. Podle Listiny základních práv a svobod (součást ústavního pořádku ČR) mají národnostní a etnické menšiny právo na vlastní jazyk. Čeština je též (od května 2004) jedním z 24 (stav k roku 2013) oficiálních (úředních) jazyků Evropské unie. Formálně jsou si všechny oficiální jazyky EU rovné. Za autoritu v záležitostech českého jazyka je tradičně pokládán Ústav pro jazyk český, který je jedním z vědeckých ústavů Akademie věd České republiky. Jeho úkolem je základní i aplikovaný výzkum současné češtiny i její historie. Vydává doporučující publikace (například Pravidla českého pravopisu, Slovník spisovné češtiny, Akademický slovník cizích slov) a provozuje jazykovou poradnu pro veřejnost. Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy schvaluje užívání uvedených příruček ke školní výuce češtiny, případně závazně vyžaduje respektování těchto zásad při výuce češtiny ve školách.

Question: Odkdy je čeština jedním z oficiálních jazyků Evropské unie?

Answer: od května 2004


Bitva u Hastenbecku

Context: velitelé Vévoda z Cumberlandu Vévoda d'Estrées Maršál Soubise síla ~ 30 000 pěchota~ 5000 jízda ~ 50 000 pěchota~ 10 000 jízda ztráty ~ 311 mrtvých~ 900 raněných ~ 1000 mrtvých~ 1300 raněných Bitva u Hastenbecku (26. července 1757) byla bitva probíhající během sedmileté války. Střetly se v ní vojska Francie a spojeneckých sil složených z armád Hannoverského království, Království Velké Británie, Hesensko-Kasselsko a Brunšvicko-Lünebursko. Spojenecká vojska byla poražena nedaleko Hamelnu patřícího do Hannoverského kurfiřtství. Francouzskou armádu vedl maršál vévoda d'Estrées a Charles de Rohan, princ de Soubise, spojenecká armáda byla pod velením vévody z Cumberlandu syna anglického krále Jiřího II. Francouzské vítězství vedlo k porážce Hannoverského království a rozpadu personální unie Velká Británie-Hannoverské království. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Bitvy Sedmileté války Bitva u Lovosic • Střetnutí u Liberce • Bitva u Štěrbohol (u Prahy) • Obléhání Prahy (1757) • Bitva u Kolína • Bitva u Hastenbecku • Bitva u Groß-Jägersdorfu • Bitva u Moysu • Obléhání Olomouce (1758) • Bitva.

Question: Během jaké války proběhla Bitva u Hastenbecku?

Answer: během sedmileté války


Wilhelm Conrad Röntgen

Context: Wilhelm Conrad Röntgen (27. března 1845 Lennep, Prusko - 10. února 1923 Mnichov, Německo) byl německý fyzik, objevitel záření, které po něm bylo pojmenováno. Německý fyzik s nizozemskými předky se narodil 27. března 1845 v Lennep jako jediné dítě v rodině obchodníka. V jeho třech letech se rodina přestěhovala do nizozemského Apeldoornu. V šestnácti letech ho rodiče poslali za dalším vzděláním do Utrechtu, kde žil ve spřátelené rodině u profesora chemie místní univerzity Jana Willema Guninga. Návštěva utrechtské technické školy měla být přípravou na Röntgenovo povolání. Avšak nebyla tam vyučována latina ani řečtina, u absolventů se tedy nepředpokládalo, že by chtěli později studovat na univerzitě. Chybějící znalosti klasických jazyků působily Röntgenovi v akademické kariéře nemalé těžkosti. Podle známek na vysvědčení si vedl velmi dobře v technických předmětech, ve francouzštině, angličtině i "hochdeutsch". Přesto studia nedokončil. Důvodem byla karikatura jednoho z pedagogů, nakreslená křídou na zástěně ke kamnům. Autorem byl někdo jiný, přesto však byl Röntgen ze studií vyloučen. Událost měla rozhodující vliv na celý další Röntgenův osud. Bez maturity se nemohl totiž zapsat na žádnou německou vysokou školu. Nikdo mu však nebránil navštěvovat ze zájmu na utrechtské univerzitě přednášky z matematiky, fyziky, chemie, zoologie a botaniky. Přestože Röntgen vyloučení ze školy považoval za křivdu, od svého cíle mít maturitu neupustil. Jeden člen zkušební komise pro privátní zkoušku dospělosti ale náhle onemocněl; náhradní examinátor přišel ze školy, která Röntgena předtím vyloučila a uchazeč propadl. Od podzimu 1865 byl přijat na Vysoké škole technické v Curychu, která přijímala zájemce i bez maturitního vysvědčení, pouze na základě vstupní zkoušky. Po šesti semestrech studia stavby strojů získal diplom strojního inženýra a rok nato ještě doktorát filozofie na curyšské univerzitě. I když se později věnoval experimentální fyzice, byla mu inženýrská kvalifikace velmi užitečná. Protože měl znalosti konstruktéra i technologa, mohl většinu pokusů, které vymyslel, také sám s běžnými prostředky realizovat. Röntgen se oženil v roce 1872 s Annou Berthou Ludwig z Curychu, dcerou místního kavárníka. Ta byla sestřenicí básníka Otta Ludwiga. Röntgen se svou manželkou neměl vlastní děti, ale v roce 1887 adoptovali Josephinu Berthu Ludwig, dceru Annina bratra.

Question: Kde zemřel Wilhelm Conrad Röntgen?

Answer: Mnichov


Davidova stezka

Context: Davidova stezka Davidova stezka je naučná stezka v okrese Karlovy Vary věnovaná odkazu zdejšího rodáka, významného vědce, geodeta a astronoma, Aloise Martina Davida. Její délka je 33,0 kilometrů. Okružní trasa od roku 2011 spojuje Klášter Teplá, klášterní hřbitov s Davidovým hrobem, jeho rodiště Dřevohryzy s památníkem, zříceniny jeho astronomické observatoře na Branišovském vrchu s Vidžínem, kam David docházel do školy.

Question: Ve kterém okrese se nachází Davidova stezka?

Answer: Karlovy Vary


Oidipovský komplex

Context: Oidipovský komplex, nazývaný také Oidipův komplex, je termín používaný v psychoanalýze k označení milostného vztahu syna k matce. Název vychází z příběhu o Oidipovi, který, neznalý situace, zavraždil svého otce (krále Laia, Laios ho přitom nechal pohodit, protože mu věštba prorokovala, že ho jeho syn zavraždí) a oženil se s vlastní matkou (Iokastou). Problematiku pojmenoval a zpracoval psychoanalytik Sigmund Freud. Pro analogický vztah dcery a otce se zřídka používá pojem Elektřin komplex. Pojem zavedl Carl Gustav Jung a příliš se neujal. Vedle patologie, tedy neuróz, kde je oidipovská a kastrační problematika stěžejní, je celá řada momentů, kde se oidipovská problematika projevuje v normě (ovšem, dlí v nevědomí a její nositel o její existenci netuší): (1) volba partnera: zcela obecně Freud tvrdil, že partnera si vybíráme podle rodiče opačného pohlaví, tedy v dědictví oidipovského trojúhelníku. Zvláštní je problematická volba typu "poškozený třetí" a volba typu "světice" versus "děvky" (singulár versus plurál). V prvním případě je cenná jen ta partnerka, která má partnera, cílem je atakovat v duchu oidipovských přání (ovšem cílem zcela mimo vědomí) vztah dvou lidí a v dospělosti získat oidipovský triumf.[zdroj? ] To je zřejmě podkladem, nevědomým zdrojem příběhů Dona Juana a Casanovy. V druhém případě je vztah s manželkou svatý a nelze jej poskvrnit sexem a spermatem[zdroj?

Question: Kdo zavedl termín Oidipovský komplex?

Answer: Sigmund Freud


Šiloašský nápis

Context: Šiloašský nápis nebo Silvánský nápis (podle jeruzalémské čtvrti Silván) je částí textu původně vyrytého do stěny Chizkijášova tunelu, který přivádí vodu z Gichonského pramene do Šiloašského rybníka ve Východním Jeruzalémě. Tunel byl objeven roku 1838 americkým biblistou Edwardem Robinsonem. Nápis je záznamem o dokončení ražby tunelu v 8. stol př. n. l. Patří k nejstarším známým nápisům tohoto druhu psaným v hebrejštině paleo-hebrejským písmem. Tradičně ze označuje jako "pamětní nápis", bývá mu však také připisován votivní význam. == Historie objevu == Přestože Chizkijášův tunel v 19. století důkladně zkoumali archeologové jako Dr. Edward Robinson, Sir Charles Wilson a Sir Charles Warren, nikdo z nich si nevšiml nápisu, patrně kvůli minerálním usazeninám, které ho téměř zakryly. Podle Easton's Bible Dictionary (1897) nápis vyrytý na východní straně asi 6 metrů od ústí tunelu objevil chlapec, který se brodil tunelem od Šiloašského rybníku. Šiloašský nápis byl tajně vysekán ze stěny tunelu v roce 1891 a rozbit na kusy. Ty se však podařilo zachránit díky úsilí britského konzula v Jeruzalémě, a byly pak umístěny do Istanbulského archeologického musea. Jeruzalémský starosta Uri Lupolianski při setkání s tureckým velvyslancem v Izraeli Namikem Tanem 12. července 2007 požádal, aby tabulka jako "gesto dobré vůle" mezi spojenci byla vrácena do Jeruzaléma. Turecko žádost odmítlo s tím, že Šiloašský nápis byl majetkem Osmanské říše, a patří tedy ke kulturnímu dědictví Turecké republiky. Přesto jako projev dobré vůle ze strany Turecka prezident Abdullah Gul zapůjčil nápis krátkodobě pro jeho vystavení v Jeruzalémě. [1]. == Tunel == Roku 1899 byl objeven jiný tunel, rovněž vedoucí od Gichonského pramene k Šiloašskému rybníku, ale poněkud přímější trasou. Říká se mu Kanál ze střední doby bronzové, jelikož byl podle Reicha vybudován kolem r. 1800 př. n. l. (ve střední době bronzové). Je to zhruba 7 m hluboká strouha zakrytá seshora kamennými deskami (ty pak byly zamaskovány zelení). Je o něco užší, přesto však téměř v celé délce průchozí. Kromě vyústění u Šiloašského rybníka má ještě několik menších výpustí, kterými byly zavlažovány zahrady v Kidrónském údolí. === Historie === Pravěký Jeruzalém, založený na horském hřbetu, byl dobře chráněný téměř ze všech stran, měl však jednu vojenskou nevýhodu: hlavní zdroj pitné vody, Gichonský pramen, se nacházel ve svahu nad Kidrónským údolím vně hradeb.

Question: V jakém tunelu je vytesán Šiloašský nápis?

Answer: Chizkijášova


Masarykova univerzita

Context: Související informace naleznete také v článku Seznam fakult Masarykovy univerzity. Masarykova univerzita se v současnosti skládá z 9 fakult. Čtyři z nich byly založeny již při vzniku univerzity v roce 1919, jsou to Právnická fakulta (zkratkou PrF), Lékařská fakulta (LF), Přírodovědecká fakulta (PřF) a Filozofická fakulta (FF). Po druhé světové válce vznikla roku 1946 Pedagogická fakulta (PdF), jejíž založení bylo plánováno již při vzniku univerzity, ale zůstalo tehdy jen ve stádiu úvah. Po sametové revoluci došlo v reakci na změněné politicko-hospodářské poměry k založení Ekonomicko-správní fakulty (ESF, 1990). V roce 1994 se z Přírodovědecké fakulty vydělila Fakulta informatiky (FI), v roce 1998 oddělením od Filozofické fakulty vznikla Fakulta sociálních studií (FSS) a roku 2002 byla založena dosud nejmladší Fakulta sportovních studií (FSpS). Právnická fakulta v důsledku politických změn krátce po nástupu komunismu roku 1950 zanikla a obnovena byla až v roce 1969. Pedagogická fakulta byla roku 1953 vyčleněna jako samostatná Vyšší pedagogická škola v Brně a posléze od roku 1959 fungovala jako tzv. Pedagogický institut v Brně, než se v roce 1964 vrátila do svazku univerzity. V krátkém období let 1952–1960 existovala na Masarykově univerzitě ještě Farmaceutická fakulta (zkratka FaF), která navázala na studium farmacie realizované po druhé světové válce na Přírodovědecké fakultě. Když byla vládním nařízením zrušena, studium bylo převedeno do Bratislavy a Brno se obnovení vlastní farmaceutické fakulty dočkalo až v roce 1991, tehdy už však jako součásti samostatné Vysoké školy veterinární (dnes nesoucí název Veterinární a farmaceutická univerzita Brno). Rektorát Kariérní centrum Masarykovy univerzity Ústavy Ústav výpočetní techniky (ÚVT) Středoevropský technologický institut (CEITEC) Jiná pracoviště Archiv Masarykovy univerzity Centrum jazykového vzdělávání (CJV) Centrum zahraniční spolupráce (CZS) Středisko pro pomoc studentům se specifickými nároky. (Teiresiás) Centrum pro transfer technologií (CTT) Institut biostatistiky a analýz (IBA) Mendelovo muzeum Centrum vzdělávání, výzkumu a inovací v informačních a komunikačních technologiích (CERIT) Centrální řídící struktura projektu CEITEC Univerzitní centrum Telč Účelová zařízení Správa kolejí a menz (SKM) Nakladatelství Masarykovy univerzity Správa Univerzitního kampusu Bohunice (UKB) Masarykova univerzita využívá množství budov v různých částech města Brna. Rektorát sídlí v Kounicově paláci na Žerotínově náměstí. Již od založení univerzity se uvažovalo o stavbě univerzitní čtvrti, původně na Kraví hoře a na souvisejících pozemcích mezi Žabovřeskami a Veveřím, projekt však od počátku provázely značné průtahy a nakonec se z něj na zamýšleném Akademickém náměstí podařilo realizovat jen budovu právnické fakulty.

Question: Je součástí Masarykovy univerzity také farmaceutická fakulta?

Answer: V krátkém období let 1952–1960 existovala na Masarykově univerzitě ještě Farmaceutická fakulta (zkratka FaF), která navázala na studium farmacie realizované po druhé světové válce na Přírodovědecké fakultě.


Platan v Běstvině

Context: U zámku v obci Běstvina roste památný platan javorolistý (Platanus hispanica). Jedná se o cca 40 m vysoký strom s obvodem kmene cca 550 cm. Kmen se ve výšce cca 2,5 m rozvětvuje do tří hlavních větví. Jedná se o mimořádně vzrostlý strom, jehož památková ochrana byla vyhlášena v roce 1996.

Question: Jak vysoký je památný platan javorolistý rostoucí v Běstvině?

Answer: cca 40 m


George Bernard Shaw

Context: Pozitivní vliv na něj měla jedině jeho matka, která se věnovala hudbě. Roku 1873 opustila manžela a odjela se svým učitelem zpěvu do Londýna, kde začala zpěv sama vyučovat. Roku 1876 přijel Shaw do Anglie za matkou a nevrátil se do Irska dalších třicet let (a to ani na otcův pohřeb). Psal články o hudbě do časopisu The Hornet (Sršeň) a vzdělával se jako samouk v knihovně Britského muzea, mimo jiné četbou partitur Richarda Wagnera a děl Karla Marxe, jehož myšlenky o třídním boji a revolučním poslání dělnické třídy však nepřijal. Stal se nadšeným propagátorem norského dramatika Henrika Ibsena a od roku 1879 navštěvoval také akce různých filozofických a politických společností. Přednášky amerického ekonoma Henryho George (1829-1897), zejména jeho teorie o vzniku chudoby, jej přivedly k reformnímu socialismu. Založil proto roku 1884 společně s britským labouristickým politikem, ekonomem a publicistou Sidneym Jamesem Webbem (1859-1947) tzv. Fabiánskou společnost (Fabian Society), která šířila teorii fabiánského socialismu. Její členové odmítali násilí, zvláště Marxovy myšlenky o nastolení socialismu revolučním bojem, a připravovali porážku kapitalismu pomocí postupných reforem a parlamentní cestou. V této době se Shaw prosadil jako pronikavý výtvarný, hudební a později i literární a divadelní kritik. Jeho výtvarné a hudební recenze vycházely v londýnském časopise The World (Svět) a v irském nacionalisticky orientovaném časopise The Star (Hvězda), divadelní kritiky psal i pro časopis Saturday Revue (Sobotní revue). Roku 1898 se Shaw oženil s Charlottou Payne-Townsendovou. Bezdětné a vcelku šťastné manželství skončilo roku 1943 Charlottinou smrtí a bylo otřeseno pouze roku 1914 Shawovou láskou k herečce Stelle Campbellové. Shaw se pokoušel rovněž o uplatnění v politice, ale jeho pokusy nebyly nijak úspěšné. Jeho socialistické projevy před volbami do Rady londýnského hrabství roku 1904 odradily většinu voličů. Důsledkem skepse vyvolané událostmi první světové války byla Shawova žurnalistická i finanční podpora komunistické vládě v Sovětském svazu, který navštívil roku 1931. Další jeho cesta vedla roku 1932 do Jižní Afriky a roku 1933 do USA, kde však sklidil velký neúspěch, protože přednášel o znárodnění amerického průmyslu. Na počátku Shawova literárního díla stojí série pěti nepříliš úspěšných románů napsaných v letech 1879-1883, z nichž první čtyři byly nakladatelem odmítnuty a pátý vyšel roku 1884 nejprve časopisecky. Jde o poměrně nezralá díla, vyznačující se však odvážnou útočností a satirickými šlehy. Jejich hrdinou bývá často mladý výtržník, který pohoršuje měšťáky nesentimentální věcností i naprostou neúctou ke společenským konvencím a posvátným hodnotám. Své pravé umělecké pole našel Shaw až v dramatické tvorbě, ve které uplatnil svůj jasný, kritický a ironický intelekt.

Question: S kým se Shaw oženil?

Answer: s Charlottou Payne-Townsendovou


Gepard štíhlý

Context: Gepard štíhlý (Acinonyx jubatus) je kočkovitá šelma, známá jako nejrychlejší suchozemské zvíře. Může vyvinout rychlost okolo 100 km/h . Rychlosti nad 110 km/h jsou jen mýtem. Ovšem podstatně zajímavější je neuvěřitelná možnost měnit akceleraci, a to z něj činí jednoznačně jednoho z nejhbitějších savců v přírodě. Dle zprávy Sarah Durantové z Londýnské zoologické společnosti z konce roku 2016 klesl počet gepardů na pouhých 7100 kusů a i nadále rapidně klesá. Slovo gepard pochází z italského gattopardo, což je kompozitum ze slov gatto "kocour" a pardo "pardál, levhart". Anglický název cheetah je odvozen z hindského číta a sanskrtského čitraká ve významu "skvrnitý". V literatuře se lze setkat i s názvem gepard africký, který je však zavádějící, neboť gepardi žijí mimo Afriku i v Asii. Hmotnost: 21–72 kg Délka: 105–152 cm + 65–90 ocas Výška: 70–94 cm Gepard štíhlý se v mnoha ohledech liší od typického tělesného schématu kočkovité šelmy, některými znaky připomíná spíše šelmy psovité. Má poměrně malou, kulatou hlavu a dlouhé končetiny i ocas. Stavbou se podobá chrtům. Známým faktem je, že na rozdíl od většiny kočkovitých šelem nemá úplně zatažitelné drápy. Samci jsou větší než samice. Srst je zlatohnědá, tváře a břicho bílé. Gepardí kresba sestává z černých skvrn, čímž se liší od levharta, jehož kresba je tvořena černými rozetami. Typickým gepardím znakem jsou černé pruhy táhnoucí se z koutku oka až k tlamě - proto je někdy zoology nazýván "kočka, která pláče." Koťata jsou zbarvena nenápadně, zato mají dlouhou světlou hřívu, kterou během dospívání ztrácí.

Question: Jakou rychlostí může běžet gepard štíhlý?

Answer: 100 km/h


Telegrafie

Context: Telegrafie (z řeckých slov tele (τ) = daleký a grafein (γ) = psát) je telekomunikační metoda umožňující přenést obsah textových zpráv (telegramů) na velkou vzdálenost. Za počátky telegrafie lze považovat dopravování velmi jednoduchých zpráv pomocí bubnů (tam-tamy), kouřových signálů apod. První optický telegraf představil Robert Hook Londýnské královské společnosti (Royal Society) na jedné z přednášek v roce 1684. Předvedl posluchačům zařízení ve tvaru dřevěné brány, s trojúhelníkovým terčem, posouvaným a natáčeným soustavou lan a kladek. Polohám trojúhelníku přiřadil písmena a číslice. Bylo tak možno signalizovat na dlouhou vzdálenost. Jeho myšlenka se ještě neujala. O sto let později, v roce 1793 sestrojil po několika letech pokusů Francouz Claude Chappe semaforový telegraf. Systém se skládal z věží, na nichž byla na stožáru umístěna pohyblivá ramena. Kombinací natočení ramen bylo možno zakódovat až 196 různých znaků. Věže byly postaveny na dohled a vzájemně si předávaly zprávy. Trasy tohoto telegrafu po Francii byly později dlouhé stovky kilometrů. Tento systém vydržel až do objevu elektrického telegrafu. Myšlenka optického telegrafu (o. t.) je známa už od starověku. Dobytí Tróje bylo prý oznámeno do Mykén ohňovými signály řetězcem ohnišť asi v r. 1184 př. n. l. Podobným způsobem byla ve starém Římě vyslána zpráva, kdy císař Claudius oznámil svoje vítězství nad britskými kmeny do Říma. To bylo v roce 46 n. l. Zkoušky s o. t. dělal v XVII. století i německý fyzik Johann Lorenz Boeckmann. Francouzský vynálezce Claude Chappe spolu se svým bratrem Ignácem sestrojil roku 1791 optický semaforový telegraf, později známý pod názvem jako telegraf Chappův. V roce 1793 jej nainstaloval na střechu pařížského Louvru. Jeho ovládanými rameny bylo možno na vzdálenost dohledu oka vysílat celkem v 76 polohách písmena, číslice a dokonce i diakritická znaménka. Nejstarší linka Chappova telegrafu vedla z Paříže do Lille v délce 30 mil a měla 22 stanic. Stanice byly umístěny na zvláštních věžích, nadstavbách, střechách či vyvýšeninách v terénu. Po zaučení telegrafistů byla zpráva po této trase přenesena za 4 minuty a 5 sekund. Síť stanic rychle rostla a šířila se i do jiných zemí. V době napoleonských tažení Napoleon Bonaparte používal tento způsob předávání informací pro koordinaci svých vojsk.

Question: Představil Robert Hook první optický telegraf?

Answer: První optický telegraf představil Robert Hook Londýnské královské společnosti (Royal Society) na jedné z přednášek v roce 1684.


Karel Čapek

Context: S rodiči se brzy přestěhoval do Úpice, kde byl v místním kostele 13. ledna 1890 pokřtěn. V Úpici také absolvoval základní školu Na Blahovce, která byla později, po Karlově smrti, přejmenována na Základní školu bratří Čapků. Poté studoval na gymnáziu v Hradci Králové, odkud musel po odhalení jím organizovaného protirakouského spolku přestoupit na gymnázium v Brně. Roku 1915 ukončil studium na Filosofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze a získal doktorát. V letech 1910–1911 byl Karel Čapek na studijním pobytu v Paříži a v Berlíně. === Počátky literární činnosti === Karel Čapek trpěl od svých 21 let Bechtěrevovou nemocí, což je chronické zánětlivé onemocnění především páteřních obratlů. Pro svou nemoc nebyl odveden do rakouské armády a nemusel proto bojovat v první světové válce, přesto byl touto válkou a jejími následky velmi ovlivněn. Po ukončení studia krátce působil jako vychovatel v šlechtické rodině; v roce 1917 byl domácím učitelem Prokopa Lažanského na zámku Chyše. Jako vychovatel však údajně působil pouze tři měsíce, a brzy přešel k novinařině. Stal se redaktorem v několika denících a časopisech: v Národních listech (1917–1921), v týdeníku Nebojsa (1918–1920) a v Lidových novinách (od roku 1921). Z Národních listů odešel v roce 1921 na protest proti vyloučení svého bratra z redakce a proti politickému směřování listu, které vnímal jako zaměřené proti prvnímu československému prezidentovi Tomáši Garrigue Masarykovi. === Vrcholné období === V letech 1921–1923 byl dramaturgem i režisérem Vinohradského divadla.

Question: Co je Bechtěrevová nemoc?

Answer: chronické zánětlivé onemocnění především páteřních obratlů


Sojuz 15

Context: Sojuz 15 byl let sovětské kosmické lodě v rámci programu Sojuz, celkem padesátá loď vyslaná ze Země. == Posádka == Gennadij Sarafanov (1), velitel lodě Lev Stěpanovič Ďomin (1), palubní inženýr(v závorkách je uveden dosavadní počet letů do vesmíru včetně této mise) === Záložní posádka === Boris Volynov Vitalij Žolobov == Program a průběh letu == Mělo se jednat o druhou pilotovanou misi na orbitální stanici Saljut 3 a pravděpodobně vojenského charakteru. Posádkou byli kosmonauti palubní inženýr Lev Ďomin a velitel lodě Gennadij Sarafanov. Spojení se Saljutem se jim opakovaně nezdařilo pro poruchu automatického setkávacího systému Igla a protože loď neměla rezervní nebo manuální systém, musel být zamýšlený třicetidenní let výrazně - na dva dny - zkrácen. Podařila se pouze vizuální kontrola povrchu stanice ze vzdálenosti 30 metrů. Loď přistála na padáku bez problémů 48 km jihozápadně od města Celinogradu.. Bylo to první noční přistání Sojuzu. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Mise na webu Kosmo

Question: Kdo byl palubním inženýrem kosmické lodi Sojuz 15?

Answer: Lev Ďomin


Minsk

Context: Většina průmyslového vybavení města byla ale zničena během první. a zejména druhé světové války. Po válce byl rozvoj města spojen s rozvojem průmyslu, zejména odvětví spojených s vědou a výzkumem. Minsk se stal hlavním centrem strojírenství (zejména výroby dopravních prostředků), chemického průmyslu (gumárenství) a elektrotechniky (výroba televizí, rozhlasových přijímačů). Kromě těchto klíčových oborů zde došlo také k rozvoji zpracovatelského, potravinářského a textilního průmyslu. K nejznámějším podnikům patří MAZ (Minský automobilový závod) nebo MTZ (Minský traktorový závod). Tyto závody jsou věhlasné výrobou osobních i nákladních automobilů, autobusů, ale i tramvají, trolejbusů, zemědělské techniky atd. Jejich filiálky jsou po celé zemi. Během sovětských dob byl rozvoj průmyslu úzce svázán s dodavateli a odběrateli z SSSR, což vedlo po rozpadu svazu v roce 1991 k vážným ekonomickým problémům. Po přijetí neokeynesiánských opatření Alexandra Lukašenka v roce 1995 byla ale většina průmyslové produkce obnovena. Díky tomu neprošel Minsk v 90. letech 20. století masivní vlnou deindustrializace jako ostatní města SNS a východní Evropy. Kolem 40 % ekonomicky aktivních je stále zaměstnáno ve strojírenském průmyslu. Přes 70% produkce je exportováno, především do Ruska a ostatních členských států SNS. Oživení průmyslové výroby nevedlo ale k obnově vybavení (mj. v důsledku odrazování zahraničních investorů), proto není průmysl příliš konkurenceschopný na mezinárodním trhu.

Question: Jak se jmenuje hlavní město Běloruska?

Answer: Minsk


Boj o Filipíny (1941–1942)

Context: Masaharu HommaKjúdži KuboSueto HiroseKenzaburo HaraŠódži NišimuraRaizó TanakaHidejoši ObataIbó TakahašiNišizo Cukahara síla 31 095 americká armáda[3]asi 120 000 Filipínská armáda[4]+ námořnictvo+ námořní pěchota 129 435 armáda12 752 armádní letectvo49 752 námořnictvo a námořní letectvo[5] ztráty nejméně 10 800 mrtvýchnejméně 30 000 zraněných100 000 zajatých nejméně 7900 mrtvýchnejméně 13 200 zraněných Boj o Filipíny byl výsledkem japonské invaze na Filipíny v letech 1941 a 1942, které v té době bránily spojené síly USA a Filipínců. Výsledkem bylo japonské vítězství a největší kapitulace v amerických dějinách. Hlavní boje se odehrály na největších ostrovech Luzon (na severu Filipín) a Mindanao (na jihu). Ačkoliv obránci měli početní převahu, jednalo se převážně o nedostatečně vycvičené a nedostatečně vybavené jednotky. Svoji roli sehrálo i americké podcenění Japonců, neschopnost americko-filipínského velení a japonský překvapivý úder na filipínská letiště během prvního dne bojů. Spolu s leteckými údery v následujících dnech se císařskému námořnímu a armádnímu letectvu podařilo prakticky eliminovat americké a filipínské letecké síly a získat nadvládu ve vzduchu. První japonská vylodění se uskutečnila 10. prosince 1941 u Aparri a Viganu na severu Luzonu, s následným postupem na jih. Ráno 12. prosince se další japonské jednotky vylodily u Legazpi na jihu Luzonu a zahájily postup na sever k Manile.

Question: Jak dopadl boj o Filipíny?

Answer: Výsledkem bylo japonské vítězství a největší kapitulace v amerických dějinách


Mexické peso

Context: Mexické peso ($, Mex$) je zákonným platidlem amerického státu Mexiko. Název "peso" má mexická měna společný s měnami několika dalších států, které bývaly španělskými koloniemi. Značka pro peso je $, ale pro rozlišení od jiných měn se před tento znak dávají písmena Mex (Mex$). ISO 4217 kód mexické měny je MXN. Jedna setina pesa se nazývá centavo. Před rokem 1861 se mexické peso dělilo na 8 realů, od tohoto roku používá desítkovou soustavu. V roce 1993 provedla mexická národní banka měnovou reformu - ta spočívala v tom, že se z 1000 "starých" pesos stalo 1 "nové" peso, které dostalo současný kód MXN (původní kód pro mexické peso byl MXP). == Mince == V současnosti v oběhu kolují mince v nominálních hodnotách 5, 10, 20 a 50 centavos, 1, 2, 5, 10, 20, a 100 pesos. Cirkulace mincí v hodnotách 20 a 100 je spíše doplňková, protože jsou raženy jako pamětní a navíc ve stejných hodnotách existují i bankovky, kterých je nepoměrně více. Na aversní straně všech mincí je vyobrazen státní znak Mexika.

Question: Jaký je kód mexické měny?

Answer: MXN


Clive Staples Lewis

Context: Paddy byl zabit roku 1918 a Lewis dodržel svůj slib. Paddy již dříve představil Lewise své matce Jane Mooreové a ta se s Lewisem brzy spřátelila. Lewisovi bylo v té době 18 let a Jane 45. Přátelství s paní Mooreovou bylo pro Lewise zvlášť důležité v době, kdy se v nemocnici uzdravoval ze svých zranění, protože jeho otec, který trpěl téměř patologickou nechutí byť jen na chvíli odejít od své práce v Belfastu, nebyl schopen ho navštívit. Lewis žil u paní Mooreové do konce čtyřicátých let, kdy byla hospitalizována. Běžně o ní mluvil jako o své matce a také ji tak oslovoval v dopisech. Lewis, jehož matka zemřela, když byl malý, a jehož otec byl vzdálený a přísný, si k paní Mooreové vytvořil hluboký vztah. "Vše, co o ní mohu nebo mám říct, je to, že mé dřívější nepřátelství k emocím bylo zcela a různorodě pomstěno," napsal o ní ve své autobiografii. Také řekl svému příteli Georgi Sayerovi: "Byla štědrá a mě také naučila být štědrý." V prosinci 1917 napsal v dopise svému příteli z dětství Arthuru Greevesovi, že on a Jane jsou lidmi, kteří pro něj na světě nejvíc znamenají. V roce 1930 se Lewis, paní Mooreová, její dcera Maureen a Warnie přestěhovali do "The Kilns", domu ve čtvrti Headington Quarry na kraji Oxfordu (dnes součást předměstí Risinghurstu). Všichni se finančně podíleli na koupi domu, který po smrti Warrena v roce 1973 zdědila Maureen.

Question: Ve kterém městě se narodil Clive Staples Lewis?

Answer: v Belfastu


Var

Context: K varu dochází při zahřátí kapaliny na teplotu varu. Teplota varu je různá pro různé kapaliny. Její velikost závisí také na tlaku nad kapalinou (s rostoucím tlakem teplota varu stoupá). To má vliv i na průběh varu (vzniku bublin páry) v nádobách s nezanedbatelnou výškou. Teplo potřebné ke změně skupenství při varu se nazývá skupenské teplo varu. Při přípravě potravin var představuje vkládání příslušné potraviny do vařící vody nebo jiné kapaliny založené na vodě (např. mléko, vývar apod.). Převaření a následné ochlazení vody se používá jako účinný prostředek dezinfekce vody. Vařící voda během několika minut usmrtí většinu bakterií. Vypařování Utajený var Pasterizace Destilace Skupenství Pára Papinův hrnec Kapalnění Skupenské teplo varu Slovníkové heslo var ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu var ve Wikimedia Commons

Question: Jak se nazývá teplo potřebné ke změně skupenství?

Answer: skupenské teplo varu


Jacob Bernoulli

Context: Ke studiu využíval i dobu, po kterou působil jako vychovatel v Ženevě a Paříži. Při svých cestách po dnešní Anglii, Francii nebo Německu v letech 1681 až 1682 se seznámil nejen s kartézskou matematikou, ale i s dalšími učenci - Janem Huddem, Robertem Boylem či Robertem Hookem. Od roku 1683 přednášel experimentální fyziku v Basileji a věnoval se studiu matematiky, jíž se stal roku 1687 taktéž v Basileji profesorem. Tuto pozici zastával až do své smrti. V roce 1699 se stal členem Francouzské akademie věd a o dva roky později Pruské akademie věd. Jacob Bernoulli měl pět dcer a tři syny. Na rozdíl od jeho bratrů Johanna a Nicolause se však žádné z jeho dětí nestalo později taktéž známými matematiky či fyziky. Zemřel 16. srpna 1705 v Basileji. Na počest Jacoba a jeho bratra Johanna byl pojmenován měsíční kráter Bernoulli. Jacobova vědecká práce byla přínosná v mnoha oblastech. Podílel se na rozvoji teorie pravděpodobnosti a kombinatoriky, ve které se dodnes používá právě jeho a Leibnizova terminologie. Část jeho poznatků se zachovala v jeho nedokončeném díle Ars conjectandi (Umění předpokládat). Dílo bylo vydáno roku 1713 - osm let po jeho smrti. V tomto díle se již objevuje např. zákon velkých čísel, čísla později nazvána jako Bernoulliho či dokazování pomocí matematické indukce. Jacob se taktéž zabýval teorií řad, v které dosáhl některých významných výsledků. Své poznatky poté taktéž aplikoval k výpočtům délek křivek a velikostí obsahů. Taktéž se podílel na řešení fyzikálních problémů týkajících se pohybu těles v gravitačním poli pomocí tehdy velmi mladého oboru - infinitezimálního počtu, ke kterému Jacob také přispěl cennými výsledky. Na popud Leibnize publikoval v roce 1696 tzv izoperimetrický problém. Jeho řešení poté podal Jacobův bratr Johann Bernoulli - ovšem dopustil se chyby. Jacob sám problém po namáhavém úsilí vyřešil, což vedlo k položení základů variačního počtu, který byl poté výrazněji rozvinut o půlstoletí později Leonhardem Eulerem. Se svým bratrem Johannem Jacob často vedl ve vědeckých kruzích ostré odborné spory.

Question: Kdy zemřel Jacob Bernoulli?

Answer: 16. srpna 1705


Petr Bezruč

Context: Petr Bezruč je literární pseudonym, pod kterým vystupoval český básník Vladimír Vašek (15. září 1867 Opava - 17. února 1958 Olomouc). Je autorem jediné básnické sbírky původně nazvané Slezské číslo, později známé jako Slezské písně, vydané na počátku 20. století. Naprosto ojedinělé verše útočně promlouvající za sociální a národní zájmy českých obyvatel Slezska nemají svým vznikem, stylem ani dalším osudem v české literatuře obdobu. Literární historici řadí Bezruče do generace tzv. anarchistických buřičů (řadíme jej pouze do téže doby, jeho názory se neztotožňovaly s "buřiči"[zdroj? ]). Jeho dílo je ovlivněno symbolismem a Českou modernou. Spekuluje se však o tom, že autorem většiny básní ze sbírky Slezské písně ve skutečnosti není Vašek, ale jeho přítel Ondřej Boleslav Petr, který spáchal sebevraždu. Narodil se v roce 1867 v Opavě do rodiny Antonína Vaška a jeho ženy Marie Vaškové (roz. Brožkové). Jeho otec Antonín Vašek byl učitel, filolog a slezský buditel. Vydával od roku 1860 první český list ve Slezsku, Opavský besedník. Jako jeden z prvních odmítl uznat pravost Rukopisů královedvorského a zelenohorského. Na základě filologického rozboru dokázal, že autorem jejich textu je Václav Hanka a obvinil ho z jejich padělání. Vaškova matka Marie pocházela ze zámožné rodiny v Týnci nad Labem. V roce 1873 byl Antonín Vašek za své pročeské aktivity (v téměř německé Opavě) nucen i s rodinou přestěhovat se do Brna. Každé léto však malý Vladimír Vašek trávil v Háji u Opavy, kam se jeho otec vracel za svou zálibou - lovem. Dětství Vladimíra Vaška zůstalo ovšem poznamenáno neshodami mezi rodiči a nevybíravými útoky proti otci za jeho filologickou práci o Rukopisech. Otec Antonín Vašek zemřel na tuberkulózu v roce 1880. Jeho vdova Marie Vašková zůstala se šesti dětmi sama v nelehké finanční situaci. V roce 1881 začal Vladimír Vašek navštěvovat brněnské gymnázium. Nejhorší prospěch měl z němčiny, matematiky a zpěvu.

Question: Kdy se narodil Petr Bezruč?

Answer: 15. září 1867


Integrovaný záchranný systém

Context: Integrovaný záchranný systém Další významy jsou uvedeny na stránce Integrovaný záchranný systém (rozcestník). Hasiči a záchranáři zdravotnické záchranné služby spolupracují při záchranných pracích Pojmem integrovaný záchranný systém (IZS) se rozumí koordinovaný postup jeho složek při přípravě na mimořádné události a při provádění záchranných a likvidačních prací. Základním právním předpisem je zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému.[1][2] Integrovaný záchranný systém (IZS) existuje v Česku od roku 2001, ačkoliv jeho základy vznikly již v roce 1993. Hlavním koordinátorem integrovaného záchranného systému v Česku je Hasičský záchranný sbor České republiky.[1] Pokud na místě zásahu není ustanoven velitelem zásahu velitel jednotky požární ochrany nebo příslušný funkcionář hasičského záchranného sboru s právem přednostního velení, velitelem zásahu se stává vedoucí člen složky IZS, jejíž činnost je na místě převažující.[3] Složky IZS Páteří integrovaného záchranného systému v Česku je Hasičský záchranný sbor České republiky Krajské zdravotnické operační středisko Zdravotnické záchranné služby Zlínského kraje koordinuje činnost posádek zdravotnické záchranné služby Základní složky Základní složky IZS zajišťují nepřetržitou pohotovost pro příjem ohlášení vzniku mimořádné události, její vyhodnocení a neodkladný zásah v místě mimořádné události. Tvoří jej:[1][2] Hasičský záchranný sbor České republiky jednotky požární ochrany zařazené do plošného pokrytí kraje jednotkami požární ochrany poskytovatelé zdravotnické záchranné služby Policie České republiky Ostatní složky Ostatní složky IZS poskytují při záchranných a likvidačních pracích plánovanou pomoc na vyžádání. V době krizových stavů se stávají ostatními složkami integrovaného záchranného systému také odborná zdravotnická zařízení na úrovni fakultních nemocnic pro poskytování specializované péče. Tvoří jej:[1][2] obecní/městské policie vyčleněné síly a prostředky ozbrojených sil ostatní ozbrojené bezpečnostní sbory ostatní záchranné sbory orgány ochrany veřejného zdraví havarijní, pohotovostní, odborné a jiné služby Záchranný tým Českého červeného kříže

Question: Jaká je zkratka integrovaného záchranného systému?

Answer: IZS


Karel Hynek Mácha

Context: Máchovi imponoval nejen její vzhled, ale i to, že znala a četla české knihy. Ozvěny vztahu k Marince se promítly i do Máchovy tvorby. Samotný vztah neměl dlouhého trvání. Každopádně ještě v roce 1833 se v Pouti krkonošské Mácha vyznává ze ztracené lásky. Na konci roku 1832 zahořel láskou k mladé herečce Rošrové, ale výsledkem vzplanutí byla jen báseň Panně Rošrové. Skutečnou Máchovou partnerkou, snoubenkou a matkou jeho syna Ludvíka byla Eleonora Šomková. Mácha se s ní seznámil někdy v zimě 1833/1834 po divadelní zkoušce. Konkrétně v Celetné ulici v domě U Červeného orla (dnes čp. 593/21), kde v té době byla kavárna U Suchých. K seznámení s Lori došlo za přítomnosti Josefa Kajetána Tyla a jeho pozdější ženy Leni Forchheimové. Charakter jejich vztahu, jejž ukončila po téměř třech letech Máchova smrt, nastiňuje Máchův intimní deník z roku 1835 a jeho dopisy. Podstatnou roli hrála v tomto vztahu Máchova povaha, jeho přecitlivělost a žárlivost, své učinili i rodiče mladých partnerů, ale třeba i Lořina neochota naučit se česky. 1. října 1836 porodila Lori Máchovi syna. Naposledy se s Máchou viděla 16. října 1836. Jejich svatba se měla konat 8. listopadu 1836 v kostele svatého Štěpána v Praze. Syn Ludvík zemřel 5. července 1837 na psotník. Na začátku srpna 1836 získal Mácha absolutorium na právech. Nástup do zaměstnání však odložil - aby mohl cestovat a aby byl v Praze při korunovaci císaře Ferdinanda českým králem. Koncem září nastoupil jako koncipient u litoměřického justiciára Josefa Filipa Durase (1793-1853). 1. října se v Praze narodil Lori syn Ludvík. 4. října jel Mácha do Prahy, aby potomka viděl. V noci 15. října se doslova rozběhl z Litoměřic do Prahy; bylo to naposledy, kdy Prahu navštívil a kdy viděl syna a Lori. V neděli 23. října si z vrchu Radobýlu, kde upravoval svou poslední báseň Cesta z Čech, všiml požáru dole ve městě. Při obětavém hašení se nalokal vody, jež mohla být zdrojem jeho pozdějšího infekčního onemocnění.[zdroj? ] Začátkem listopadu se Máchovo zdraví rychle zhoršovalo. Měl průjem, ale žádné léky neužíval a dál chodil do kanceláře. 2. listopadu píše dva poslední dopisy - rodičům a Lori. V noci na 5. listopad se mu velmi přitížilo, zvracel a vyžádal si lékaře. Přesto ráno vstal a šel se omluvit do práce, kam mu přivolaný doktor nedovolil dojít. Zemřel v neděli 6. listopadu 1836 přibližně ve tři hodiny ráno.

Question: V jakém městě se narodil Karel Hynek Mácha?

Answer: Praze


William Shakespeare

Context: Mnoho ze Shakespearových her bylo publikováno již během jeho života ve vydáních různé kvality a s různou přesností. Nicméně v roce 1623 John Heminges a Henry Condell, dva Shakespearovi přátelé a herečtí kolegové, publikovali takzvané První folio, první konečné a souhrnné znění Shakespearových her. Je to posmrtné vydání, které zahrnuje až na dvě všechny hry, obecně připisované Shakespearovi. Předmluvou k tomuto vydání byla poema od Bena Jonsona, ve které je Shakespeare prozíravě oslavován jako člověk "nejen pro tento čas, ale navěky". Ve 20. a počínajícím 21. století byly Shakespearovy práce opakovaně znovuobjevovány a upravovány na podkladě nových směrů bádání a inscenování. Jeho hry zůstávají velmi populární a jsou neustále studovány, uváděny a interpretovány v různých kulturních a politických souvislostech po celém světě. V roce 2016, kdy uplynulo 400 let od dramatikova úmrtí, probíhaly ve Velké Británii a po celém světě oslavy na počest Shakespeara a jeho díla. William Shakespeare se narodil a vyrůstal v městečku Stratford nad Avonou. Byl synem Johna Shakespeara, úspěšného rukavičkáře a později i radního města Stratfordu, pocházejícího ze Snitterfieldu, a Mary Ardenové, dcery bohatého velkostatkáře. Ve Stratfordu bydlela rodina v Henley Street. Shakespeare se narodil ve Stratfordu a byl pokřtěn 26. dubna 1564. Za jeho datum narození je některými autory považován 23. duben, den Svatého Jiří, neboť v té době bylo zvykem křtít chlapce tři dny po jejich narození. Existují však spekulace, že badatel z 18. století, který toto datum uvedl jako první, se mohl zmýlit (protože Shakespeare zemřel 23. dubna 1616. Shakespeare se narodil jako třetí dítě z osmi a byl nejstarším synem, který přežil do dospělosti. Přestože se z tohoto období nedochovaly žádné záznamy, většina životopisců se domnívá, že Shakespeare navštěvoval ve svém rodném městě gymnázium (King Edward VI Grammar School),které bylo založeno roku 1553.

Question: Kdo je považován za celosvětově nejvýznamnějšího dramatika?

Answer: William Shakespeare


Hugh Hopper

Context: Hugh Hopper (29. dubna 1945 Canterbury, Anglie - 7. června 2009) byl britský baskytarista. Svou kariéru zahájil v roce 1963 jako člen skupiny The Daevid Allen Trio, ve které vedle něj působili ještě Robert Wyatt a Daevid Allen. V roce 1964, spolu s Wyattem, Kevinem Ayersem, Richardem Sinclairem a svým bratrem Brianem Hopperem založil skupinu The Wilde Flowers. V roce 1969 pak přešel k obnovené skupině Soft Machine, ve které působil do roku 1973. Později spolupracoval s dalšími skupinami, jako jsou Gilgamesh a Soft Heap. V roce 1969 se podílel na prvním sólovém albu Kevina Ayerse s názvem Joy of a Toy. O rok později hrál na prvním sólovém albu bývalého člena skupiny Pink Floyd Syda Barretta nazvaném The Madcap Laughs. Spolupracoval s mnoha dalšími hudebníky, mezi které patří například Lindsay Cooper, Chris Cutler nebo Pip Pyle. Rovněž vydal několik alb pod svým vlastním jménem. V červnu 2008 mu byla diagnostikována leukemie a o rok později zemřel ve věku čtyřiašedesáti let.

Question: Jako člen které skupiny zahájil britský baskytarista Hugh Hopper svou kariéru?

Answer: The Daevid Allen Trio


Richard Nixon

Context: Richard Milhous Nixon (9. ledna 1913 - 22. dubna 1994) byl 37. prezident Spojených států amerických (1969-1974) a také 36. viceprezident Spojených států amerických (1953-1961), zde působil v době, kdy byl v úřadu prezident Dwight D. Eisenhower. Nixon je jediným člověkem, který byl dvakrát zvolen americkým viceprezidentem i prezidentem. Zároveň je také jediným americkým prezidentem, který na svůj úřad rezignoval. Poprvé se o prezidentský úřad ucházel v roce 1960, ale těsně jej porazil John F. Kennedy. V roce 1967 se setkal s mladým televizním a divadelním producentem Rogerem Ailesem, který pro něj začal pracovat v pozici mediálního expertana jeho volební kampaň, kouče vystupování před médii a šéfa pro styk s veřejností. Nixon ve volbách v roce 1968 porazil kandidáta demokratů, Huberta Humphreye, a o čtyři roky později drtivě porazil George McGoverna, který vyhrál pouze ve státě Massachusetts. Nixonovým osobním dvorním fotografem byl Oliver F. Atkins. Během jeho prezidentství došlo k normalizaci vztahů se Sovětským svazem a Čínou. Inicioval rovněž dohody o snížení počtu strategických atomových zbraní SALT I. Zahájil také stahování amerických vojáků z Vietnamu, což byl počátek tzv. "vietnamizace" války, ale zároveň rozšířil bombardování i na sousední státy Kambodžu a Laos. Historický krok bylo také jeho rozhodnutí z roku 1971 opustit v té době zavedený Brettonwoodský mezinárodní měnový systém a směnitelnost amerického dolaru za zlato. Ministrem zahraničí jmenoval Henryho Kissingera. V roce 1972 se v souvislosti s válkou ve Vietnamu rozhodl použít atomovou bombu na severovietnamské vojáky i civilisty, a byl to právě Kissinger, který mu to rozmluvil.

Question: V jakých letech byl prezidentem Spojených států amerických Richard Milhous Nixon?

Answer: 1969-1974


Ernest Thomas Sinton Walton

Context: Ernest Thomas Sinton Walton (6. října 1903 Dunngarvan, Irsko - 25. června 1995 Dublin, Irsko) byl irský fyzik, který získal spolu s J. D. Cockcroftem v roce 1951 Nobelovu cenu za fyziku. Nobelova cena byla udělena za objevné práce přeměny atomových jader uměle urychlenými jadernými částicemi.

Question: Kdy zemřel Ernest Thomas Sinton Walton?

Answer: 25. června 1995


Otto von Bismarck

Context: Karl Wilhelm Ferdinand von Bismarck a Wilhelmine Luise Mencken Příbuzní Malwine von Bismarck a Bernhard von Bismarck[1] (sourozenci) Zaměstnání politik Náboženství luteránství Ocenění Řád černé orlice (1864)Řád Vilémův (1896)Řád württemberské korunyŘád SerafínůŘád zvěstování… více na Wikidatech Podpis Commons Otto von Bismarck Některá data mohou pocházet z datové položky. Otto Eduard Leopold von Bismarck-Schönhausen, vévoda z Lauenburgu (1. dubna 1815, Schönhausen, Pruské království – 30. července 1898, Friedrichsruh, Německé císařství) byl jeden z nejvýznamnějších politiků 19. století a budovatel sjednoceného Německa. Byl první ministr (tj. premiér) Pruska (1862–1890) a první v řadě německých kancléřů (1871–1890). Jeho nekompromisní přístup k řešení politických problémů a autoritativní vystupování vůči sněmu mu vyneslo přezdívku Železný kancléř. Mládí a studia Narodil se 1. dubna 1815 v Schönhausenu pět let po svém bratru Bernhardovi. Otec Ferdinand (1771–1845), byl málo nadaný, prostý, bez ctižádosti, velký pijan. Matka Vilemína Menchenová (1790–1839) byla ctižádostivá městská dívka, milující město, vzdělání, společenský lesk a konexe u dvora. Bismarck matku nesnášel, vyčítal jí citový chlad, rozumářství, liberalismus. Otto studoval práva v Göttingenu a Berlíně. Pocházel z junkerské rodiny Bismarcků, nedlouho po jeho narození se rodina přestěhovala na statek v západních Pomořanech, později, když mu bylo sedm let, odjel do Berlína, aby se mohl vzdělávat.

Question: Který pruský kancléř měl přezdívku "železný kancléř"?

Answer: Otto von Bismarck


Masožraví

Context: Masožraví Možná hledáte: Masožravci. Masožraví Cicindela Hybrida Vědecká klasifikace Říše živočichové (Animalia) Kmen členovci (Arthropoda) Podkmen šestinozí (Hexapoda) Třída hmyz (Insecta) Řád brouci (Coleoptera) Podřád masožraví (Adephaga)Schellenberg, 1806 Některá data mohou pocházet z datové položky. Vyobrazení několika jedinců od Harolda Maxwell-Lefroye Masožraví (Adephaga) je podřád brouků. Masožraví je velký podřád, který zahrnuje devět čeledí, u nichž se odhaduje, že mohou mít přibližně 35–38 tisíc rodů. Tento podřád nemá vyhraněný biotop a jeho zástupce lze nalézt na souši i ve vodě. Převážná většina druhů obsažených v tomto podřádu má dravé dospělé jedince, společným znakem pro všechny jsou dravé larvy, nepohyblivé kyčle posledního páru nohou. Většina zástupců je považována za užitečné, protože jsou přirozenými nepřáteli mnoha škůdců. Čeledi Plavčíkovití (Haliplidae) Potápníkovití (Dytiscidae) Střevlíkovití (Carabidae) Svižníkovití (Cicindelinae) – dříve samostatná čeleď Cicindelidae, nyní většinou podčeleď Vírníkovití (Gyrinidae) Amphizoidae Hygrobiidae Noteridae Rhysodidae Trachypachidae mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Seznam čeledí brouků (Coleoptera) Říše: živočichové • Kmen: členovci • Třída: hmyz • Podtřída: Pterygota Adephaga (masožraví) Amphizoidae • Carabidae • Dytiscidae • Gyrinidae • Haliplidae • Hygrobiidae • Noteridae • Rhysodidae • Trachypachidae Archostemata (prvožraví) Crowsoniellidae • Cupedidae • Jurodidae • Micromalthidae • Ommatidae Myxophaga (řasožraví) Hydroscaphidae • Lepiceridae • Sphaeriusidae • Torridincolidae Polyphaga (všežraví) Bostrichiformia nadčeleď Bostrichoidea: Anobiidae • Bostrichidae • Dermestidae • Jacobsoniidae nadčeleď Derodontoidea: Derodontidae Cucujiformia nadčeleď Chrysomeloidea: Cerambycidae • Chrysomelidae • Megalopodidae • Orsodacnidae nadčeleď Cleroidea: Acanthocnemidae • Chaetosomatidae • Cleridae • Melyridae • Phloiophilidae • Phycosecidae • Prionoceridae • Trogossitidaenadčeleď Cucujoidea: Alexiidae • Biphyllidae • Boganiidae • Bothrideridae • Cavognathidae • Cerylonidae • Coccinellidae • Corylophidae • Cryptophagidae • Cucujidae • Discolomatidae • Endomychidae • Erotylidae • Helotidae • Hobartiidae • Kateretidae • Laemophloeidae • Lamingtoniidae • Languriidae • Monotomidae • Nitidulidae • Passandridae • Phalacridae • Phloeostichidae • Propalticidae • Protocucujidae • Silvanidae • Smicripidae • Sphindidae

Question: Jak poznáme brouky z podřádu masožraví?

Answer: dravé dospělé jedince, společným znakem pro všechny jsou dravé larvy, nepohyblivé kyčle posledního páru nohou


Lední hokej

Context: Maximální rozměry 61 x 30 m, minimální 56 x 26 m, rohy hřiště zaobleny hrazením o poloměru 7 až 8,5 m. Pro úpravu ledové plochy se od 50. let 20. století používají rolby. == Puk == Puk (někdy též nazývaný touš či prostě kotouč) je drobný předmět tvaru velmi plochého válce, který se používá ke hře při ledním hokeji. Puk má zhruba průměr 76,2 milimetrů (3 palce anglické míry), výšku 25,4 mm (1 palec anglické míry) a hmotnost od 156 do 170 gramů, ovšem tyto parametry mohou být mírně pohyblivé a liší se třeba pro žákovské kategorie. == Hokejové ligy a turnaje == National Hockey League (NHL) je nejprestižnější hokejová liga na světě, které se účastní týmy z USA a Kanady. Kontinentální hokejová liga (KHL) je druhou nejlepší hokejovou ligou na světě, zúčastňují se jí týmy hlavně z Východní Evropy a Severní Asie. Lední hokej na olympijských hrách se hraje od roku 1920 Mistrovství světa v ledním hokeji se poprvé konalo v roce 1920 v rámci olympijských her Euro Hockey Tour je série hokejových turnajů, kterých se účastní reprezentační výběry Česka, Finska, Švédska a Ruska Czech Hockey Games je hokejový turnaj konající se v Česku. Od roku 1997 se koná pod Euro Hockey Tour Karjala Cup je hokejový turnaj konající se ve Finsku.

Question: Od kterého roku se hraje lední hokej na olympijských hrách?

Answer: 1920


Paštština

Context: Paštština, též paštunština či paštó (paštunsky: پ paštó/pachtó) je fylogeneticky íránský jazyk. Pašto je úředním jazykem Afghánistánu, mluví jim asi 60 % Afghánců a navíc část obyvatel Pákistánu. Je psána upraveným arabským písmem zprava doleva. Pašto se mluví v jihovýchodním Afghánistánu od Džalálábádu po Kandahár a odtud severozápadně k Sabzaváru. V Pákistánu používají pašto obyvatelé sídlící v severozápadních oblastech a hraničních provincií. V některých oblastech Pandžábu a Balúčistánu. V současnosti mluví paštsky 35 miliónů lidí. Pašto má asi padesát kmenových dialektů, které se dělí na tři skupiny Kandahárský dialekt Nangahárský dialekt Paktijský dialekt Vlivem islámu je převážná část slov, hlavně náboženského významu, přejatá z arabštiny, dále pak z perštiny, urdštiny, angličtiny,. ruštiny a jiných evropských jazyků: z arabštiny: ا Alláh Bůh z perštiny م méz /persky míz/ stůl z urdštiny م /م/ míṭ sladkost, cukroví z angličtiny ر rákeṭ /rocket/ raketa, střela z ruštiny ک kalašnikov název útočné pušky Pašto je jazykem paštůnů, kteří jsou usídleni hlavně v Afghánistánu, severozápadě Pákistánu a Balúčistánu. Současná paštská abeceda je psána upraveným arabským písmem, má 40 písmen z nichž 8 je paštských. Není přesně jasné jakým písmem paštůni psali do příchodu arabské transkripce, ale z vykopávek a starých mincí, které byly nalezeny na místech kde paštůni prokazatelně žili je patné, že používali druh písma, který se dnes nazývá Kharóšthí. První paštská abeceda byla sestavena učencem Qazi Saifullahem na příkaz Khwaja Hassana Maiwandiho prvního ministra sultána Mahmúda z Ghazni / 999–1030 /. Poté jiní učenci a političtí vůdci abecedu upravovali až dosáhla současné formy. Význam jazyka pašto vzrostl po vzniku samostatného afghánského státu v roce 1747 a v roce 1919 po získání nezávislosti. Vedle darijštiny byl uznán za úřední jazyk až v roce 1936. Pašto se píše upraveným arabským, respektive perským písmem zprava doleva. arabská písmena ا ب ض ص ث ق ف غ ع ه خ ح ج د ش س ي ل ت ن م ط ظ ز و ة ر ء ک perská písmena گ چ ژ.

Question: Co je úředním jazykem Afgánistánu?

Answer: Pašto


Muchomůrka červená

Context: Muchomůrka červená (Amanita muscaria) je jedovatá houba z čeledi muchomůrkovitých. Patří k nejznámějším jedovatým houbám, ačkoliv fatální otravy jsou vzácností. == Popis == Klobouk může mít průměr 8–20 cm. Je nejdříve polokulovitý, později sklenutý, ve stáří rozložený, někdy až mírně miskovitý s hřebenitým rýhováním na okraji. Barva klobouku může kolísat mezi jasně oranžovou až nachově červenou. Je pokryt bílými bradavkami. Lupeny jsou bílé, husté, u třeně volné. Třeň je bílý, válcovitý; na bázi hlízovitě ztlustlý, obalený na okraji bradavičnatou pochvou. Prsten je široký, převislý, rýhovaný. Dužnina je bílá, jemné chuti, bez pachu. Výtrusný prach je bílý. === Možnost záměny === Možná je záměna s velmi podobnou muchomůrkou královskou, která je však také jedovatá. Méně pravděpodobná, ale také možná, je záměna s muchomůrkou císařskou, která je sice jedlá (dokonce výtečná), ale v České republice je vzácná a chráněná. == Výskyt == Celkově hojná, místy velmi hojná. Roste nejčastěji v jehličnatých, převážně smrkových lesích, ale i ve smíšených a listnatých lesích. == Obsahové látky, jedovatost == Kromě nepříliš významného obsahu muskarinu obsahuje muscimol, který způsobuje poruchy vědomí a vyvolává halucinace. Muchomůrka červená byla v historii používána k navození stavů opojení nebo halucinací.

Question: Jakou barvu může mít klobouk muchomůrky červené?

Answer: jasně oranžovou až nachově červenou