Masakr v Babím Jaru

Context: Masakr v Babím Jaru bývá nazývána akce německých jednotek Einsatzgruppen, které na místě poblíž Kyjeva postřílely koncem září 1941 přes 33 tisíc Židů a v průběhu Velké vlastenecké války několik desítek tisíc dalších občanů tehdejšího SSSR. Nutno připomenout, že v roli katů bylo 1 200 Ukrajinců a jen 300 Němců! Až do roku 1961 byl Babyn Jar (Б Я, rusky: Б Я Babij Jar) jednou z největších roklin v blízkosti Kyjeva. Délka rokle dosahovala asi 2,5 km a její hloubka asi 50 m. V jejím středu tekl potok. Babyn Jar je v historických kronikách zmíněn poprvé v roce 1401 v souvislosti s prodejem tohoto pozemku (od staré ženy - rusky baby) dominikánskému klášteru. V průběhu staletí sloužila roklina k různým účelům, včetně vojenských táborů a nejméně dvou hřbitovů - jednoho pravoslavného a druhého židovského, který byl zrušen v roce 1937. V měsíci září 1941 po dobytí Kyjeva německými vojsky byla dána ve známost tato vyhláška: "Židé žijící v Kyjevě a jeho okolí se dostaví 29. září 1941 v 8 hodin ráno na roh ulic Melnichovská a Dochturovská (u hřbitovů ). S sebou si vezmou osobní doklady, cennosti, peníze, teplé oblečení, spodní prádlo atd. Všichni Židé, kteří neuposlechnou toto nařízení a budou přistiženi kdekoli jinde, budou zastřeleni.

Question: Ve kterém měsíci proběhl Masakr v Babím Jaru?

Answer: září


Bone (řeka)

Context: == Tok == Řeka pramení v kopcích v jihozápadní části státu Washington, jen kousek od pramene severního ramene řeky Palix. Její směr toku je většinou západní, poté řeka ústí do Willapského zálivu nedaleko obce Bay Center, kousek severně od ústí řeky Niawiakum. Celková délka řeky činí kolem 10 kilometrů, většinu navíc představují močály. Nakonec řeka ústí do estuáru a wattového pobřeží Willapského zálivu. Nedaleko ústí řeku překračuje silnice U.S. Route 101. == Historie == Jeden z prvních zaznamenaných případů epidemie neštovic, která v roce 1853 zasáhla severozápad Spojených států, se odehrál právě při ústí řeky Bone. Zdejší osadník James Swan byl svědkem, jak se nemoc šíří mezi indiány z kmene Činuků poté, co několik lodí ztroskotalo při nedalekém ústí řeky Columbie. Kmen Činuků utrpěl obrovské ztráty – během jediného roku přišel o polovinu svých členů – a epidemie se šířila proti proudu řeky Columbie, podél pobřeží Washingtonu a Oregonu, na Vancouverův ostrov a dále po březích řek Skagit a Nooksack. == Přírodní historie == Část povodí řeky je chráněna jako Národní územní rezervace Bone River. S rozlohou 1 038 hektarů chrání to nejčistší zbývající slanisko Willapského zálivu, které je životně důležité pro zdejší vodní ptactvo. Existují projekty k ochraně větší části povodí řeky, společně s povodím nedaleké řeky Niawiakum. == Reference == V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bone River na anglické Wikipedii.

Question: Jaká řeka v americkém státě Washington je asi 10 kilometrů dlouhá?

Answer: Bone


Bělásek východní

Context: Bělásek východní (Leptidea morsei) je druh motýla z čeledi běláskovitých. == Areál rozšíření == Vyskytoval se roztroušeně až vzácně ve střední Evropě (Morava, Slovensko, jihovýchodní Polsko a Maďarsko). V České republice již v poslední době nebyl nalezen. Dále na sever Balkánského poloostrova, přes Ukrajinu, Sibiř až po Japonsko. Obývá řídké, prosvětlené lesní porosty a okolí lesních cest. Housenky se vyvíjejí na Lathyrus niger a Lathyrus vernus. == Reference == V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mlynárik východný na slovenské Wikipedii. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu bělásek východní ve Wikimedia Commons Taxon Leptidea morsei ve Wikidruzích Bělásek východní- NATURA 2000 Leptidea morsei Fenton, 1881 - bělásek východní - fotografie, lokality výskytu na Slovensku bělásek východní

Question: Vyskytuje se Bělásek východní v České republice?

Answer: V České republice již v poslední době nebyl nalezen.


Iron Man

Context: Iron Man je fiktivní postava komiksových příběhů např. o Avengerech vydávaných nakladatelstvím Marvel Comics. Poprvé se objevil v komiksové knize Tales of Suspense #39 roku 1963. Postavu vymyslel Stan Lee, do příběhu ji rozpracoval Larry Lieber a výtvarně ji ztvárnili Don Heck a Jack Kirby. Stan Lee roku 1963 přišel s myšlenkou nového hrdiny, kterým měl být typický úspěšný kapitalista. S tímto konceptem přišel úmyslně v období probíhající Studené války. Nový hrdina měl reprezentovat americký vývoj. Tak vznikl příběh Tonyho Starka - amerického průmyslníka, velmi úspěšného prodejce zbraní. Lee se později nechal slyšet, že tímto pojetím šel proti zajetým kolejím komiksových hrdinů a že věřil, že se Iron Man ujme. Jako inspirace pro charakter Tonyho Starka posloužil Howard Hughes. Původní oblek Iron Mana měl ocelově šedou barvu, v dalším čísle Tales of Suspense #40 byl změněn na zlatý, a konečně v 48. čísle na zlato-červený. Na počátku byl Iron-Man hlavní zbraní proti komunistům a bojoval proti vietnamským špionům. Od roku 1964 byl celý koncept komiksu Tales of Suspense přeměněn a nově se v něm objevovaly pouze příběhy Iron Mana a "Kapitána Ameriky". V dubnu 1968 se objevil ve svém vlastním prvním komiksu Iron Man and Sub-Mariner a od května téhož roku ve své sérii The Invincible Iron Man. První série byla vydávána od roku 1968 do 1996 a čítala 332 čísel. Druhá série The Invincible Iron Man Vol. 2 byla vydávána jeden rok od listopadu 1996 do listopadu 1997. Jejími hlavními autory byli Jim Lee, Scott Lobdell, Jeph Loeb a výtvarníci Whilce Portacio a Ryan Benjamin. Třetí série The Invincible Iron Man Vol. 3 byla vydávána od roku 1998 do 2004. Ta čítala 89 čísel. Hlavními autory byli Kurt Busiek a Roger Stern. Čtvrtá série The Invincible Iron Man Vol. 4 byla vydávána v období let 2005 až 2009 a čítala 16 čísel. Ještě během vydávání čtvrté série začala být vydávána i série pátá (od roku 2008), která čítala 33 čísel a byla ukončena v únoru 2011.

Question: Jak se nazývá nakladatelství, kterí vydává komiksové příběhy o Iron Manovi?

Answer: Marvel Comics


Nu metal

Context: Kapely tohoto žánru mívávají DJ, který jim zprostředkovává elektronickou hudbu na pozadí, samply a další dodatečné syntetické zvuky. Nu metaloví zpěváci mohou v jedné písni vystřídat i několik typů vokálů, jedná se o běžný zpěv, rap (vliv hip hopu), ale i screaming a growling (death metal a jiné extrémní metalové žánry, hardcore punk). Texty bývají plné hněvu, frustrace, úzkosti a bolesti, což je, do jisté míry, vlivem grunge. Mohou vyjadřovat osobní prožitky zpěváka, popř. celé skupiny. Struktura nu metalové písně sestává z následujících částí: intro - sloka - refrén - sloka - refrén - bridge - refrén - (outro). Vrcholnou částí písně obvykle bývá bridge. Právě ve slokách a refrénech nejčastěji dochází ke střídání rozsahů vokálů. Elementy struktury mají své podobnosti ve stylu grunge. Vzhledem k absenci složitých a dlouhých kytarových sól a střednímu až rychlému tempu mívají songy délku okolo 3-4 minut. Počátkem 90. let se začaly objevovat skupiny, které utvářely tento styl a dostávaly jej do povědomí ostatních. Tvůrce a průkopník nu metalu je skupina KoЯ, která ovlivnila další skupiny jako Deftones, Limp Bizkit a mnoho dalších, kupříkladu Linkin Park, Papa Roach, Static-X, P.O.D. atd; na české scéně pak nejvýrazněji skupina Cocotte Minute. Pár let po překročení tisíciletí začal nu metal ustupovat do pozadí. Do popředí se dostaly jiné žánry jako metalcore. Overhype Adema Coal Chamber Deftones Disturbed Drowning Pool Dymytry (ačkoliv svůj metalový projev označují jako Psy-core) Hazydecay Korn Full Blooded Mutt Limp Bizkit Linkin Park (starší tvorba) Lostprophets Maximum The Hormone Mudvayne P.O.D. Papa Roach Pleymo Sepultura (album. Roots) Sevendust Soulfly Spineshank Staind Static-X SlipKnoT (pouze u prvního alba) Škwor Taproot Thousand Foot Krutch The Slot Projekt Parabelum FDK The Switch Cocotte Minute System of a Down (Některé znaky, sama kapela označení "nu-metal" nesnáší) Hollywood Undead Mushroomhead

Question: Jaká kapela je považována za zakladatele nu metalu?

Answer: KoЯ


Hana Holišová

Context: Za její zatím největší úspěch se dá ale považovat získání Ceny Thálie, které každoročně uděluje Herecké asociace. Tu získala v březnu 2013 za roli Papežky Jany v muzikálu Papežka, uváděném v Městském divadle Brno. Za zmínku stojí také její pěvecké účinkování s orchestry Cool Time Band, Jazz side Band (nyní B-side Band) a také s Orchestrem Gustava Broma. Městské divadlo Brno 2000-2006: Zpívání v dešti, role: Kathy Seldenová 2003-2005: Cabaret, role: Frenchie 2004-2005: Hair, role: Diane 2005-2008: Kdyby tisíc klarinetů, role: Brigita,Tereza, redaktorka 2005-2008: Oliver! , role: Off - stage, Charlotte Od 2005: Jesus Christ Superstar, role: Marie Magdalena/Soulgirl II Od 2005: Jozef a jeho úžasný pestrobarevný plášť, role: Vypravěčka 2006: Magická. flétna, role: Papagena 2006-2008: Odysseia, role: Athéna 2007-2008: Markéta Lazarová, role: Alexandra, dcera Kozlíkova 2007-2008: Červený a Černý. , role: Panna Maria Od 2007: Čarodějky z Eastwicku, role: Žena v Eastwicku, Sukie 2008-2010: Jánošík aneb Na skle malované, role: První děvče Od 2008: Peklo, role: Lucie Paulová, sestra 2009-2012: Evita, role: María Eva Duarte de Perón 2009-2012: Mozart! , role: Konstance Weber 2009-2014: Bídníci, role: Eponine Od 2009: Probuzení jara, role: Elsa 2010-2012: Nahá múza, role: Magdaléna - dívka. , Kristýna Od 2011: Kráska a zvíře, role: Matylda Od 2011: Chicago, role: Liz, vězeňkyně, Sprostá Kitty 2011-2015: Kvítek z horrroru, role: Crystal. Od 2011: Jekyll a Hyde, role: Emma Carewová 2012-2014: Papežka, role: Jana 2012-2014: Pokrevní bratři, role: paní Johnstonová 2012-2014: Funny Girl, role: Fanny Briceová Od 2013: Donaha! , role: Georgie Bukatinská Od 2013: Očistec, role: Lenka, fanynka, 1. Grácie, řádová sestra, šachová figurka Od 2013: Cats, role: Grizabella Od 2013: Flashdance, role: Kiki, tanečnice Od 2014: Sliby chyby, role: Marge MacDougallová Od 2014. : Noc na Karlštejně, role: Eliška Od 2015: Johnny Blue, role: Marie, Johnnyho láska Od 2015: Ostrov pokladů, role: Fanny Osbourneová, Paní Hawkinsová Národní divadlo Brno 2001: Zpívání. v dešti, role: Kathy Seldenová 2002: Kristián, role: Zpěvačka, vypravěčka příběhu 2003: Divotvorný hrnec, role: Káča Hudební divadlo Karlín Od 2004: Noc na Karlštejně, role: Alena Divadlo pod Palmovkou 2007-2009: Sliby chyby, role: Fran Kubeliková Státní opera 2009-2011: Kudykam, role: Martina Kongresové centrum Praha Od 2014: Mamma Mia! , role: Sophie Od 2016: Ať žijí duchové! , role: Leona (Leontýnka z Brtníku) Státní hrad Karlštejn Od 2016: Noc na Karlštejně, role: Eliška Městské divadlo Brno 2008-2009: Equus, role: Jill Masonová 2008-.

Question: Který rok získala Hana Holišová Cenu Thálie?

Answer: 2012


Thajská vlajka

Context: Vlajka Thajska sestává z pěti pruhů po celé délce vlajky: červeného, bílého, modrého, bílého a červeného v poměru šířek 1:1:2:1:1. Vlajka bývá označována jako trairanga (thajsky trikolóra).Modrá barva vlajky měla v době jejího zavedení připomínat barvu spojenců Siamu v I. světové válce (vlajky téměř všech spojenců, zvláště pak francouzská vlajka, obsahovaly červenou, bílou a modrou). Zároveň je thajskou národní barvou a dle novodobého výkladu symboliky barev představuje království. Červená barva symbolizuje svobodu a prolitou krev za její získání. Bílá barva symbolizuje buddhismus a čistotu národa. I když se Thajsko často nazývalo "Zemí bílého slona", obraz slona na thajské státní vlajce není už od konce II. světové války. Slon je však vyobrazen na thajské námořní válečné vlajce (vlajce vojenského loďstva). Historická vlajka se slonem se však dodnes běžně prodává v místních obchodech. == Historie == Území dnešního Thajska (v minulosti známého i pod jménem Siam) bylo od starověku obýváno khmérskými kmeny. Od 7. století sem začali z jižní Číny pronikat Thajové. Ti se kolem roku 1350 zbavili závislosti na Khmérském království (Angkor) a Království Ajutthaja (Ayutthaya) ovládlo většinu Malajského poloostrova.

Question: Jakou barvu má pět pruhů na Thajské vlajce?

Answer: červeného, bílého, modrého, bílého a červeného


Sněžka

Context: Na české straně traverzuje jihovýchodní úbočí zeleně značená pěší cesta dlážděná velkými kameny mezi Jelenkou a rozcestím Nad Růžovohorským sedlem. Na polské straně protíná severní stěnu stará Slezská silnice vydlážděná kočičími hlavami, po které dodnes ve výjimečných případech vyjede terénní auto. Slezská silnice je v zimě uzavřena kvůli lavinovému nebezpečí. Sněžka je tradičním místem pro turistické i extrémní lyžování. V současné době je většina sjezdových tras uzavřena z důvodu ochrany přírody. Na běžkách se dá sjet dlouhým bezpečným sjezdem na Pomezní Boudy. Zpočátku s lyžemi v rukou a potom na běžkách se jezdí na Růžovou horu a Portášky. V současnosti jsou skialpinistické sjezdy možné jen po výše uvedených značených cestách a to z důvodu, že vrchol Sněžky leží v 1. zóně KRNAP, což nedovoluje pohyb mimo značené stezky. Historické (dnes zakázané) sjezdové trasy vedou skalnatou jižní stěnou do Obřího dolu a dál do Pece pod Sněžkou. Sutí zasypanou severní stěnou se sjíždí do Karpacze. Další varianty jsou možné z Obřího sedla na sever i na jih a z Růžovohorského sedla na západ. Průměrná celoroční teplota na povrchu hory se pohybuje pouze okolo 0,2 °C. Na Sněžce byla naměřena rychlost větru 216 km/h (český rekord).

Question: Jak se jmenuje nejvyšší hora Krkonoš?

Answer: Sněžka


Evžen Oněgin

Context: Rozhněvaný Lenský vyzve Oněgina na souboj. V souboji je Lenský zabit. Po této nešťastné smrti bývalého přítele Oněgin uniká, putuje po Rusku. Nakonec zamíří zpět do Petrohradu (po 6 letech), kde potká Taťánu, nyní již manželku významného šlechtice (Oněginova bratrance) a jednu z vůdčích osobností společenské scény. Stala se z ní chladná zklamaná žena. Nyní se dvoří Oněgin jí. Napíše jí několik dopisů, zůstanou bez odpovědi. Nakonec vyznává lásku, ale Taťána, ačkoli jej dosud miluje, odmítá jeho city. Je vdaná za jiného a tomu chce zůstat věrná. Evžen Oněgin je vrcholné Puškinovo dílo. Je použita takzvaná oněginská sloka, skládající ze 14 veršů. Oněgin je zde ukázkou zbytečného člověka, cynika s pokřiveným pohledem na svět, od kterého je odtržen. Jeho protikladem je citově založená a naivní Taťána, dokud se v Petrohradě sama nestane chladnou, jakým se zde předtím stal i Oněgin. Taťánin dopis Oněginovi (přeložil Josef Hora) Podle románu složil ruský skladatel Petr Iljič Čajkovskij stejnojmennou operu, která měla premiéru roku 1879. Obsáhlou scénickou hudbu k dramatizaci románu napsal Sergej Prokofjev (1936). Evžen Oněgin (2011), ČR, Anfas Divadlo Evžen Oněgin (2007), ČR, Divadlo Petra Bezruče Evžen Oněgin" (2016), (ČR), (Divadlo. ABC) Evžen Oněgin (film, 1911) (1911, Е О), Rusko, režie Vasilij Gončarov, němý film Evžen Oněgin (film, 1958) (1958, Е. О), Sovětský svaz, režie Roman Tichomirov Evžen Oněgin (film, 1984) (1984, Evgeniy Onegin), USA, režie Kirk Browning, televizní zpracování Čajkovského opery v ruském originále Evžen Oněgin. (film, 1988) (1988, Eugene Onegin), Británie, režie Petr Weigl, filmové zpracování Čajkovského opery v ruském originále Evžen Oněgin (film, 1994) (1994, Yevgeny. Onyegin), Británie, režie Humphrey Burton televizní zpracování Čajkovského opery v ruském originále Evžen Oněgin (film, 1999) (1999, Onegin), USA, režie Martha Fiennesová Evžen Oněgin (film. , 2002) (2002, Eugè Onéguine), Francie, režie Don Kent, televizní zpracování Čajkovského opery v ruském originále Evžen Oněgin (film, 2007) (2007, Eugen Onegin). , Rakousko, režie Brian Large, televizní zpracování Čajkovského opery v ruském originále Eugen Oněgin, Václav Vetterle, Písek 1860, přeložil Václav Čeněk Bendl-Stránický, Evžen Oněgin, Jan Otto, Praha 1892, přeložil Václav Alois Jung, znovu 1900, 1913, 1919, 1923 a 1926. Eugen Oněgin, E. K. Rosendorf, Praha 1927, přeložil Václav Čeněk Bendl-Stránický.

Question: Který umělec složil podle románu Evžena Oněgina stejnojmennou operu?

Answer: Petr Iljič Čajkovskij


Manhattan

Context: Za centrum reklamy je obvykle považována Madison Avenue. New York a především pak Manhattan jsou světovým centrem televize, filmu, reklamy a hudby. Významným odvětvím jsou také novinová nakladatelství. Manhattan je největším mediálním trhem v USA. Mezi nejvýznamnější mediální skupiny patří News Corporation, Time Warner, Hearst Corporation a Viacom. Tři ze čtyř největších hudebních labelů sídlí na Manhattanu, stejně tak 7 z 10 největších reklamních agentur. V New Yorku se také točí třetina všech amerických nezávislých filmů, Manhattan je zároveň po Hollywoodu nejčastější lokalitou objevující se ve filmech. Své sídlo má ve městě také 200 novin a 350 časopisů, knižní nakladatelství zaměstnávají přes 25 tisíc lidí. Mezi nejvýznamnější deníky patří New York Times, New York Daily News, Wall Street Journal nebo New York Post. New York je také centrem televizní tvorby - sídlí zde HBO, MTV, ABC, NBC, CBS, FOX News nebo Comedy Central. Mezi známé filmy a seriály odehrávající se na Manhattanu lze zmínit Taxikář, Já legenda, Na sever severozápadní linkou, Wall Street, Přátelé, Kravaťáci, Jak jsem poznal vaši matku, Sex ve městě. Manhattan byl dějištěm mnoha významných kulturních hnutí. V roce 1920 zde bylo založeno hnutí Harlem Renaissance, od 50. do 70. let zde bylo aktivní hnutí pop art, které je spojeno především se slavným Andym Warholem. Kulturně velmi významnou čtvrtí je Chelsea, která je známá pro řadu muzeí, galerií a kulturních akcí. Patrně nejznámějším kulturním místem na Manhattanu a možná i na světě je ulice Broadway, která je známá jako dějiště mnoha nejvýznamnějších divadelních představení. Většina z 39 největších divadel je situována okolo Times Square, kousek od tohoto náměstí sídlí také Lincoln Center s Metropolitan Opera, New York Philharmonic, New York City Ballet a dalšími.

Question: Na jakém ostrově se nachází newyorský městský obvod Manhattan?

Answer: Manhattan


Bismarck (1939)

Context: Bismarck byla německá bitevní loď z druhé světové války, pojmenovaná po říšském kancléři Bismarckovi. Svého času byla jednou z největších a nejmocnějších bitevních lodí světa. Jejím kapitánem byl Kapitän zur See (~ námořní kapitán) Ernst Lindemann a role kmotry se ujala Bismarckova vnučka Dorothea von Löwenfeld. V květnu 1941 se vydal na svoji první a poslední plavbu do Atlantiku, během níž 24. května potopil britský bitevní křižník HMS Hood. Po několikadenním pronásledování byl vážně poškozen torpédovými bombardéry Swordfish z letadlové lodě HMS Ark Royal a posléze potopen 27. května po souboji s bitevními loděmi HMS Rodney, HMS King George V a dalšími menšími plavidly. == Stavba lodi == Bitevní loď Bismarck byla dílem hamburské firmy Blohm & Voss. Od počátku byl konstruován jako vlajková loď německého námořnictva. Práce na ní byly zahájeny 1. července roku 1936. Při spouštění na vodu 14. února 1939 byl přítomen i Adolf Hitler, který toužil po ovládnutí Atlantiku a zničení spojeneckých zásobovacích konvojů. Bismarck byl do výzbroje německé Kriegsmarine zařazen 24. srpna 1940. Náklady na jeho stavbu se vyšplhaly téměř na dvě stě milionů říšských marek. Posádku lodi tvořilo zhruba 2000 mužů. Sesterskou lodí Bismarcka byla bitevní loď Tirpitz o výtlaku asi 50 000 tun, největší německá bitevní loď za druhé světové války. Oficiálně udávaný výtlak Bismarcka i Tirpitze činil 35 000 tun; to byl maximální povolený výtlak v souladu s německo-britskou dohodou z 28. července 1935.

Question: Kdy potopila bitevní loď Bismarck britský bitevní křížník HMS Hood?

Answer: květnu 1941


Secure Shell

Context: Označení "Secure Shell" je mírně zavádějící, protože nejde ve skutečnosti o náhradu shellu ve smyslu interpret příkazů. Název byl odvozen z existujícího programu rsh, který má podobné funkce, ale není zabezpečený. Po útoku odchytáváním hesel na počítačovou síť helsinské Technické univerzity (Helsinki University of Technology, Finsko) navrhl Tatu Ylönen první verzi protokolu (SSH-1). V červnu 1995 jej pak uveřejnil včetně zdrojových kódů jako freeware. Do konce roku 1995 se rozrostla základna uživatelů na 20 000 v padesáti zemích. V prosinci 1995 Ylönen založil společnost SSH Communications Security a začal vyvíjet SSH a další bezpečnostní nástroje. Původní verze SSH používala části svobodného software (např GNU libgmp), avšak pozdější verze se od těchto závislostí oprostily a změnily se v proprietární software, který byl vydáván pod uzavřenou licencí. V roce 1996 byla vyvinuta vylepšená verze protokolu SSH-2, která je nekompatibilní s SSH-1. Novinkami v druhé verzi byla zvýšená bezpečnost, která byla zajištěna např. výměnou klíčů pomocí Diffie-Hellman algoritmu (anglicky Diffie-Hellman key exchange) nebo přísnou kontrolou integrity dat pomocí MAC funkce. Novou vlastností SSH-2 je také možnost řídit libovolný počet shellů pomocí jednoho SSH spojení.

Question: Jakou společnost založil v prosinci roku 1995 Ylönen?

Answer: SSH Communications Security


Heavy metal

Context: Vícero popředních odborných časopisů zasvěcených žánru začalo svou činnost. Patřili k nim například Kerrang! (založený 1981) a Metal Hammer (1984). Roku 1985 Billboard vyhlásil, že "metal rozšířil svou diváckou základnu. Metalová muzika už není výhradní doménou výrostků mužského pohlaví. Metalové posluchačstvo se rozšířilo o starší (vysokoškoláky), mladší (mladší žáky) a ženy." V polovině 80. let měl největší zastoupení v žebříčcích, hudebních televizích a na koncertních šňůrách glam metal. K hlavním představitelům patří skupiny Warrant z L.A., skupiny z východního pobřeží jako Poison, Cinderella, či neméně oblíbené kapely Mötley Crüe a Ratt. Stylistickou mezeru mezi hard rockem a glam metalem zaplnila skupina Bon Jovi z New Jersey, která dosáhla nesmírnou popularitu díky svému třetímu albu Slippery When Wet (1986). V roku 1987 začala MTV vysílat pořad Headbanger's Ball, zasvěcený výlučně heavymetalovým videoklipům. Metalová komunita se rozdělila na dva hlavní tábory, na příznivce komerčního zvuku a na přívržence undergroundu pohrdajících populárním stylem, kterému přezdívali "lite metal" nebo "hair metal." Skupině Guns N' Roses se podařilo získat pozornost fanoušků různých stylů. Na rozdíl od glammetalových kapel té doby byli omnoho surovější a jízlivější. Po nesmírném úspěchu jejich debutové desky Appetite for Destruction (1987) "se skupina Guns N' Roses stala cílem, na který se zaměřil všechen další metal po následující dekádu." Rok nato se z té samé losangeleské hardrockové klubové scény vynořila kapela Jane's Addiction s debutem Nothing's Shocking. Časopis Rolling Stone vyhlásil, že "Jane's Addiction jsou právoplatným dědicem odkazu Led Zeppelin, neboť žádná kapela jim doposud nebyla tak věrná." Byla jednou z prvních kapel spájených z "alternativním metalem", který se dostal do popředí během 90. let. Popularitu glam metalu mezičasem udržovaly nové kapely jako newyorští Winger anebo Skid Row z New Jersey. Během 80. let se vyvinula spousta heavymetalových stylů mimo komerčního středního proudu. Mapování spletitého světa undergroundového metalu se věnovala řada lidí, v první řade editoři hudebního serveru Allmusic a taktéž kritik Garry Sharpe-Young. V Sharpe-Youngové několikasvazkové encyklopedii je metal rozdělený do pěti hlavních kategorií: thrash metal, death metal, black metal, power metal, plus spříbuzněné styly doom a gothic metal. Související informace naleznete také v článku Thrash metal. Thrash metal se zrodil počátkem 80. let. Podobně jako jeho nejbližší příbuzný – speed metal – rovněž thrash vykazuje velký vliv hardcore punku a Nové vlny britského heavy metalu.

Question: Jaké pohlaví převažuje v heavymetalové subkultuře?

Answer: mužského


Organizace spojených národů

Context: Organizace spojených národů (anglicky United Nations), zkráceně OSN (UN), je mezinárodní organizace, jejímiž členy jsou téměř všechny státy světa – k březnu 2016 má 193 členských států. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny OSN. OSN byla založena 24. října 1945 v San Franciscu (USA) na základě přijetí Charty OSN 50 státy včetně tehdejší ČSR a významné podpory Rockefellerova fondu. Nahradila Společnost národů, která jako garant kolektivní bezpečnosti a mírového řešení konfliktů neobstála. První Valné shromáždění OSN se konalo 10. ledna 1946 v Londýně. Cílem OSN je zachování mezinárodního míru, bezpečnosti a zajištění mezinárodní spolupráce. Členství v OSN je založeno na principu suverénní rovnosti, státy mají svá zastoupení, tzv. stálé mise, zejména v hlavním sídle OSN New Yorku, ale také např. v Ženevě nebo ve Vídni. Každý členský stát má své zástupce ve Valném shromáždění a disponuje jedním stejně platným hlasem. Výkonným orgánem je Rada bezpečnosti OSN, jíž přísluší základní odpovědnost za udržení mezinárodního míru a bezpečnosti a jejíž rezoluce jsou právně závazné. Dalšími hlavními orgány OSN jsou Ekonomická a sociální rada OSN - ECOSOC, Poručenská rada OSN, Mezinárodní soudní dvůr Sekretariát, v jehož čele stojí generální tajemník OSN. V roce 2001 OSN dostala Nobelovu cenu míru. Již dříve stejnou cenu dostaly Úřad Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (1954 a 1981), Dětský fond OSN (1965) a Mírové síly OSN (1988). Podrobnější informace naleznete v článku Rada bezpečnosti OSN. Rada bezpečnosti (RB) má 15 členů. Charta OSN určuje 5 z nich jako stálé, Valné shromáždění volí 10 dalších za členy nestálé na dvouleté období. Stálými členy Rady bezpečnosti jsou: Čína, Francie, Rusko, Spojené státy americké a Velká Británie. 10 nestálých členů (v závorce rok ukončení mandátu): Angola (2016), Egypt (2017.

Question: Jak se zkráceně píše Organizace spojených národů?

Answer: OSN


Isaac Newton

Context: Barnabase Smithe. Od té doby, až do otčímovy smrti, se o Newtona starali matčini rodiče. Rodina Ayscoughů stála výše na společenském žebříčku než Newtonové (Newtonův dědeček James Ayscough byl šlechticem a matčin bratr William farářem, který studoval na Trinity College v Cambridge) a proto se díky nim Newtonovi dostalo vzdělání. V roce 1653, po smrti druhého manžela se matka vrátila zpět do Woolsthorpu a desetiletý Isaac opět bydlel se svou matkou a se třemi nevlastními sourozenci (Mary, Benjamin a Hannah Smithovi). V deseti letech začal chodit do vesnické školy v Skillingtonu a později ve Stoku. Od roku 1655 navštěvoval v Granthamu tamější gymnázium. Ubytován byl v domácnosti lékárníka pana Clarka. V letech 1658-1661 se v Grathamu připravoval na studia v Cambridge. 5. června 1661 za podpory svého strýce Williama nastoupil Newton jako osmnáctiletý studovat na Trinity College v Cambridge. Zde byl jeho učitelem známý fyzik a matematik Isaac Barrow. Základem studia zde sice v té době byly ještě Aristotelovy myšlenky, ale Newton se také zajímal o modernější myslitele, četl díla G. Galilea a R. Descarta. Přečetl Keplerovo dílo "Optics", seznámil se s Euklidovými "Základy". Od srpna 1665 do dubna 1667 byla univerzita uzavřena kvůli morové epidemii a Newton se vrátil do rodného Woolsthorpu, kde mu podle pověsti spadlo na hlavu jablko a on přišel na myšlenku gravitace. Během těchto dvou let pobytu na rodném statku vynalezl svůj diferenciální počet, rozvinul svou teorii gravitace a vytvořil vlastní teorii podstaty světla a barev. Roku 1665 získal bakalářský titul a roku 1667 stálé místo na Trinity College. Roku 1668 se stal magistrem svobodných umění a roku 1669 lukasiánským profesorem matematiky, kdy nastoupil na místo po svém učiteli Isaacu Barrowovi. V té době sestrojil svůj zrcadlový dalekohled, který řešil problém barevné aberace u dalekohledů. 11. ledna 1672 byl na základě svého vynálezu zvolen členem Královské společnosti. 19. února 1672 vyšla v Philosophical Transactions jeho první fyzikální práce, která byla na téma teorie barev.[zdroj?

Question: Na jaké univerzitě studoval Isac Newton?

Answer: Trinity College v Cambridge


Astronomická jednotka

Context: Astronomická jednotka (doporučená značka jednotky au[1][2] z anglického astronomical unit, nebo ua[3] z francouzského unité astronomique; běžně se používá i značka AU, případně UA, obě zavedené dříve platnými normami[4][5]) je jednotka vzdálenosti, používaná v astronomii, původně definovaná jako střední vzdálenost Země od Slunce. Vzájemné vzdálenosti planet či jiných objektů sluneční soustavy vyjádřené v au poskytují relativně názorné měřítko (poměr) vzdáleností těchto objektů od sebe. 1 au = 1 ua = 1 AU = 1 UA = 149 597 870 700 m (přesně) Vývoj definice Původně byla astronomická jednotka definována jako střední vzdálenost Země od Slunce. Astronomická jednotka byla stanovena v roce 1771, při pozorování přechodu Venuše přes sluneční disk, francouzským astronomem Jérôme Lalandem jako 153±1 milion km. Poprvé byla stanovena už 1672 (Cassini, Picard, Richer) jako 138 milionů km (z měření opozice Marsu). [6] Kvůli vyšší přesnosti Mezinárodní astronomická unie (IAU) přijala v r. 1976 novou definici, podle které je astronomická jednotka rovna délce poloměru nerušené oběžné kruhové dráhy tělesa se zanedbatelnou hmotností, pohybujícího se okolo Slunce rychlostí 0,017 202 098 950 radiánů za den (86 400 s). Přesněji řečeno tato definice váže délku astronomické jednotky s gravitačním parametrem Slunce (tak, aby gravitační parametr byl roven přesně (0,017 202 098 95)² AU³/d²). To zajišťuje, že pokud se při výpočtech používají jako jednotky hmotnost Slunce a astronomická jednotka (namísto kilogramů a metrů), není potřeba dosazovat hmotnost Slunce (resp. hodnotu gravitačního parametru), která totiž není známa s tak vysokou přesností jako některé další údaje. Experimentálně zjištěná hodnota odpovídající definici z roku 1976 pak byla 1 AU = 149 597 870 700 ± 3 m.[7] Roku 2012 bylo na Valném shromáždění IAU v Pekingu doporučeno sjednotit značení astronomické jednotky na au a jednotka byla nově definována přesným převodním vztahem k metru: 1 au = 149 597 870 700 m (přesně).[1] Odpadly tak. diskuse spojené s uvažováním relativistických efektů a úbytku hmotnosti Slunce, v dřívější definici nezmiňované.[8] Také se tím vyloučil vliv naměřeného, ale zatím nevysvětleného nárůstu vzdálenosti Země a Slunce mezi roky 1976 a 2008[9][10] změřeného pomocí telemetrie, aniž by se měřitelně (podle elementů drah) měnil gravitační parametr Slunce.[11]

Question: Jak byla poprvé stanovena Astronomická jednotka?

Answer: Poprvé byla stanovena už 1672 (Cassini, Picard, Richer) jako 138 milionů km (z měření opozice Marsu).


Gautama Buddha

Context: Do 29 let žil pohodlným životem syna místního vládce, oženil se (manželka Jasódhara) a měl syna (Ráhula). Poté - aniž by spatřil právě narozeného syna - opustil domov a věnoval se nejrůznějším praktikám, pomocí nichž chtěl dosáhnout osvobození z utrpení, které je spojeno s každou existencí, a neustálého koloběhu znovuzrozování (samsáry). Nakonec podle legendy ve věku 35 let objevil střední cestu, která se vyhýbá všem krajnostem, a dosáhl probuzení, konečného osvobození z utrpení a koloběhu životů. Následujících 45 let předával své učení, ať už mnichům (založil první mnišské společenství na světě), tak laikům. Zemřel u Kušinagary obklopen svými mnišskými následovníky. Buddhismus je nejstarší univerzální náboženství. Vznikl před více než dvěma tisíci lety v severní Indii a trvale ovlivnil duchovní život a směřování země, v níž se zrodil. Dlouho předtím, než ve 13. století z Indie vymizel, se rozšířil v Číně a Japonsku, jihovýchodní Asii a Indočíně, Tibetu a později také v Mongolsku. Utvářel kulturu těchto zemí a dodnes je vedle svého náboženského významu určujícím elementem jejich filosofie, literatury a umění, politiky a hospodářství. Přibývá vlivu, který získávají buddhistické ideje v Evropě a Americe. Buddhistické hnutí má svého historického zakladatele v Gautamovi Siddhárthovi, který se nazýval Buddha, "Probuzený". Na Západě se ovšem nestal známý pod svým vlastním jménem Siddhártha nebo příjmením Gautama, nýbrž právě pod titulem Buddha. Nelze jednoznačně určit, kdy se Gautama narodil. Podle klasických biografií je sice možné chronologicky seřadit důležité události jeho života, ale prameny nedovolují přesné datování. Buddhistická tradice a výzkum kolísají ve svých předpokladech mezi 6. stoletím př. n. l. až polovinou 4. století př. n. l. V literatuře se běžně zasazuje Gautamův život přibližně do let 560-480 př. n. l.. , novější úvahy ale hovoří o pozdější době, totiž o 4. století př. n. l. Na severu Indie stály v té době proti sobě dva politické systémy: starší forma oligarchické republiky ve státech jako Liččhaví, Šákja a Malla byla konfrontována s královskými říšemi jako Magadha, Kóšala, Vatsa a Avanti s novou dědičnou monarchií. V těchto republikách byl horní vrstvou kasty válečníků volen regent, který se musel řídit rozhodnutími poradního shromáždění a podléhal jeho kontrole, kdežto v monarchii platila vůle panovníka. Zatímco ještě v předhůří Himálaje přetrvávaly republiky, v úrodných pánvích řek Gangy a Jamuny dominovaly monarchie. Vývoj ke koncentraci moci na jednu osobu odrážel hospodářský převrat: jestliže společnost chovatelů dobytka, kteří poháněli svá stáda přes volné pastviny, nepotřebovala silnou centrální moc, podporovalo naopak zemědělství postavení panovníka, který střežil hranice polí.

Question: Lze jednoznačně určit, kdy se Gautama narodil?

Answer: Nelze jednoznačně určit, kdy se Gautama narodil.


Jónský modus

Context: Jónský modus je pojem z oblasti hudební nauky, který se používá pro posloupnost tónů diatonické durové stupnice zahrané od jejího prvního stupně (tj. jónský modus zní stejně, jako sama diatonická durová stupnice). V terminologii používané v antickém Řecku, odkud názvy církevních modů pocházejí, byl jónský modus nazýván lydický – dnes je tento název používán pro modus od čtvrtého stupně durové stupnice. == Vlastnosti jónského modu == Jónský modus vznikne z durové stupnice jejím zahráním od prvního stupně, například v případě C dur je základním tónem jónského modu C a znění jónského modu: c-d-e-f-g-a-h. Nejbližším tvrdším modem je lydický modus, který se od jónského liší zvětšenou kvartou. Nejbližším měkčím modem je mixolydický modus, který se od jónského liší malou septimou. === Intervalové složení === == Složení v jednotlivých tóninách == Složení jónského modu je ve všech tóninách shodné se složením durové stupnice a lze je tedy najít v seznamu durových stupnic. == Charakteristické akordy == Pro jónský modus je charakteristický durový kvintakord, ze septakordů pak velký septakord.

Question: Od kterého stupně se hraje diatonická durová stupnice v jónském modu?

Answer: prvního


Prefektura Tottori

Context: Prefektura Tottori Prefektura Tottori znak vlajka Geografie Prefektura Tottori na mapě Japonska Hlavní město Tottori Souřadnice 35°27′ s. š., 133°46′ v. d. Rozloha 3 507,05 km² Obyvatelstvo Počet obyvatel 549 925 (2021) Hustota zalidnění 156,8 obyv./km² Oficiální web www.pref.tottori.lg.jp multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Mapa prefektury Tottori Písečné duny v Tottori Vlajka prefektury Prefektura Tottori (japonsky: 鳥, Tottori-ken) je jednou ze 47 prefektur Japonska. Nachází se v regionu Čúgoku na ostrově Honšú. Hlavním městem je Tottori. Je to prefektura s nejmenším počtem obyvatel. Prefektura má rozlohu 3 507,21 km² a k 1. dubna 2007 měla 600 209 obyvatel. Geografie Města V prefektuře Tottori leží 4 velká města (市, ši): Jonago (米) Kurajoši (倉) Sakaiminato (境) Tottori (鳥 hlavní město) Ekonomika Hospodářství prefektury je silně závislé na zemědělství a rybolovu. Po celém Japonsku jsou proslulé zdejší hrušky naši. Zajímavosti V prefektuře se nacházejí písečné duny (鳥; tottori-sakjú), které tvoří jedinou japonskou poušť. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Tottori Prefecture na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Prefektura Tottori na Wikimedia Commons (anglicky) Oficiální stránky prefektury Tottori Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Japonsko – 日 (Nihon) – (J) Prefektury (都) a jejich hlavní města Prefektura Aiči (Nagoja) • Prefektura Akita (Akita) • Prefektura Aomori (Aomori) • Prefektura Čiba (Čiba) • Prefektura Ehime (Macujama) • Prefektura Fukui (Fukui) • Prefektura Fukuoka (. Fukuoka) • Prefektura Fukušima (Fukušima) • Prefektura Gifu (Gifu) • Prefektura Gunma (Maebaši) • Prefektura Hirošima (Hirošima) • Prefektura Hokkaidó (Sapporo) • Prefektura Hjógo (Kóbe.

Question: Jakou rozlohu má Prefektura Tottori?

Answer: 3 507,21 km²


Bodiam

Context: Bodiam Bodiam Základní informace Sloh středověká architektura Architekt anonym Výstavba 1385 Materiál pískovec Poloha Adresa Bodiam, Spojené království Spojené království Souřadnice 51°0′8,14″ s. š., 0°32′36,71″ v. d. Další informace Kód památky 1044134 Web Oficiální web multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Letecký snímek hradu Bodiam Bodiam je anglický, částečně rozbořený vodní hrad, obklopený rozsáhlým vodním příkopem. Nachází se u vesnice Robertsbridge v hrabství Východní Sussex a byl postaven v druhé polovině 80. a na počátku 90. let 14. století sirem Edwardem Dalyngriggem. Celá jeho budova má čtyřúhelníkový půdorys, je bez donjonu, rámovaná sedmi věžemi a velikou branou, obojí je na vrcholku zakončeno cimbuřím. Obytné komnaty byly součástí vnějšího opevnění. Umělá vodní nádrž vybudovaná kolem Bodiamu měla nejen funkci obrannou, ale také estetickou. Jejím účelem je zvýšit okázalost dojmu, kterým na své okolí působí hrad, týčící se uprostřed vodní hladiny.[1] Ačkoli se může zdát, že sir Dalyngrigge ho postavil za účelem ochrany anglického pobřeží proti hrozícímu vpádu Francouzů během stoleté války, pravděpodobně tomu tak není. Podle historiků proti této teorii svědčí velká vzdálenost hradu od středověké pobřežní linie (pobřeží je vzdáleno zhruba 20 kilometrů).[1] Historie Povolení postavit hrad dostal Edward Dalyngrigge od krále Richarda II. v roce 1385. Jeho rodina ho vlastnila až do roku 1470, poté Bodiam získal rod Lewknorů, od roku 1543 se zde vystřídalo mnoho jiných majitelů. Po anglické občanské válce v polovině 17. století začal hrad postupně chátrat, částečně opravován začal být až ve druhé čtvrtině 19. století. O jeho obnovu se zasloužil i lord Curzon, který ho zakoupil v roce 1916. Od roku 1925 Bodiam spravuje anglická charitativní organizace The National Trust. Dnes je přístupný veřejnosti. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bodiam Castle na anglické Wikipedii. 1 2 LIDDIARD, Robert. Castles in Context: Power, Symbolism and Landscape, 1066 to 1500. Macclesfield: Windgather Press Ltd, 2005. 178 s. ISBN 0-9545575-2-2. S. 8-10. (anglicky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bodiam na Wikimedia Commons Informace na stránkách National trust (anglicky) Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. Autoritní data: AUT: xx0223072 | VIAF: 308216814

Question: Jaký půdorys má hrad Bodiam?

Answer: čtyřúhelníkový


Zelená chemie

Context: Pro účely srovnávání je proto potřeba „zelenost“ nějak kvantifikovat. K tomu byla vytvořena řada metrik,[6] jako například: Atomová efektivita je poměr molekulové hmotnosti produktu k součtu molekulových hmotností všech reaktantů. Tato metrika je výhodná např. pro předběžné srovnávání různých syntetických postupů, protože nevyžaduje žádná experimentální data. Její nevýhodou je, že zanedbává výtěžky reakcí, toxicitu činidel a energetickou náročnost. E-faktor (environmentální faktor) je poměr hmotnosti produktu vůči hmotnosti všech odpadů, které vznikly při jeho výrobě. Tato metrika umožňuje rychlé a jednoduché hodnocení materiálové efektivity, pokud jsou dostupná experimentální data. Zanedbává ale toxikologické a bezpečnostní aspekty. Eko-škála je index pro zjištění efektivity a environmentální zátěže. Oproti výše zmíněným metrikám je komplexnější, zahrnuje např. i hodnocení toxicity a energetické náročnosti. Hodnocení podle eko-škály může nabývat hodnot mezi 0 a 100, kde 0 je naprosto nevyhovující postup a 100 je dokonale zelený postup. Počítá se tak, že se od stovky odečítají tzv. trestné body podle dané metodiky.[7] Nevýhodou eko-škály je, že přiřazení některých trestných bodů je nejednoznačné a může být ovlivněno subjektivním vnímáním hodnotitele. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Green chemistry na anglické Wikipedii. ↑ US EPA, OCSPP. Green Chemistry. US EPA [online]. 2013-01-24 [cit. 2021-02-06].

Question: Co je to eko-škála?

Answer: index pro zjištění efektivity a environmentální zátěže


Káva

Context: Káva je (obvykle horký) nápoj z upražených a rozemletých semen plodů kávovníku. Označují se tak i samotná semena, případně semena rozemletá na prášek. Káva je charakteristická svou silnou vůní (aroma) a černou barvou. Obsahuje mimo jiné alkaloid kofein, který povzbuzuje srdeční činnost a zvyšuje krevní tlak. Především se káva pije pro své povzbuzující účinky. Je také velmi oblíbeným nápojem při setkávání lidí a je často podávána po jídle (jako jakási "tečka" či pro lepší trávení). Káva se odborně připravuje jako směs z různých druhů kávovníku. Nejčastěji se setkáváme s druhem Coffea robusta a Coffea arabica (méně používané Coffea excelsa a Coffea liberica se na trhu vyskytují zřídka). Pro přípravu kávy v našich zeměpisných šířkách se používají jen dva základní typy: káva arabica a robusta. Arabika (cca 70 % světové produkce) je káva s menším obsahem kofeinu a širokým spektrem jemných chutí a vůní. Pěstuje se ve větších nadmořských výškách (900–2800 m n. m.), často na sopečné půdě, či jako lesní forma (např. etiopská káva Harar či Wild Forest). Zrna jsou větší než u robusty a během pražení i při samotné přípravě nápoje jsou zrnka arabiky velice citlivá na teplotu. Robusta je méně náročná odrůda kávovníku. Její podíl na světové produkci je asi 25 %. K největším producentům patří Brazílie, Vietnam, Kolumbie a Indonésie. Zrnka jsou menší, obsahují cca 2x více kofeinu a nápoj je chuťově výraznější, zemitější. Káva je po ropě nejprodávanější komoditou na světě [zdroj?]. == Kávovník == Kávová semena jsou semena plodů rostliny zvané kávovník. Jedná se o ovoce. Plod lze přirovnat k tvrdé třešni, nejen tvarem, ale i barvou, která bývá v době sklizně červená nebo červenofialová. Uvnitř plodu jsou ukryta dvě proti sobě položená semena – zelená kávová zrna. Tato rostlina patří do čeledi mořenovitých rostlin. Původně divoce rostoucí strom se pěstuje na kávovníkových plantážích na mnoha místech celého světa buď jako strom nebo keř. Existující druhy kávovníků se mezi sebou kříží a šlechtí se, aby bylo dosaženo větší odolnosti proti škůdcům, kteří pokud napadnou kávovníky na plantážích, mohou způsobit rozsáhlé škody.

Question: Je káva bíla?

Answer: Káva je charakteristická svou silnou vůní (aroma) a černou barvou.


Louis de Funè

Context: Bratr Charles (1908-1939) byl zastřelen v 2. světové válce. V dětství se věnoval kreslení a hře na klavír. Kromě francouzštiny dobře ovládal i španělštinu a angličtinu. Než se stal hercem, Louis neúspěšně vystřídal řadu zaměstnání: byl kožešník, dekoratér, aranžér, účetní, prodavač. Koncem třicátých let začal pracovat jako pianista v pařížské čtvrti Pigalle. Přitom absolvoval Simonovy herecké kurzy. V roce 1936 se oženil s Germaine Carroyer, s níž měl syna Daniela (*1937). V roce 1942 se rozvedli. O rok později se oženil s Jeanne Barthelémy de Maupassant (praneteří Guy de Maupassanta, s níž měl dva syny: Patricka (*1944) a Oliviera (*1949). Patrick je lékařem, Olivier se několik let věnoval herectví a hrál v několika filmech společně s otcem. Později pracoval jako pilot Concorde pro Air France. Louis de Funè se poprvé objevil v divadle ve hře Slaměný milenec, před kamerou v roce 1946 ve filmu Barbizonovo pokušení. Různými vedlejšími rolemi se "prokousával" celých 15 let, než začal být úspěšný. V divadle, které ho vyneslo na výsluní díky divadelní hře Oskar, hrál i řadu epizodních rolí, než získal svou první hlavní roli ve filmové komedii Četník ze Saint Tropez - získal si tak coby strážmistr Ludovic Cruchot celou Evropu. Pak už se mu nabídky jen hrnuly. Ve filmu Fantomas ztvárnil komisaře Juva, zahrál si zde spolu se Jeanem Maraisem. Poté se setkal s režisérem Gérardem Ourym a natočil za spolupráce herce André Bourvila komedii Smolař. Výsledkem 11 752 000 diváků se zapsal do francouzské filmové historie, stejně tak jako pozdější film Velký flám (natočený ve stejné spolupráci), kde výsledek byl 17 000 000 diváků za tři měsíce (ve francouzských kinech tento rekord překonal až Titanik). Zatímco ve Francii byl řadu let enormně úspěšný, v USA byl téměř neznámý s výjimkou komedie Dobrodružství rabína Jákoba z roku 1973. V Česku a na Slovensku jeho popularitě napomohl výrazný výkon dabingu Františka Filipovského. Jeho herecký styl se opíral o živelnou komiku a neuvěřitelné mimické schopnosti, jež zdědil hlavně po matce, které mu vynesly přezdívku Muž tisíce tváří, nebo Muž s tváří z gumy.

Question: Ve které hře se poprvé objevil Louis de Funè v divadle?

Answer: Slaměný milenec


Řapík

Context: Řapík (petiolus) je stopkovitá část listu s charakteristickým tvarem a vnitřní stavbou, která spojuje čepel listu se stonkem rostliny. List s řapíkem se označuje se jako řapíkatý, list bez řapíku je přisedlý. Řapík obsahuje mechanická pletiva, která se podílejí na udržení polohy listu a jeho odpružení v době zvýšeného mechanického namáhání a jeho nastavení do výhodnější polohy vůči slunečnímu svitu. V řapíku jsou vodivá pletiva pro transport živin a metabolických produktů. U spodních listů jsou řapíky většinou delší než u horních, takže všechny listy mohou lépe využívat světelnou energii. Řapík nesoucí listovou čepel, hlavní transpirační a asimilující listový orgán, vzniká již ve fázi klíčení semenáčků v tkáních hypokotylu. Dále se vyvíjí prodlužováním listového meristému. U některých rodů, např. akácie, je řapík listovitě rozšířen a přebírá asimilační funkce po redukovaných listových čepelích. Někdy je rostlina pěstována výhradně pro řapíky které se konzumují, např. reveň kadeřavá. U krytosemenných rostlin někdy vzniká tzv. ouškatý řapík, kdy vybíhá báze řapíku do párovitých výrůstků nazývaných ouška. V místě přisedání listu je občas u vyšších dvouděložných rostlin báze řapíku silně rozšířena a objímá stonek, vzniklý útvar se nazývá pochva a řapík je pochvatý. Mimo základních tvarů řapíku, jako jsou oblý, hranatý a žlábkovaný, mohou být řapíky i znatelně zploštělé, buď ve svislé nebo vodorovné rovině. Někdy jsou tzv. křídlaté, mají podélně plochá tenká křídla (lemy) a řapík pak může být: úzce křídlatý - křídla jsou užší než průměr řapíku široce křídlatý - křídla jsou širší než průměr řapíku trojkřídlý - křídla jsou po obou stranách i na spodní straně řapíku zvlněné křídlatý - křídla jsou zvlněné zprohýbanáNěkteré vodní rostliny, např. kotvice plovoucí, mají řapíky nafouklé a pomáhají rostlině udržovat listy nad hladinou. U popínavých rostlin, např. plaménku, slouží řapíky i jako úponky, kterými se rostlina přichycuje k opoře. Jsou rostliny mající řapíky extrémně dlouhé, např. z rodů rafie nebo banánovník, kdy bývají delší než 5 m. Řapíček (petiolulus) je stopkovitá část lístku v dlanitě složeném nebo zpeřeném listu. Řapíček spojuje čepel lístku s vřetenem (osou) složeného listu, tj. s prodlouženým řapíkem. Funkce i vzhled řapíčků jsou obdobné jako u řapíků. == Odkazy == === Reference === === Literatura === Všeobecná encyklopedie.

Question: Jaký řapík vzniká u krytosemenných rostlin?

Answer: ouškatý


Jan Werich

Context: Choděrové (dcery Jana Choděry, hostinského v Žižkově č. 970, a Marie, roz. Zounkové z Malých Nehvizd). Za kmotry mu byli prarodiče Regina Benešová-Werichová a František Choděra. Rodiče se brzo rozvedli a Jan připadl do péče otci. Narodil se na Smíchově (tehdejší čp. 403), kde měli matčini rodiče hostinec; za 1. světové války, když byl otec na frontě, žil u své matky v Holešovicích. V roce 1929 se Jan Werich oženil se švadlenou a návrhářkou divadelních kostýmů Zdeňkou (též Zdenou) roz. Houskovou (1. června 1906 - 14. dubna 1980), která v 60. letech přeložila dvě divadelní hry z angličtiny. Jejich jediná dcera Jana Werichová (1935-1981) byla herečka a překladatelka; její jediná dcera Zdeňka Kvapilová, přezdívaná Fanča (*1967), provdaná Hulíková, vystudovala pedagogiku a je psycholožkou ve Švýcarsku. Jan Werich studoval Masarykovo gymnázium v Praze v Křemencově ulici (zrušeno roku 1949, nyní je na stejném místě Masarykova střední škola chemická), kde se také seznámil se svým pozdějším divadelním partnerem Jiřím Voskovcem. Poslední ročník víceletého gymnázia však absolvoval na smíchovském reálném gymnáziu, kde také odmaturoval. Po maturitě studoval práva na Karlově univerzitě. V roce 1926 vytvořili s Jiřím Voskovcem dvojici. Nejprve spolupracovali v redakci časopisu Přerod a brzo na to začala i jejich divadelní spolupráce v Osvobozeném divadle. Ta vyústila do jejich první hry Vest pocket revue - názvem mysleli malou revui do kapsičky u vesty. Werich byl na plakátech uveden jako J. W. Rich. V letech 1927-1938 jejich divadelní spolupráce pokračovala, do roku 1935 působili v Osvobozeném divadle, v letech 1935-1937 působili pod hlavičkou tzv. Spoutaného divadla, kde uvedli jednu ze svých nejodvážnějších her Balada z hadrů. V roce 1937 se vrátili k Osvobozenému divadlu, které bylo o rok později (1938) uzavřeno a J. Werich, J. Voskovec a jejich dlouholetý hudební autor Jaroslav Ježek byli nuceni opustit Československo.

Question: Co studoval Jan Werich na Karlově univerzitě?

Answer: práva


Faleristika

Context: Faleristika je pomocná věda historická, která se zabývá popisem a historií řádů a vyznamenání. Pojednává tedy o viditelně nošených vyznamenáních, tj. o řádech, medailích a odznacích, jež byly uděleny za zásluhy jakéhokoli druhu. Má poměrně úzký vztah k heraldice jako nauce o znacích. Obě disciplíny mají společné kořeny v době křižáckých válek, kdy se bojující rytíři, skrytí za svou zbraní, zdobili symboly ke svému snazšímu rozlišení. Tyto symboly se staly odznaky tehdejších prvních rytířských řádů. Faleristika převzala heraldickou terminologii při popisování řádů. To se týká například zásady popisu z pohledu nositele řádu a nikoli z pohledu pozorovatele – čili pravá a levá strana se udávají obráceně. Při kresbách vyznamenání se používá i heraldický způsob šrafování, který nahrazuje barvy. Heraldická zásada zřetelnosti a jednoznačné rozlišitelnosti znaků byla zachována i u starých řádů, u novějších to často neplatí. Záležitostí praktické heraldiky, tj. dodržováním jejích zásad, tvorbou a popisem znaků se kdysi zabývali příslušní královští úředníci – heroldi. Pojem faleristika zavedl jako první kolem roku 1937 československý voják a sběratel řádů Oldřich Pilc. Výraz je odvozen ze starořeckého slova phalera (falera), označující kovové ozdoby na přilbách válečníků a jejich koní, převzatého Římany ve tvaru phalerae (faleré) jako označení vojenských vyznamenání. Byly to kruhové medaile (bronzové, stříbrné a zlaté), s vyobrazením boha či bohyně a nošené na hrudi těchto válečníků. == Historie řádů - vyznamenání == Ve všech dobách se lidé rádi zdobili viditelnými znaky nejen úspěchu a moci, ale také znaky zásluh a vděčností. S příslušnými symboly se setkáváme na každém kroku a liší se pouze dobou, stupněm kultury a řazením hodnot. Úspěšný lovec všech dob se rád zdobil zvířecí trofejí, římský důstojník hrdě nosil věnec za statečnost v bitvě, středověký rytíř jel do boje s šátkem milované dámy a prostý voják si přinesl domů z tureckých válek "pamětní peníz" s podobou panovníka. Člen starého rytířského řádu i účastník křížového tažení si připjali na svůj plášť kříž na znamení k příslušnosti k vybrané skupině, panovník si zavázal k věrnosti své dvořany společným odznakem. A tak vývojem času a praktickou potřebou bylo nutno odlišit členství ve skupině, řádu či spolku od prostého zviditelnění projevu díku za věrnost, statečnost či jakoukoliv zásluhu.

Question: Čím se zabývá faleristika?

Answer: popisem a historií řádů a vyznamenání


Vladimír Országh

Context: Vladimír Országh (* 24. května 1977 v Banské Bystrici) je bývalý slovenský hokejový útočník. Momentálně je hlavní trenér HC Slovan Bratislava. == Hráčská kariéra == S profesionálním hokejem začínal v rodném městě Banská Bystrica, kde debutoval ve druhé slovenské nejvyšší lize v sezóně 1994/95 kde odehrál 38 zápasů ve kterých nasbíral 30 bodů pomohl k postupu do slovenské nejvyšší ligy kde také debutoval v nejvyšší soutěži. Byl draftován v roce 1995 v 5. kole, celkově 106. týmem New York Islanders. Sezóny 1996/97 a 1997/98 hrál v týmu Utah Grizzlies v IHL. V týmu odehrál 130 zápasů, ve kterých nasbíral 50 zápasů. V sezóně 1997/98 debutoval v NHL v týmu New York Islanders. V New York Islanders odehrál tři sezóny (1997/2000) ve kterých odehrál 34 zápasů a na farmě Islanders v týmu Lowell Lock Monsters, kde také odehrál tři sezóny. Po sezóně 1999/00, kdy se stal volným hráčem podepsal smlouvu s týmem Djurgå IF Hockey který hrál Elitserien ligu. V sezóně 2000/01 pomohl získat titul mistra švédské ligy. 23. května 2001 podepsal smlouvu na jeden rok s týmem Nashville Predators. 2. srpna 2002 prodloužil smlouvu na dva roky s týmem Nashville Predators. V Nashville odehrál tři sezóny ve kterých odehrál 239 zápasů ve kterých nasbíral 105 bodů a stal se nejlepším Slovákem v týmu Predators. Během výluky v NHL 2004/05 se vrátil zpět do Slovenska nejprv do mateřského týmu HC 05 Banská Bystrica, ale před začátkem sezóny dostal nabídku od týmu HKm Zvolen se kterým postoupil do play-off a pomohl se dostat až do finále kde podlehli týmu HC Slovan Bratislava 3:4 na zápasy. Před začátkem sezóny 2005/06 dostával nabídky od různých klubů ale nakonec dal přednost týmu Luleå HF kde hrával do roku 2005. 30. prosince 2005 podepsal smlouvu s týmem Phoenix Coyotes ale smlouvu kterou podepsal byla neplatná protože týmy s NHL si vybírat hráče z Evropy pouze do 15. srpna.Po novém roce 2006 se mohl vrátit zpět do NHL, kde podepsal smlouvu s týmem St. Louis Blues z waiver listu.

Question: Kdy byl draftován Vladimír Országh?

Answer: 1995


Síra

Context: Nejznámějším minerálem na bázi síranů je sádrovec - dihydrát síranu vápenatého. Síra se v poměrně značném množství vyskytuje i v horninách organického původu - v uhlí a ropě. V atmosféře je síra přítomna ve formě svých oxidů, především siřičitého, ale i sírového. Způsobuje to především nekontrolované spalování fosilních paliv s vysokým obsahem síry, ale i vulkanická činnost: při erupci sopek dochází k emisi značných množství sloučenin síry. Síra je podstatnou složkou organických materiálů a vyskytuje se v různých bílkovinách jako aminokyselina cystein či metionin, přítomných prakticky ve všech živých organizmech. Dále tvoří v proteinech Fe-S struktury, je součástí koenzymu A a různých vitamínů. Vyskytuje se v glutathionu, který dokáže inaktivovat různé toxiny. Glutathion je složkou fytochelatinů, které dokáží vyvazovat z půdy těžké kovy. Zajímavostí je, že glutathion nevzniká běžným procesem proteosyntézy na ribosomech, ale činností speciálních enzymů, aktivovaných těžkými kovy. Existují bakterie, které jako zdroj energie využívají sloučeniny síry namísto kyslíku. Rostliny přijímají síru z půdy ve vodném roztoku jako síranový anion SO42- symportem se třemi protony H+. Tyto protony musí být poté zase vyčerpány ATPásovými pumpami ven z buňky za investice ATP, aby se udržela jejich optimální koncentrace v buňce. Příjem síry je pro rostlinu energeticky náročný. Síra je po rostlině transportována buď ve formě SO42-, nebo jako redukovaný (pro redukci je třeba ATP a redukovaný feredoxin) sulfid S2-, nebo vázaná v aminokyselinách či sulfolipidech. Síra byla známa již v dávnověku a např. ve starověké Číně sloužila jako jedna ze složek střelného prachu. Jako součást různých výbušnin a zábavní pyrotechniky se síra používá dodnes, i když po vynálezu dynamitu význam těchto směsí značně poklesl. V chemickém průmyslu se elementární síra používá především pro vulkanizaci kaučuku. Množství síry přidané do směsi pak určuje tvrdost získaného produktu. Dále je elementární síra základní surovinou pro výrobu kyseliny sírové. Síra je významnou složkou různých fungicidů, tedy prostředků působících proti růstu hub a plísní. Síření sklepů i sudů pro uchovávání vína či piva efektivně brání množení nežádoucích plísní a mikroorganizmů.

Question: Jak se nazývá nekovový chemický prvek žluté barvy, poměrně hojně zastoupený v přírodě?

Answer: Síra


Star Trek

Context: Star Trek je americká mediální řada a fikční svět sci-fi televizních seriálů, celovečerních filmů, románů, komiksů i videoher. Je odvozena od původního seriálu Star Trek ze druhé poloviny 60. let 20. století, který vytvořil scenárista a producent Gene Roddenberry. První seriál Star Trek (česky doslova "Hvězdné putování", ale nepřekládá se), později pro rozlišení označovaný jako "The Original Series" (doslovně Původní seriál), vznikl roku 1966 a čítal 3 řady. Představil divákům kapitána Jamese Kirka s jeho posádkou, kterak prozkoumávají vesmír na palubě vesmírné lodi USS Enterprise (NCC-1701). Jejich příběhy pokračovaly ve stejnojmenném animovaném seriálu (pro rozlišení "The Animated Series", doslovně Animovaný seriál) a 6 celovečerních filmech. Dále postupně byly natočeny čtyři další seriály, které stavěly na stejném základu: Star Trek: Nová generace, která byla zasazena do období o několik desítek let později, než se odehrávaly události původních seriálů a filmů. Seriály Star Trek: Stanice Deep Space Nine a Star Trek: Vesmírná loď Voyager se odehrávaly ve stejném čase jako události Nové generace, dle které navíc vznikly i další 4 celovečerní filmy. Prequelový seriál s názvem Star Trek: Enterprise se odehrává asi 100 let před prvním seriálem. Od roku 2009 je Star Trek natáčen v podobě filmového rebootu (zatím tři filmy). Na rok 2017 byl oznámen seriál Star Trek: Discovery, jehož děj má být zasazen do let nedlouho před původním seriálem. Star Trek se stal pojmem, který získal mnoho ocenění, jmenovitě jednoho Oscara, 31 cen Emmy, několik cen BAFTA a mnoho dalších, ale především dal vzniknout široké základně fanoušků, označované jako trekkies, mezi které se počítá např. Bill Gates, Arnold Schwarzenegger nebo Whoopi Goldbergová. Gene Roddenberry pracoval v první polovině 60. let na novém seriálu. Protože probíhala studená válka a zároveň závod o dobývání vesmíru, bylo více než zajímavé uvést seriál o putování mezi planetami, který by se odehrával v době, kdy na Zemi není válek a strachu.

Question: Ve kterém roce vznikl první startrekovský seriál?

Answer: 1966


Edward Mills Purcell

Context: Edward Mills Purcell (30. srpna 1912 Taylorville - 7. března 1997 Cambridge) byl americký fyzik, který získal v roce 1952 Nobelovu cenu za fyziku za jeho nezávislý výzkum nukleární magnetické rezonance v kapalinách a pevných látkách. Nukleární magnetická rezonance se stala široce využívanou metodou při zkoumání struktury látek. Obrázky, zvuky či videa k tématu Edward Mills Purcell ve Wikimedia Commons (anglicky)Edward Mills Purcell na nobel-winners.com

Question: Kde zemřel Edward Mills Purcell?

Answer: Cambridge


Země

Context: Země je třetí planeta sluneční soustavy, zároveň největší terestrická planeta v soustavě a jediné planetární těleso, na němž je dle současných vědeckých poznatků potvrzen život. Země nejspíše vznikla před 4,6 miliardami let a krátce po svém vzniku získala svůj jediný přirozený satelit – Měsíc. Země obíhá kolem Slunce po elipse s velmi malou excentricitou. Země jako domovský svět lidstva má mnoho názvů v závislosti na národu, mezi nejznámější patří název latinského původu Terra, či řecký název Gaia. Země je dynamickou planetou, která se skládá z jednotlivých zemských sfér. Jedná se o nedokonalou kouli s poloměrem 6378 km, uprostřed se nachází malé pevné jádro obklopené polotekutým vnějším jádrem, dále pak pláštěm a zemskou kůrou, která se dělí na oceánskou a kontinentální. Zemská kůra je tvořena litosférickými deskami, které jsou v neustálém pohybu vlivem procesu nazývaného desková tektonika. Na povrchu Země se vyskytuje hydrosféra v podobě souvislého oceánu kapalné vody, který zabírá přibližně 71 % zemského povrchu. Na velmi úzkém pásu rozhraní mezi litosférou a atmosférou se nachází biosféra, živý obal Země, který je tvořen živými organismy. Jeho činností došlo k přeměně části litosféry na půdní obal Země, tzv. pedosféru. Celou planetu obklopuje hustá atmosféra tvořená převážně dusíkem a kyslíkem vytvářející směs obvykle nazývanou jako vzduch. Její astronomický symbol sestává z kříže v kruhu, reprezentujícího poledník a rovník; v jiných variantách je kříž vysunut nad kruh (Unicode: ⊕ nebo ♁). Kromě slov odvozených od Terra, jako je terestrický, obsahují pojmy vztahující se k Zemi také prefix telur- nebo tellur- (např. telurický, tellurit podle bohyně Tellū) a geo- (např. geocentrický model, geologie). Země je domovským světem lidstva, které je na Zemi rozděleno na přibližně 200 nezávislých států, které jsou spolu ve vzájemném působení skrze diplomacii, cestování a obchod. Země vznikla podobně jako ostatní planety slunečního systému přibližně před 4,6 miliardami let akrecí z pracho-plynného disku, jenž obíhal kolem rodící se centrální hvězdy. Srážkami prachových částic se začala formovat malá tělesa, která svou gravitací přitahovala další částice a okolní plyn. Vznikly tak první planetesimály, které se vzájemně srážely a formovaly větší tělesa. Na konci tohoto procesu v soustavě vznikly čtyři terestrické protoplanety. Vzájemné srážky planetisimál společně s uvolněným teplem z radioaktivních rozpadů roztavily větší část materiálu, který tvoří Zemi. Předpokládá se, že roztavený povrch se na planetě vyskytoval přibližně miliardu let. Po zformování protoplanety docházelo k masivnímu bombardování povrchu zbylým materiálem ze vzniku soustavy, což mělo za následek jeho neustálé přetváření, přetavování a přínos nového materiálu.

Question: Kolik procent zemského povrchu pokrývá hydrosféra?

Answer: 71


Katarální horečka ovcí

Context: Katarální horečka ovcí (anglicky Blue tongue disease) je nekontagiózní virové onemocnění ovcí a dalších domácích a divoce žijících přežvýkavců. Onemocnění je způsobeno virem Bluetongue virus z čeledi Reoviridae a je přenášeno krevsajícím hmyzem, konkrétně tiplíky (Culicoides). Nákaza se projevuje horečkou, záněty a otoky hlavy, víček, uší a všech sliznic. Zejména na sliznici dutiny ústní se objevují krváceniny a vředy. Člověk není k tomuto onemocnění vnímavý. Katarální horečka ovcí byla poprvé popsána koncem 18. století v Jižní Africe po importu jemnovlnných plemen ovcí z Evropy. Onemocnění bylo nazýváno mj. "pseudo-slintavka a kulhavka", "bolavá tlama" apod. Anglický název "bluetongue" je odvozen od cyanózy jazyka, ke které dochází u vážněji postižených ovcí. V roce 1924 se katarální horečka poprvé objevila mimo africký kontinent, a sice na Kypru, v roce 1944 byl výskyt potvrzen v Izraeli, v Severní Americe ve státě Kalifornie byl virus izolován v roce 1952, v roce 1959 se nemoc objevila v Pákistánu, v roce 1964 v Indii, v roce 1977 v Austrálii, v roce 1978 byl virus zjištěn v Brazílii. V roce 1979 byla poprvé diagnostikována v Číně. Až do nedávné doby byla katarální horečka ovcí, i přes svoje celosvětové rozšíření, omezená výskytem vektora na zeměpisné šířky přibližně od 40° s.š. do 35° j.š. a v Evropě se vyskytovala jen sporadicky. V roce 1998 se začala tradiční hranice výskytu posouvat severněji a bluetongue se pravidelně objevovala ve Středozemí. V roce 2006 se nemoc zcela nečekaně objevila v Nizozemsku, Belgii, Německu, Francii a Lucembursku, záhy se rozšířila do Velké Británie, Dánska, Švýcarska, České republiky, Rakouska, Maďarska, Norska a Švédska. Epizoocie probíhající v těchto zemích byla nebývalého rozsahu a způsobila velké ztráty v populacích ovcí, ale také skotu, u kterého katarální horečka ovcí dosud probíhala většinou inaparentně.

Question: Jak se přenáší katarální horečka ovcí?

Answer: krevsajícím hmyzem, konkrétně tiplíky (Culicoides)


Pulovr

Context: Pulovr je svetr bez zapínání. Jak vyplývá z názvu (z angl. pull over = přetáhnout), pulovr se obléká přes hlavu.Původ pulovru sahá až do 15. století, kdy jej nosili námořníci a rybáři. Dnes patří ke společenskému oblečení. Nosí se s košilemi a polokošilemi k oblekovým kalhotám i k džínám. Vzhledem k méně formálnímu rázu se nehodí pod sako nebo jako součást obleku. Pulovr se původně vyráběl v klasických barvách, jako jsou tmavě modrá, šedá nebo černá. Dnes je možné jej zakoupit i v pastelových barvách s různými vzory. == Reference ==

Question: V jakých barvách se původně vyráběl pulovr?

Answer: tmavě modrá, šedá nebo černá


Sloveso

Context: Sloveso Sloveso (lat. verbum) je ohebný slovní druh, který vyjadřuje činnost (jít), stav (ležet) nebo změnu stavu (zčervenat). Ve většině případů je sloveso ve větě přísudkem. Druhy sloves plnovýznamová slovesa mají vlastní význam - oproti pomocným nebo způsobovým slovesům, ale mnohá níže uvedená zvláštní slovesa mohou v určitém kontextu fungovat i jako plnovýznamová, neplnovýznamová slovesa pomocné sloveso se používá jako nesamostatná složka vedle významového slovesa při tvorbě složených slovesných tvarů (např. české být při tvorbě minulého času: přišel jsem) spona se používá při tvorbě přísudku jmenného se sponou (např. české být v přísudku je nemocný nebo byl ředitelem) kategoriální sloveso (anglicky light verb) se používá při tvorbě ostatních slovesně-jmenných přísudků (verbonominální predikát); hlavní význam přísudku přináší jmenná složka, kategoriální sloveso přispívá slovesnými mluvnickými kategoriemi osoby, čísla, času aj. (např. české mít v mít strach) způsobové (modální) sloveso se váže s infinitivem jiného, plnovýznamového slovesa a přidává k jeho významu rys nejistoty, možnosti, povinnosti nebo schopnosti (v češtině chtít, moci, smět, mít, muset, umět, dát se) fázová slovesa jsou slovesa vyjadřující nějaký stav, ve kterém se činnost nachází (např. začít, přestat, zůstat) přechodné sloveso (tranzitivní) rozlišujeme podle valence slovesa, tj. podle toho, zda mají povinnou vazbu na přímý předmět ve 4. pádě (např. české koupit [něco]). Slovesný valenční systém většiny jazyků včetně češtiny je ale složitější a nevystačí jen s touto kategorií. Mluvnické kategorie sloves Slovesa lze časovat, ve většině jazyků svým tvarem vyjadřují: osobu, číslo, čas, slovesný způsob, rod, vid třída vzor příčestí Osoba Související informace naleznete také v článku Osoba (mluvnice). Typicky existují tři kategorie osoby, které rozlišují, kdo je podmětem věty, zda je to: mluvčí (první osoba) posluchač (druhá osoba) někdo jiný (třetí osoba) V některých jazycích se od tohoto systému objevují odchylky. Například v telugštině je první osoba množného čísla rozštěpena na tvar inkluzivní (já + ty + on) a exkluzivní (já + on, ale bez tebe). Číslo Související informace naleznete také v článku Číslo (mluvnice). Číslo (numerus) je gramatická kategorie, která udává počet účastníků děje. U většiny jazyků (včetně češtiny) je kategorie čísla založena pouze na protikladu jednosti - mnohosti, nicméně v některých jazycích je struktura složitější.

Question: Jaká je definice sloves?

Answer: ohebný slovní druh, který vyjadřuje činnost


Skotsko

Context: Skotsko (skotsky a anglicky Scotland, skotskou gaelštinou Alba) je jednou ze čtyř zemí konstituční monarchie Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, která se nachází v severní části ostrova Velká Británie. Jedinou suchozemskou hranici má s Anglií, na východě je Skotsko ohraničeno Severním mořem, na severu a západě Atlantským oceánem a na jihozápadě Severním průlivem a Irským mořem. Mimo pevninu se Skotsko rozkládá na více než 790 ostrovech, z nichž největší jsou Orkneje, Shetlandy a Hebridy. Hlavním a druhým největším městem Skotska je Edinburgh, který je jedním z největších evropských finančních center. V 18. století bylo město centrem skotského osvícenství, díky kterému se Skotsko stalo jedním z obchodních, intelektuálních a průmyslových motorů Evropy. Největším skotským městem je Glasgow, které kdysi bylo jednou z předních světových průmyslových metropolí a v současné době je součástí velké glasgowské konurbace dominující Lowlands. Ve Skotsku žije 5 144 200 obyvatel, z nichž většinu (88 %) tvoří Skotové. Úředními jazyky jsou angličtina, skotština a skotská gaelština. Skotské království bylo nezávislé až do 1. dubna 1707, kdy vytvořilo unii s Anglickým královstvím (v pouze personální unii s Anglickým královstvím bylo od roku 1603), čímž vzniklo Království Velké Británie. Tato unie byla výsledkem smlouvy o Unii z roku 1706 a vstoupila v platnost schválením zákona o Unii parlamenty obou zemí, navzdory rozsáhlým protestům v celém Skotsku. Třebaže je Skotsko součástí Spojeného království, má svůj nezávislý politický systém a vlastní soukromé i veřejné právo (skotské právo). Oddělení skotského právního a vzdělávacího systému a církve i po uzavření Unie přispělo k pokračování skotské kultury a skotské národní identity a část Skotů v čele se Skotskou národní stranou dlouhodobě usiluje o státní nezávislost na Spojeném království. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny Skotska. První osadníci přišli na území dnešního Skotska pravděpodobně v době ledové asi před 11000 lety. První vesnice podle vykopávek vznikaly cca okolo 6000 př. n. l. Průkazné písemnosti o Skotsku pocházejí z dob příchodu Římanů, kteří zemi nazývali Kaledonie.

Question: Do kdy bylo Skotské království nezávislé?

Answer: 1. dubna 1707


Commonwealth

Context: Commonwealth of Nations Po druhé světové válce začal celosvětový proces dekolonizace a s tím související rozpad Commonwealthu. Do 60. let 20. století získala samostatnost většina bývalých britských kolonií, tyto samostatné země ale povětšinou zůstaly členy společenství i nadále. Dnes je členem Commonwealthu 53 samostatných zemí a dále závislá území a teritoria pod správou Spojeného království, Austrálie a Nového Zélandu. V celém Commonwealthu žije přibližně 2,2 miliardy obyvatel. Hlavním úřadem společenství je Sekretariát Commonwealthu (Commonwealth Secretariat) se sídlem v Londýně. Commonwealth realms Podrobnější informace naleznete v článku Commonwealth realm. Kromě Spojeného království je britský panovník v dalších 15 státech respektován jako hlava státu (za hlavu Commonwealthu je uznáván všemi jeho členy). V některých těchto zemích je britský panovník uznáván jako takový, tedy britský král resp. královna, v několika málo případech však nese navíc i titul krále té země, jako např. v Austrálii nebo v Kanadě (např. Her Majesty Queen Elisabeth II, Queen of Australia). Tyto země bývají označovány také jako Commonwealth realms ([relmz]; pl.). Členské země Commonwealthu Současné členské země Commonwealthu jsou uvedeny v následující tabulce (seřazeno podle světadílů a podle roku, kdy země po získání své samostatnosti přistoupily ke společenství). V tabulce jsou uvedena dnešní jména 53 států (případná historická jména viz výše nebo v článcích k jednotlivým zemím). Členské země Commonwealthu podle světadílů EvropaAustrálie a OceánieAfrika Spojené království Spojené království (1931)Austrálie Austrálie (1931)Jihoafrická republika Jihoafrická republika (1931) Kypr Kypr (1961)Nový Zéland Nový Zéland (1931)Ghana Ghana (1957) Malta Malta (1964)Samoa Samoa (1970)Nigérie Nigérie (1960) Severní a Střední AmerikaTonga Tonga (1970)Sierra Leone Sierra Leone (1961) Kanada Kanada (1931)Papua Nová Guinea Papua Nová Guinea (1975)Tanzanie Tanzanie (1961) Jamajka Jamajka (1962)Šalomounovy ostrovy Šalomounovy ostrovy (1978)Uganda Uganda (1962) Trinidad a Tobago Trinidad a Tobago (1962)Tuvalu Tuvalu (1978)Keňa Keňa (1963) Barbados Barbados (1966)Kiribati Kiribati (1979)Malawi Malawi (1964) Bahamy Bahamy (1973)Vanuatu Vanuatu (1980)Zambie Zambie (1964) Grenada Grenada (1974)Nauru Nauru (1999)Botswana Botswana (1966)

Question: Jak se jmenuje volné sdružení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a jeho bývalých kolonií?

Answer: Commonwealth


Ze života hmyzu

Context: V závěru umírá i tulák a jeho smrti přihlížejí dva neteční slimáci. Do lesa přichází dřevorubec, který vysloví myšlenku, že když jeden člověk zemře, druhý se narodí. == Zajímavosti == Drama nabízí i alternativní konec, ve kterém tulák nezemře, ale po odchodu slimáků se probouzí a zjistí, že se mu vše jen zdálo. Když se objeví dřevorubci, nabídnou mu práci a tulák se tak začleňuje do společnosti. == Překlady == angličtina: Paul Selver slovenština: Milo Urban == Adaptace == 1987: Opera Zo života hmyzu (Ján Cikker na vlastní libreto) 1985–1987: Opera Hyönteiselämää (Kalevi Aho na vlastní libreto) == Odkazy == === Reference === === Literatura === František Černý: Měnivá tvář divadla aneb Dvě století s pražskými herci, Mladá fronta, Praha, 1978, str. 143, 146, 148, 168, 228, 235, 260, 261, 269 Kolektiv autorů: Dějiny českého divadla/IV., Academia, Praha, 1983, str. 34–9, 71, 73–4, 124, 127, 150, 154–5, 157, 167, 169, 171, 181, 431, 605, 610, 641, 648 === Externí odkazy === Dílo Ze života hmyzu ve Wikizdrojích Dílo v elektronické podobě na webu Městské knihovny v Praze www.capek.misto.cz Ze života hmyzu v archivu Národního divadla Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž tématem je Ze života hmyzu

Question: Které alegorické drama se řadí mezi společná díla bratří Čapků?

Answer: Ze života hmyzu


Démaratos

Context: Manželka Perkalus Dynastie Eurypontovci Otec Aristón Některá data mohou pocházet z datové položky. Démaratos nebo Démarátos (starořecky Δ) byl spartský král z královské dynastie Eurypontovců. Vládl přibližně od roku 515 př. n. l. do roku 491 př. n. l.. Jeho spolukrálem z královského rodu Agiovců byl Kleomenes I. Démaratos byl následníkem (možná i synem) krále Aristona, který byl po dvou manželstvích bezdětný a syn Démaratos se mu narodil až třetím manželství. Ariston měl však zpočátku pochybnosti, zda je jeho, protože se narodil dříve než předpokládal, ale nakonec ho uznal za svého. Panování Demarata bylo z části možná i proto poznamenány neshodami s jeho spolukrálem Kleomenem I. V roce 514 př. n. l. v Athénách zavraždili nenáviděného tyrana Hipparcha a jeho místo zaujal Hippias, který však nevedl o nic lepší politiku a již v roce 510 př. n. l. ho Athéňané i za pomoci Sparťanů vyhnali z Athén. Hippias poté odešel do Persie, kde byl později králi Dareiovi I. důležitým vojenským poradcem. Dalším Archonem (Archon eponymos) se v Aténách stal Isagoras za podpory jeho starého přítele spartského krále Kleomena.

Question: Kdo byl spolukrálem Démarata z rodu Agiovců?

Answer: Kleomenes I.


Jeruzalém

Context: Historie města sahá až do 4. tisíciletí př. n. l. a činí tak z Jeruzaléma jedno z nejstarších měst na světě. Jeruzalém je nejsvětějším místem judaismu a duchovním centrem židovského národa. Nachází se v něm však také množství významných starověkých křesťanských míst a je považováno za třetí nejsvětější místo islámu. Nejsvětější místa tří monoteistických náboženství se rozkládají ve Starém Městě na celkové rozloze necelého čtverečního kilometru a zahrnují Chrámovou horu, Západní zeď, baziliku Svatého hrobu, Skalní dóm a mešitu al-Aksá. Staré Město, které je společně s jeruzalémskými hradbami zapsáno na seznamu světového dědictví UNESCO, se tradičně dělí do čtyř čtvrtí (arménské, křesťanské, židovské a muslimské), jejichž názvy však byly zavedeny až v 19. století. V průběhu dějin byl Jeruzalém dvakrát zničen, 23krát obléhán, 52krát napaden a 44krát dobyt. Na počátku 21. století zůstává status Jeruzaléma jedním z klíčových problémů izraelsko-palestinského konfliktu. Izraelská anexe východního Jeruzaléma byla označena za okupaci a opakovaně kritizována Organizací spojených národů (OSN) a právě východní Jeruzalém je považován Palestinskou autonomií za hlavní město jejich budoucího státu. V důsledku rezoluce Rady bezpečnosti OSN číslo 478 (z roku 1980) přesunula většina států světa svá velvyslanectví mimo Jeruzalém. Nejstaršími dokumenty, zmiňujícími jméno Jeruzaléma, jsou egyptské klatebné nápisy (z 19. a 18. stol. př. n. l.), kterými byli proklínáni potenciální nepřátelé Egypta, kteří jej napadali často právě z oblasti Syropalestiny.

Question: Jaká jsou nejsvatější místa v Jerusalémě?

Answer: Nejsvětější místa tří monoteistických náboženství se rozkládají ve Starém Městě na celkové rozloze necelého čtverečního kilometru a zahrnují Chrámovou horu, Západní zeď, baziliku Svatého hrobu, Skalní dóm a mešitu al-Aksá.


Junák – český skaut

Context: Skauting byl obnoven již v květnu 1945, další rok byl v Praze odstartován první ročník Svojsíkova závodu a založena mohyla Ivančena v Beskydech, v roce 1948 byl Junák začleněn do Svazu československé mládeže a 1. ledna 1950 byl oznámen zánik Junáka a uzavřena jeho činnost. Další obnovení skautingu přišlo v souvislosti s pražským jarem v roce 1968, 29. března byla obnovena činnost a starostou se stal Antonín Sum, náčelníkem Rudolf Plajner a náčelní Vlasta Koseová, o dva roky později 15. září 1970 byl skauting opět zakázán a byla ustanovena jednotná dětská organizace Pionýrská organizace Socialistického svazu mládeže. Po sametové revoluci v roce 1989 byla 2. prosince 1989 opět obnovena činnost Junáka a 28. prosince téhož roku byly schváleny stanovy organizace Český Junák - svaz skautů a skautek, na IV. řádném sněmu Junáka v roce 1990 byla starostkou Junáka zvolena Dagmar Burešová, starostou Jarmil Burghauser a náčelníkem Václav Břicháček, téhož roku byly československé skautky opět přijaty do světové organizace WAGGGS a skauti do WOSM. V roce 1993 byly vytvořeny nové organizace pro rozdělenou republiku a opět byly přijaty do světových organizací. Junák je zakládajícím členem České rady dětí a mládeže založené roku 1998. V roce 2011 a 2012 proběhly oslavy 100. výročí vzniku skautingu v Česku. Na XIV. Valném sněmu Junáka, který se uskutečnil od 28. do 30. března 2014 v Litomyšli, se delegátky a delegáti vzhledem k novému občanskému zákoníku rozhodli změnit název spolku na Junák – český skaut, z. s. Po sto letech se tak čeští skauti vrátili ke stejnému názvu. Pro jednotlivé věkové kategorie vydává 5x ročně Tiskové a distribuční centrum Junáka časopisy: Ben Já Mína – benjamínci (předškolní děti) Světýlko – vlčata a světlušky (5–10 let) Skaut – skauti a skautky (. 11–15 let) Roverský kmen – roveři a rangers (16–24 let) Skauting – metodická podpora dobrovolníkům (18+ let) Skautský svět – dospělí, vedoucí, rodiče, příznivci skautingu (18+ let) Skaut – český skauting ABS YMCA–SKAUT ČR Klub Pathfinder Svaz skautů a skautek České republiky Asociace skautů a skautek Evropy Skautský oddíl Velena Fanderlika Harcerstwo Polskie w Republice Czeskiej

Question: Jak se jmenuje největší česká skautská organizace?

Answer: Junák – český skaut


Brom

Context: Brom, chemická značka Br, lat. Bromum je prvek ze skupiny halogenů, za normálních podmínek toxická, červenohnědá kapalina. Brom je velmi reaktivní prvek, který se ochotně slučuje s většinou prvků periodické soustavy. Byl objeven roku 1826 Antoinem Balardem. Na Zemi je brom přítomen pouze ve formě sloučenin, většina z nich je rozpuštěna v mořské vodě a ve vodě některých vnitrozemských jezer (Mrtvé moře, Velké solné jezero). Mineralogicky doprovázejí sloučeniny bromu analogické sloučeniny chloru, ovšem pouze ve velmi nízkých koncentracích. Relativní zastoupení bromu v zemské kůře i ve vesmíru je velmi nízké. V zemské kůře je brom přítomen v koncentraci 2-3 ppm (mg/kg). V mořské vodě, kde se vyskytuje většina bromu přítomného na Zemi, dosahuje jeho koncentrace průměrné hodnoty 67 mg/l. Předpokládá se, že ve Vesmíru na 1 atom bromu připadá 1 miliarda atomů vodíku. Brom se průmyslově vyrábí chlorováním mořské vody, popř. solanky (koncentrovaného roztoku mořské soli) při pH kolem 3,5. Vyloučený elementární brom se z vody odstraňuje probubláním proudem vzduchu a následnou kondenzací ochlazením par. Elementární brom je velmi silné oxidační činidlo. Je značně toxický. Díky poměrně nízkému bodu varu se rychle odpařuje a jeho páry ve vyšších koncentracích mohou způsobit smrt zadušením, i v nižších koncentracích však poškozují pokožku a především oči. Ve sloučeninách se brom vyskytuje v mocenství Br -, Br +, Br 3+, Br5+ a Br7+. V každém z uvedených mocenství vytváří brom příslušnou kyselinu. jedinou bezkyslíkatou kyselinou je kyselina bromovodíková HBr kyselina bromná HBrO odpovídá valenci Br+ v mocenství Br3+ je známa kyselina bromitá HBrO2 kyselina bromičná HBrO3 odpovídá valenci Br5+ Praktický význam mají pouze soli některých z uvedených kyselin. Např. nerozpustný bromid stříbrný, AgBr, nachází využití ve fotografickém průmyslu. Mezi další sloučeniny bromu patří např. bromoform. Průmyslové se využívají některé bromované sloučeniny jako tzv. zhášeče nebo zpomalovače hoření, jde např. o polybromované difenyletery (PBDE), hexabromcyklododekan (HBCD), polybromované bifenyly (PBB) a bromované bisfenoly (například tetrabrombisfenol A).

Question: Jaký brom je velmi silné oxidační činidlo?

Answer: Elementární


Mars (planeta)

Context: Během průzkumu kosmickými sondami se ale ukázalo, že Mars má slabou atmosféru složenou především z oxidu uhličitého s pouze malou příměsí vody, která se předpokládala v polárních oblastech. Atmosférický tlak v průměru dosahuje 700 Pa. Na základě tohoto zjištění byl následně vytvořen model atmosféry Marsu, ze kterého vyplynulo, že dostatečně nízké teploty způsobily zkondenzování a zmrznutí samotného CO2 na pólech. Kvůli tomuto periodickému ději (na Marsu se střídají roční období podobně jako na Zemi) dochází také k významné změně tlaku během roku až o 20 %. Další podrobné zkoumání nicméně ukázalo, že se póly skládají z vodního i suchého ledu (H2O i CO2). Pro pozorovatele mimo planetu má Mars oranžovočervenou barvu nebo růžovou se dvěma bělavými oblastmi polárních čepiček. Oblasti s nižším albedem se jeví při pozorování šedě. Na červených oblastech se nacházejí rozličné světlé a tmavé plochy s nazelenalou barvou. Tmavé plochy ovšem nejsou oceány vody, protože ta se na Marsu nemůže vyskytovat v tekutém stavu kvůli nízkému atmosférickému tlaku (~700 Pa). Tyto změny v jasnosti povrchu jsou způsobené rozdílným druhem povrchového materiálu: světlejší naoranžovělé oblasti obsahují prach a písek bohatý na oxid železitý; tmavší plochy jsou zpravidla kamenitější a skalnatější regiony. Tvary a rozměry těchto oblastí mění se vlivem občasných silných větrů, které prach přemisťují. Povrch Marsu je velmi různorodý. Jižní polokoule s víceméně hornatou krajinou je pokryta krátery, zatímco na severní polokouli jsou rozsáhlé rovné pláně zalité lávou. Obecně je povrch Marsu pokryt skalnatými a nebo kamenitými útvary, které jsou místy překryty prachem a písečnými dunami.

Question: Jsou na planetě Mars roční období?

Answer: Kvůli tomuto periodickému ději (na Marsu se střídají roční období podobně jako na Zemi) dochází také k významné změně tlaku během roku až o 20 %.


Pamětní medaile 20

Context: pamětní medaile Založeno 17. května 2011 Stát Kazachstán Kazachstán Způsobilost občané Kazachstánu i cizí státní příslušníci Uděluje se za přínos při formování republiky, posílení její suverenity a její sociálně-ekonomický rozvoj Zakladatel Nursultan Nazarbajev Související Pamětní medaile 10. výročí nezávislosti Kazašské republikyPamětní medaile 25. výročí nezávislosti Kazašské republiky Pamětní medaile 20. výročí nezávislosti Kazašské republiky (kazašsky Қ Р т 20 ж) je státní vyznamenání Kazašské republiky založené 17. května 2011. Medaile je udílena občanům Kazašské republiky i cizím státním příslušníkům za jejich přínos k sociálně-ekonomickému rozvoji, formování státu a posílení jeho suverenity. Historie Pamětní medaile byla založena Nursultanem Nazarbajevem na základě dekretu prezidenta Kazašské republiky č. 83 ze dne 17. května 2011.[1][2] Pravidla udílení Medaile může být udělena jak občanům Kazašské republiky, tak i cizím státním příslušníkům za jejich přínos k formování republiky, posílení její suverenity a za její sociálně-ekonomický rozvoj. Návrhy na udělení medaile jsou předkládány prezidentu Kazašské republiky například parlamentem, vládou, veřejnými organizacemi a dalšími subjekty. Medaile je udílena jménem prezidenta republiky, který ji také vyznamenaným předává během slavnostního ceremoniálu. Prezident může být v této povinnosti zastoupen některými politiky či státními úředníky. Spolu s medailí je příjemci předáno také osvědčení o udělení vyznamenání.[1] Seznam vyznamenaných, kteří tuto medaili obdrželi, byl zveřejněn ve výnosu prezidenta Kazašské republiky č. 172 ze dne 10. listopadu 2011 O odměňování Pamětní medailí 20. výročí nezávislosti Kazašské republiky. Popis medaile Medaile pravidelného kulatého tvaru o průměru 34 mm je vyrobena z mosazné slitiny. Na přední straně medaile je v horní části vyobrazeno logo výročí. To má tvar reliéfního čísla 20.

Question: Může být pamětní medaile 20. výročí nezávislosti Kažašské republiky udělena i cizím státním příslušníkům?

Answer: Medaile je udílena občanům Kazašské republiky i cizím státním příslušníkům za jejich přínos k sociálně-ekonomickému rozvoji, formování státu a posílení jeho suverenity.


Filip VI

Context: Filip VI. Francouzský (fr. Philippe VI de France řečený Philippe de Valois, 1293 – 22. srpen 1350 klášter Coulombs) byl hrabě z Valois, regent Francie a Navarry a francouzský král, první panovník z dynastie Valois. Za své zvolení vděčil francouzské šlechtě, byl jedním z nich a tato skutečnost jej provázela po celou dobu jeho vlády. Držel skvělý dvůr a marně plánoval křížovou výpravu. Chronické neshody s Anglií vyústily během jeho panování v tzv. stoletou válku a pro anglického krále Eduarda III. byl Filipem z Valois, který se nazývá francouzským králem. Filip se narodil jako nejstarší syn Karla z Valois, syna krále Filipa III. a Markéty, dcery neapolského krále Karla II. z Anjou. Roku 1314 dostal po matce zděděné hrabství Maine. Během vlády bratrance Karla Sličného se společně s otcem stal členem králova poradního sboru a získal v něm významné místo. Po otcově smrti roku 1325 zdědil titul hraběte z Valois a Anjou. 1. února 1328 král Karel náhle zemřel a královna Jana z Évreux byla v době jeho skonu v jiném stavu. Bylo nutné vyčkat na porod a pohlaví očekávaného královského potomka a zvolit regenta, který by spravoval království v době do porodu. V případě narození následníka trůnu, by regent zůstal ve funkci až do jeho zletilosti a pokud by se narodilo děvče, stal by se francouzským králem. Shromáždění právníků a šlechty svolané téhož měsíce v Paříži v reakci na poselství anglického krále Eduarda III., jenž připomínal svůj po matce zděděný nárok na francouzský trůn, rozhodlo s cílem předejít možnosti, že by království připadlo anglickému králi, že ženy nejenže nemohou uplatňovat nárok na francouzskou korunu, ale také tento nárok předávat. Dokonce vydalo prohlášení, že francouzské království nikdy nepřipadne anglickému králi. 1. dubna porodila královna děvče a Filip z Valois, do té doby radou ustanovený regent království, převzal královský titul. 29. května 1328 byl za bohaté účasti francouzských pánů a také českého krále Jana společně s manželkou v Remeši slavnostně korunován. Krátce po korunovaci vyhověl žádosti flanderského hraběte Ludvíka a pomohl mu proti revoltujícím poddaným v bitvě u Casselu. Vlámové utrpěli zdrcující porážku a Francouzi se po letech dočkali pomsty za prohranou bitvu u Courtrai, možnosti doprovodit své vítězství hrůzným masakrem a také konfiskacemi majetku vzbouřenců. Vítězstvím zvýšené prestiže Filip využil, vyslal do Anglie poselstvo s předvoláním pro Eduarda III., ve kterém jej vyzýval k složení holdu za akvitánské vévodství.

Question: Ve kterém roce se narodil francouzský král Filip VI. Francouzský?

Answer: 1293


Zoologická zahrada

Context: Zoologická zahrada (zkráceně zoo, nesprávně ZOO - nejedná se o zkratku) je zábavné, vědecké a osvětové zařízení určené k chovu zvířat, někdy ohrožených druhů, v zajetí, pokud možno v podmínkách co nejbližších přirozenému životu druhu v přírodě. Díky existenci zoologických zahrad se podařilo zachránit již řadu vymírajících druhů (např. zubr, kůň Převalského, berneška havajská, bažant mandžuský, aligátor čínský). Chov divokých zvířat v zajetí je historicky doložen již z období starověku. Zvířata byla chována pro užitek, k náboženským účelům, ale také z důvodů mocenské reprezentace a předvádění. Právě tato poslední motivace předznamenala vznik pozdějších zoologických zahrad. Nejstarší doklady pocházejí z Egypta, kde byla některá zvířata chována v chrámových či palácových zahradách už v období Staré říše, např. ve městě Nechen již v 1. polovině 3 tis. př. n. l.. Později, ve 2. tis. př. n. l. byla zvířata chována i v jiných městech, např. ve Vesetu. Někteří faraoni, např. Hatšepsut nebo Thutmose III. dováželi divoká zvířata ze země Penet na východě Afriky. K chovaným druhům patřily opice, zejména pavián pláštíkový, krokodýli, antilopy, pštrosi nebo kočkovité šelmy. Často se jednalo zároveň o zvířata uctívaná ve staroegyptském náboženství a jejich chov měl i kultickou funkci, např. v případě krokodýlů, býků, adaxů, ibisů či jiných ptáků. O málo později je chov divokých zvířat doložen také v Mezopotámii, zejména ve středoasyrské a novobabylónské říši.

Question: Které zvíře má Zoologická zahrada Praha ve svém znaku?

Answer: kůň Převalského


Úslava

Context: Úslava (německy:Uslawa, též Bradlawa, Ambelsbach) je řeka v Plzeňském kraji. Jde o pravostranný přítok řeky Berounky, do které ústí v Plzni, na říčním kilometru 136,6, v nadmořské výšce 299,1 m. Délka řeky je 96,3 km. Plocha jejího povodí měří 756,6 km2. == Průběh toku == Úslava, na horním toku nad Žinkovy označovaná též jako Bradlava, pramení na jihovýchodním úpatí kopce Drkolná (729 m), jihozápadně od obce Číhaň, v nadmořské výšce 637,2 m. Nejprve teče k východu, u obce Hnačov napájí velký Hnačovský rybník. Odtud se obrací na sever, protéká městem Plánice. Pod Žinkovy se opět obrací na východ, protéká v blízkosti zámku Zelená Hora, stojícího na stejnojmenném kopci, který se nachází u města Nepomuk. Pod obcí Vrčeň se prudce obrací na severozápad, protéká městy Blovice a Starý Plzenec. Mezi těmito městy na říčním kilometru 26,1, v obci Nezvěstice, přijímá zprava svůj největší přítok říčku Bradavu, která přitéká z jihovýchodu od Spáleného Poříčí. Severozápadní směr si Úslava udržuje až ke svému ústí do Berounky v Plzni.

Question: Je řeka Úslava pravostranným přítokem řeky Berounky?

Answer: Jde o pravostranný přítok řeky Berounky, do které ústí v Plzni, na říčním kilometru 136,6, v nadmořské výšce 299,1 m.


Voda na Marsu

Context: Voda na Marsu je souhrnné označení veškeré vody, která se nachází na planetě Mars . Oproti Zemi však nemá Mars výskyt vody ve všech třech skupenstvích v množství obdobném pozemskému. Na povrchu neexistují rozsáhlé oblasti kapalné vody v podobě hydrosféry, ale voda je vázána převážně v kryosféře (ve formě permafrostu, polárních čepiček) jako led nebo malá část v atmosféře jako vodní pára. Současné podmínky na povrchu Marsu neumožňují dlouhodobou existenci kapalné vody. Průměrné hodnoty tlaku a teploty jsou příliš nízké, což vede k tomu, že voda začíná okamžitě mrznout a následně sublimovat. Výzkum planety však naznačuje, že se na povrchu Marsu tekoucí voda v minulosti vyskytovala, tvořila souvislé vodní plochy a dnešní otázka spíše zní, kam se tato voda poděla.O výskytu vody na povrchu či pod jeho povrchem existuje celá řada přímých i nepřímých důkazů jako v podobě říčních koryt, polárních oblastí, spektrometrických měření, erodovaných kráterů, či minerálů přímo spojených s existencí kapalné vody. Díky zásobám kapalné vody je pravděpodobné, že se značně zmenší potřebné zásoby pro budoucí kosmické mise k planetě. == Historie průzkumů == V 70. letech 19. století se Mars dostal do popředí veřejného zájmu, když italský astronom Giovanni Schiaparelli ohlásil objevení kanálů (v originále canali), které on sám nejprve pokládal za přírodní útvar. Vlivem špatného překladu, kdy došlo k záměně přírodních kanálů za uměle vytvořené, se začaly kolem Marsu šířit příběhy o umírající civilizaci, která se snaží přivádět z polárních čepiček vodu do vysychajících oblastí kolem rovníku. Pozdější pozorování vyvrátilo existenci kanálů a první fotografické snímky povrchu i představu, že se na povrchu nachází tekoucí voda.

Question: Může se na Marsu dlouhodobě vyskytovat kapalná voda?

Answer: Současné podmínky na povrchu Marsu neumožňují dlouhodobou existenci kapalné vody.


Hynek Jakub Heger

Context: pedagog multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Hynek Jakub Heger (5. července 1808 Polička[1] – 11. května 1854 Vídeň), v německé literatuře uváděný jako Ignaz Jacob Heger[2], byl česko-rakouský těsnopisec, autor první české těsnopisné soustavy. Život Studoval piaristické gymnázium v Litomyšli, filozofii a práva v Olomouci a právnická studia dokončil ve Vídni.[2] Potom nastoupil do zaměstnání jako praktikant u vídeňského soudu a pracoval i v právních kancelářích.[3] Tam si uvědomil nedokonalost běžného písma, které neumožňovalo psát dostatečně rychle. Začal se proto zajímat o těsnopis a jako nejvhodnější z několika možností vybral roku 1839 soustavu německého vynálezce F. X. Gabelsbergera.[2] Tu potom v následujících letech propagoval do té míry, že sám Gabelsberger jej označil za svého apoštola v Rakousku[4] Nejprve nové písmo s úspěchem vyzkoušel při zápisu schůze lesníků v Brně (1841).[3][5] V roce 1842 založil ve Vídni těsnopisný ústav. Ten sice neměl kvůli malému zájmu veřejnosti dlouhého trvání, ale Hegerových aktivit si všimla vláda a už o rok později mu nabídla místo mimořádného profesora těsnopisu na vídeňské polytechnice.[3] Roku 1844 zavítal do Prahy, přičemž propagaci mu dělal časopis Česká včela. Na jeho přednášku přišla řada významných obrozenců – Josef Jungmann, Šebestián Hněvkovský, František Ladislav Rieger, Václav Bělský, Josef Franta Šumavský a Jiří Krouský.

Question: Je Hynek Jakub Heger autorem první české těsnopisné soustavy?

Answer: Hynek Jakub Heger (5. července 1808 Polička[1] – 11. května 1854 Vídeň), v německé literatuře uváděný jako Ignaz Jacob Heger[2], byl česko-rakouský těsnopisec, autor první české těsnopisné soustavy.


Napoleon Bonaparte

Context: Napoleon I. Bonaparte (15. srpna 1769 Ajaccio – 5. května 1821 Svatá Helena) byl francouzský vojevůdce a státník, císař v letech 1804–1814 a poté sto dní na přelomu jara a léta 1815. Během Velké francouzské revoluce udělal závratnou kariéru: ve 24 letech byl generálem, krátce po třicítce prvním mužem ve státě a na vrcholu své moci ovládal většinu západní Evropy. Rychlý byl i jeho pád; závěr života strávil ve vyhnanství. Napoleon bývá vzorem vojevůdcovských schopností a cílevědomosti, na druhou stranu však projevoval lhostejnost k lidem, v nichž viděl jen prostředky svých cílů. Dokázal národ vybičovat k nesmírnému úsilí, ovšem za cenu obrovských obětí na lidských životech. Jen francouzských občanů během napoleonských válek zahynulo více než milion. Narodil se na Korsice do rodiny nepříliš zámožného příslušníka úřednické šlechty. V devíti letech odcestoval do Francie, kde se jako stipendista vzdělával na vojenských školách. Po smrti otce, ve svých 16 letech, převzal starost o rodinu, předčasně dokončil studia a v hodnosti podporučíka vstoupil do armády. Jako dělostřelecký důstojník se roku 1793 zasloužil o dobytí pevnosti Toulon, za což byl povýšen do hodnosti brigádního generála. V roce 1795 úspěšně potlačil roajalistické povstání v pařížských ulicích a stal se divizním generálem. Následujícího roku byl direktoriem vyslán do války s Rakouskem a pověřen velením nad francouzskou armádou v Itálii. Zde se chopil nabízené příležitosti a řadou vítězství přinutil Rakousko požádat o mír. V roce 1799, po nepříliš vydařeném tažení do Egypta, se Napoleon zapojil do politického převratu, který měl omezit moc dvou zákonodárných sněmoven ve prospěch mnohem silnější výkonné moci.

Question: Kde se narodil Napoleon Bonaparte?

Answer: Korsice


Letní olympijské hry 2012

Context: Letní olympijské hry 2012, oficiálně Hry XXX. olympiády (anglicky Games of the XXX Olympiad), se konaly v anglickém Londýně. Slavnostní zahájení proběhlo 27. července 2012, ukončení se pak uskutečnilo 12. srpna 2012; samotná sportovní klání byla zahájena již 25. července a od 28. července se rozběhla hlavní část her s většinou sportů. Na hrách bylo rozdáno 302 sad medailí ve 26 sportech. Londýn se stal prvním městem, ve kterém se olympijské hry v novodobé historii uskutečnily třikrát. Předtím se zde olympijské hry konaly v letech 1908 a 1948. Po ukončení olympijských her se v Londýně již tradičně konaly i paralympijské hry v termínu od 29. srpna do 9. září 2012. Kandidaturu na pořadatelství her nabídlo celkem devět měst, která podala přihlášku do 15. června 2003. Všechna města prošla výběrovým řízením, které je na základě vyplněných dotazníků ohodnotilo v celkem jedenácti kritériích (jako doprava, finance, ubytování atd.) a stanovilo skóre vyjadřující schopnost pořádat olympiádu: Paříž, Francie - skóre 8,5 Madrid,. Španělsko - skóre 8,3 Londýn, Spojené království - skóre 7,6 New York City, USA - skóre 7,5 Moskva, Rusko - skóre 6,5 Lipsko, Německo - skóre 6,0 Rio de Janeiro, Brazílie - skóre 5,1 Istanbul, Turecko - skóre 4,8 Havana, Kuba - skóre 3,6 Pět nejlepších adeptů bylo vybráno do finálové volby, ze které nakonec vzešlo vítězně město Londýn. Slavnostní zahájení her proběhlo v noci z 27. července na 28. července 2012 od 21 hodin britského času (22.00 hodin letního středoevropského času). Hlavním režisérem uměleckého programu slavnostního zahájení se stal významný filmový režisér Danny Boyle. Při zahájení byla prezentována britská historie a kultura. Hry podle očekávání zahájila hlava hostitelského státu, britská královna Alžběta II. Ta si zahrála sama sebe v předtočeném klipu, kde do Buckinghamského paláce přijede Daniel Craig coby představitel Jamese Bonda a pokyne královně, aby přiletěla ke stadionu helikoptérou.

Question: Kde se konaly letní olympijské hry v roce 2012?

Answer: Londýně