Vltava

Context: Protéká mimo jiné Českým Krumlovem, Českými Budějovicemi a Prahou a ústí zleva do Labe v Mělníku. Povodí Vltavy s přítoky Malší, Lužnicí, Otavou, Sázavou a Berounkou zaujímá jižní část Čech a spolu s Labem, jehož přítokem Vltava je, vytváří systém odvodňující téměř celé Čechy. Povodí řeky je 28 090 km2 (z toho 27 047,59 km2 v Česku). Své jméno "Vltava" řeka dostala od starých Germánů, kteří ji nazývali Wilt-ahwa - divoká voda. Řeka Teplá Vltava, která je považována za jeden ze dvou hlavních zdrojů Vltavy, pramení na východním svahu Černé hory (1 315 m n. m.) na Šumavě ve výšce 1 172 m n. m. jako Černý potok. Jeho pramen je znám jako chráněné území Pramen Vltavy. Prvních 5 km teče severním směrem, od soutoku s Kvildským potokem v Kvildě obrací nadlouho svůj tok k jihovýchodu. Od ústí Vydřího potoka v obci Borová Lada (890 m n. m.) nese říčka název Teplá Vltava, záhy přibírá Vltavský potok, známý též jako Malá Vltava. Ten pramení v Pláňském polesí ve výšce 1 158 m n. m. Protéká Horní Vltavicí a poté v Lenoře (756 m n. m.) získává vody Řasnice, zvané také Travnatá Vltava. Za Lenorou má řeka jen nepatrný spád a vytváří v ploché krajině rozsáhlé mokřady s mnoha meandry, souhrnně zvané Vltavský luh. Zde uprostřed 1. zóny NP Šumava Mrtvý luh se v nadmořské výšce 731 m u osady Chlum stékají Teplá a Studená Vltava. Ta pramení na druhé straně hranic v Bavorsku západně od obce Haidmühle pod německým názvem Altwasser nebo Kalte Moldau. Od soutoku obou hlavních pramenných toků Teplé a Studené Vltavy pak řeka po zbytek své cesty má jméno Vltava. U Nové Pece se Vltava rozlévá do širokého a dlouhého přehradního jezera, které vzniklo přehrazením jejího toku u obce Lipno nad Vltavou. Za Lipnem protéká řeka romantickým skalnatým údolím pod Čertovou stěnou (tento její úsek se nazývá Čertovy proudy) a směřuje k vyrovnávací nádrži Lipno II, těsně před Vyšším Brodem. V úseku mezi přehradní hrází Lipno a Vyšším Brodem je koryto řeky téměř bez vody (přehrada je povinna udržovat minimální průtok 2 krychlové metry vody za sekundu), protože většina vod z Lipenského jezera je odváděna kanálem od podzemní elektrárny do vyrovnávací nádrže Lipno II.

Question: Jak se nazývá nejdelší řeka na území České republiky?

Answer: Vltava


Josef Karel Ludvík Habsbursko-Lotrinský

Context: Josef Karel LudvíkHabsbursko-Lotrinský arcivévoda Josef Karel Ludvík Narození 2. března 1833Bratislava Úmrtí 13. června 1905(ve věku 77 let)Rijeka Manžel(ka) Klotylda Sasko-Kobursko-Saalfeldská Děti AlžbětaMarie DoroteaMarkéta KlementinaJosef AugustLadislav FilipAlžběta KlotyldaKlotylda Rodiče Josef Habsbursko-LotrinskýMarie Dorotea Württemberská Rod Habsbursko-lotrinská dynastie Funkce člen Panské sněmovny (od 1861)uherský palatin multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Josef Karel Ludvík Habsbursko-Lotrinský (2. března 1833, Bratislava – 13. června 1905, Rijeka) byl rakouský arcivévoda z uherské větvě Habsbursko-Lotrinské dynastie. Původ a mládí Byl druhým synem uherského palatina Josefa Antonína. Jeho matkou byla otcova třetí manželka Marie Dorotea Württemberská. Jeho strýcem byl císař František I. Získal výborné vzdělání, zejména od svého učitele, benediktinského mnicha a historika Flórise Rómera. Život Od roku 1860 byl generálmajorem a o šest let později, v roce 1866 ho čekalo povýšení na polního podmaršálka, za statečnost a řízení vojenských akcí.[1] V roce 1869 převzal vrchní velení uherské zeměbrany a od roku 1874 byl generálem jezdectva. Vyznal se jak v přírodních, tak společenských vědách. Napsal několik spisů, např. o gramatice cikánského jazyka a cikánské etnografii. Od roku 1888 byl čestným členem Uherské akademie věd a roku 1896 získal čestný doktorát univerzity v Budapešti.[1] V roce 1897 obdržel doktorát univerzity Františka Josefa v Cluji. Zemřel v roce 1905 v Rijece a byl pohřben v Budapešti. Manželka a děti

Question: Byl Josef Karel Ludvík Habsbursko-Lotrinský rakouským arcivévodou?

Answer: Josef Karel Ludvík Habsbursko-Lotrinský (2. března 1833, Bratislava – 13. června 1905, Rijeka) byl rakouský arcivévoda z uherské větvě Habsbursko-Lotrinské dynastie.


Generativní gramatika

Context: Noam Chomsky, zakladatel generativní gramatiky. Generativní gramatika je směr lingvistiky, který má mnoho různých škol. Všem těmto školám je společná snaha o formální přesnost a axiomatickou výstavbu teorie, podobně jako v přírodních vědách (matematika, fyzika). Generativní gramatika nechce být pouhým induktivním popisem posbíraných vět jako korpusová lingvistika, nýbrž snaží se vysvětlit, jakým způsobem se děti dokážou naučit používat jazyk svých rodičů tak rychle, jak se tomu normálně při akvizici přirozeného jazyka děje. Zakladatelem generativní gramatiky je Noam Chomsky. V teorii formálních jazyků se termín generativní gramatika používá prakticky jako synonymum termínu formální gramatika. Vysvětlení pojmu Generativní gramatika rozšířila kriteria empirické správnosti výzkumu o nový druh dat. Podle generativní jazykovědy by jazykovědné bádání nemělo ustrnout pouze u popisné katalogizace jazykových dat (taxonomie). Pro pokrok jazykovědy jsou důležité nejen autentické či korektní věty, ale i věty zkonstruované a záměrně nesprávné jako např. věta „Koho jste pozvali Karla“, kde je porušen princip přidělování sémantických rolí zvaný „theta kritérium“. Právě pochopením důvodu, proč je to negramatická věta, postupuje poznání gramatického systému. Nálepka „generativní“ v názvu tohoto směru pochází od prvního, dnes již opuštěného, záměru jazykovědců popsat jazykovou kompetenci rodilého mluvčího jako úplný systém pravidel, který by dokázal vytvořit (generovat) veškeré gramaticky správné věty daného jazyka a jenom tyto věty.

Question: Kdo je zakladatelem generativní gramatiky?

Answer: Noam Chomsky


Barack Obama

Context: Po smrti prvního afroamerického starosty Chicaga Harolda Washingtona, který díky svému právnickému vzdělání dokázal prosadit mnoho opatření ve prospěch menšin, se Obama rozhodl studovat na Právnické fakultě (Law School) Harvardovy univerzity v Bostonu. Zde byl brzy zvolen prvním afroamerickým šéfredaktorem prestižního školního časopisu Harvard Law Review. Právnickou fakultu této univerzity ukončil roku 1991 s vyznamenáním. V roce 1992 se Barack Obama oženil s afroamerickou právničkou Michelle Robinsonovou, se kterou se seznámil při praxi v advokátní kanceláři. Mají spolu dvě dcery; Malia Ann se narodila v roce 1998 a Natasha v roce 2001. Přes velké množství nabídek z renomovaných advokátních kanceláří se rozhodl pro kancelář Miner, Barnhill&Galland, kde se zabýval pomocí minoritám a ochranou lidských práv. V letech 1993-2004 přednášel ústavní právo na Chicagské univerzitě. V roce 1995 napsal svou autobiografii Sny mého otce: Příběh rasy a dědictví (Dreams from My Father: A Story of Race and Inheritance), která se v roce 2004 stala bestsellerem a její mluvená verze získala v roce 2006 cenu Grammy. V roce 2006 napsal Obama další knihu s názvem Smělost naděje: Myšlenky na uskutečnění amerického snu (The Audacity of Hope: Thoughts on Reclaiming the American Dream). Obama má následujících osm žijících nevlastních sourozenců ze strany otce a matky. Jeden bratr již zemřel. Abongo Obama (*1958) - zvaný Malik Auma Obama (*1960) - sestra, vystudovala germanistiku v Německu, kde žila 16 let (1980-1996). Získala zde doktorát (Dr. phil.). Nyní pracuje v Keni.

Question: V jakém roce napsal Obama knihu Smělost naděje: Myšlenky na uskutečnění amerického snu?

Answer: 2006


České rekordy ve vzpírání

Context: 6. květen 1996 Varšava, Polsko Do 64 kg Trh 82,5 kg Marie Korčianová 7. prosinec 1996 Ostrava Nadhoz 105 kg Marie Korčianová 7. prosinec 1996 Ostrava Dvojboj 187,5 kg Marie Korčianová 7. prosinec 1996 Ostrava Do 70 kg Trh 85,5 kg Radomíra Ševčíková 2. prosinec 1995 Praha Nadhoz 110,5 kg Radomíra Ševčíková 2. prosinec 1995 Praha Dvojboj 195 kg Radomíra Ševčíková 22. listopad 1995 Kanton, ČLR Do 76 kg Trh 92,5 kg Radomíra Ševčíková 21. září 1996 Sokolov Nadhoz 116 kg Radomíra Ševčíková 21. září 1996 Sokolov Dvojboj 207,5 kg Radomíra Ševčíková 21. září 1996 Sokolov Do 83 kg Trh 95 kg Radomíra Ševčíková 3. květen 1997 Nový Hrozenkov Nadhoz 125 kg Radomíra Ševčíková 7. prosinec 1996 Ostrava Dvojboj 217,5 kg Radomíra Ševčíková 7. prosinec 1996 Ostrava Nad 83 kg Trh 85 kg Soňa Vašíčková 20. listopad 1993 Melbourne, Austrálie Nadhoz 108 kg Soňa Vašíčková 11. červen 1993 Mödling, Rakousko Dvojboj 192,5 kg Soňa Vašíčková 20. listopad 1993 Melbourne, Austrálie Odkazy Reference ↑ DUSPIVA, Karel. Informace č. 86. Vzpírání.cz [online]. 2018-11-28 [cit. 2018-12-22]. Dostupné online. (česky) ↑ PROHL, Karel. Ohlédnutí za rekordy (3). Vzpírání.cz [online]. 2019-07-01 [cit. 2019-07-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-07-04. (česky) ↑ POLES, Tomáš. ČSV - Rekordy svazu. Powerlifter.cz [online]. [cit. 2019-07-04]. Dostupné online. (česky) ↑ PROHL, Karel. České rekordy mužů k 31. 12. 2018, České rekordy žen k 31. 12. 2018. Vzpírání.cz [online]. 2018-12-26 [cit. 2018-12-26]. Dostupné online. (česky) ↑ PROHL, Karel. České rekordy mužů k 31. 12. 1997, České rekordy žen k 31. 12. 1997. Vzpírání.cz [online]. 2018-12-26 [cit. 2018-12-26]. Dostupné online. (česky) ↑ PROHL, Karel. Přehlídka historických rekordů. Vzpírání.cz [online]. 2018-12-26 [cit. 2018-12-26]. Dostupné online. (česky) Související články Světové rekordy ve vzpírání Evropské rekordy ve vzpírání stránky Českého svazu vzpírání Externí odkazy Rekordy evidované ČSV k 31. 12. 2010

Question: Jaká je zkratka Českého svazu vzpírání?

Answer: ČSV


Staroměstský orloj

Context: Kolem roku 1470 byla doplněna architektonická a sochařská výzdoba a roku 1490 orloj upravil hodinář mistr Hanuš. V druhé polovině 16. století upravil a zdokonalil Staroměstský orloj Jan Táborský z Klokotské Hory. Další opravy byly provedeny v průběhu 17. a 19. století. Při velké opravě v letech 1865 až 1866 byla také osazena nová kalendářní deska od Josefa Mánesa se symboly zvěrokruhu, měsíce a se znakem Starého Města pražského. 8. května 1945, na konci 2. světové války během Pražského povstání byl orloj značně poničen a jeho obnovení si vyžádalo celkovou rekonstrukci. Staroměstský orloj je patrně nejlépe zachovaný středověký orloj vůbec. Je jedním z nejznámějších turistických objektů Prahy a je součástí historického centra, které je zapsáno na seznamu kulturních památek UNESCO v ČR. V roce 1338 udělil Jan Lucemburský povolení staroměstským měšťanům, aby si zřídili radnici, a to v patricijském domě Wolflina od Kamene. Z východní strany domu byla pak na starších základech zahájena stavba věže na kterou byly v roce 1402 umístěny hodiny a později, v roce 1409 i zvon. Ve věži je také kaple, vysvěcená roku 1381, a v letech 1805 až 1807 byl dostavěn i ochoz věže. Původní hodinový stroj patrně pochází již z dob Karla IV., který pro Prahu nechal sestavit u hodináře-horologisty Martina. Na orloji později pracovali Jan, Albert a Mikuláš z Kadaně, jehož dílo může být označeno jako vznik orloje dnešních dnů. Nejstarší částí orloje je mechanický hodinový stroj a astronomický číselník, které vytvořil roku 1410 hodinář Mikuláš z Kadaně, pravděpodobně podle návrhu Mistra Jana Šindela, profesora filosofie, matematiky, astronomie a rektora pražské univerzity.

Question: Je Staroměstský orloj zapsán na seznamu kulturních památek UNESCO?

Answer: Je jedním z nejznámějších turistických objektů Prahy a je součástí historického centra, které je zapsáno na seznamu kulturních památek UNESCO v ČR.


Kolibříkovití

Context: Jde o endemické živočichy, kteří se vyskytují jen na americkém kontinentě. (V Česku a střední Evropě může být tento ptačí druh snadno zaměněn za dlouhozobku, což je ovšem motýl z čeledi lišajovitých.) Kolibříci jsou velmi zdatnými letci. Za sekundu mohou mávnout křídly 12× až 90× (v závislosti na druhu), díky čemuž se mohou ve vzduchu doslova zastavit na místě. Dokážou také vyvinout rychlost větší než 15 m/s (54 km/h), a jako jediní zástupci ptačí říše dokážou létat pozpátku. V současné době rozeznáváme zhruba 325–340 druhů (v závislosti na taxonomickém zařazení). Kolibříci jsou ve velikosti viditelně odlišní, nejmenší zástupce celé čeledi, kalypta nejmenší, je zároveň i nejmenším ptákem světa, největším zástupcem je naopak kolibřík velký. Většinou se jedná o nápadně zbarvené, štíhlé ptáky s malými končetinami. S výjimkou hmyzu mají kolibříci nejrychlejší metabolismus ze všech živočišných druhů. Důvodem je zejména velmi rychlý a pro tělo značně vytížující tlukot křídel. Za minutu přitom jeho srdce vykoná až 1260 tepů, v noci, kdy je jeho metabolismus značně zpomalen, jeho výkon může klesnout až na 50–180 tepů/min. Živí se zejména nektarem rostlin, k čemuž jim napomáhá jejich dlouhý zobák, který je často u různých druhů odlišný a specializovaný pro určitý druh květu. V potravě přitom zcela odmítá nektar s nižším zastoupením cukrů než 10 %. Kvůli tomu, že je nektar málo výživný, požírá také drobný hmyz a jiné bezobratlé živočichy, zvláště pak v období rozmnožování. Létáním a hledáním potravy tráví kolibříci pouze 10–15 % dne, zbývajících 75–80 % zaujímá odpočinek. I přesto však musí denně pozřít značně větší množství potravy, než je jeho celková hmotnost a musí tak denně navštívit stovky květů. V období rozmnožování se samec nijak nepodílí na inkubaci vajec, ani na krmení mláďat. Většina druhů si staví malé, velmi dobře maskované hnízdo, které buduje na větvích stromů nebo keřů. Velikost hnízda je značně odlišná, nejmenší přitom mohou dosahovat velikosti jedné poloviny skořápky vlašského ořechu. Kladou obvykle 2 vejce, na kterých sedí 12–19 dnů. Ve volné přírodě se dožívají průměrně 3–5 let. Čeleď kolibříkovitých se dělí na dvě podčeledi (Hermit a Trochilinae) které zahrnují velké množství rodů, běžně jich bývá uváděno 106. Podčeleď Trochilinae: Podčeleď Hermit: V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hummingbird na anglické Wikipedii. Seznam všech obecně uznávaných rodů a druhů čeledi kolibříkovití na BioLibu Obrázky, zvuky či videa k tématu kolibříkovití ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo kolibřík ve Wikislovníku Galerie kolibříkovití ve Wikimedia Commons

Question: Co zabírá většinu dne kolibříků?

Answer: odpočinek


Mezinárodní den Romů

Context: Mezinárodní den Romů konaný 8. dubna je dnem, který oslavuje romskou kulturu a rozšiřuje povědomí o problémech, kterým Romové čelí. Mezinárodní den Romů připadá na 8. duben, což je den vzniku Mezinárodní romské unie (International Romani Union, zpočátku pod názvem World Romani Union). Ta byla založena 8. dubna 1971 na kongresu v Londýně. Kongres se konal z iniciativy Grattana Puxona a Donalda Kenricka z Velké Británie, Matéo Maximoffa z Francie, Jarko Jovanoviće z bývalé Jugoslávie a dalších. Delegáti kongresu, kterých byly necelé tři desítky, se tehdy dohodli na vzhledu romské vlajky a romské mezinárodní hymny. Dohodli se také na preferenci označení Rom před Cikán. Romové slaví Mezinárodní den Romů každoročně od roku 1990, kdy byl ustanoven na 4. kongresu Mezinárodní romské unie ve Varšavě. V České republice se slaví od roku 2001. Mezinárodní den Romů 2014: Přehled akcí konaných v Česku

Question: Na který den v roce připadá Mezinárodní den Romů?

Answer: 8. dubna


Milán - San Remo 2007

Context: 98. ročník cyklistického závodu Milán - San Remo (Itálie) se uskutečnil 24. března 2007. Startovalo se v Miláně, cíl byl v San Remu. Výsledky závodu se započítávaly do klasifikace UCI ProTour 2007, kde byl zařazen do kategorie 1.S. == Propozice == Startovalo: 197. Dokončilo: 160. Km: 294. Průměr: 43,660 km/h. == Průběh závodu == Startovalo se v Miláně a začátek závodu byl poměrně ostrý. Průměrná rychlost první hodiny závodu byla 46,1 km/h. Donati a Aggiano vyprovokovali únik na 69. km, ve kterém byli také Quinziato, Usau, Florencio, Duclos-Lassalle, Laurent, Luengo, Bru, Mengin, Fothen, Baldato, Horrillo, Bellin, Petacchi a Knees. Tato skupina, která si vypracovala 15 sekundový náskok, byla na 74. km dojeta. Závod neustále nabíral na tempu a po dvou hodinách činila průměrná rychlost 46,2 km/h. Na 86. km se pokusili poodjet Kunickij, De Kort, Sella, Hernandez, Traficante a Brutt a jejich náskok na peloton činil na 108. km již 7:45 minut a na 120. km narostl na 7:51. Po pádu museli odstoupit Guesdon a Gutierrez. Na Passo del Turchino ztráta pelotonu na uprchlíky činila 7:05 minut. Při sjezdu došlo k pádu ve skupině, Fertonani a Contrini odstoupili, ale Michailov pokračoval dál. Před Arezzanem (162 km) byl v pelotonu aktivní tým Milram a stáhl ztrátu na 6:25. Před Celle Ligure došlo znovu k pádu v hlavní skupině. Uprchlíci si neustále drželi stejný odstup až k Noli (200 km), kde začal peloton ztrátu dotahovat, během 15 km o dvě minuty. Při výjezdu z Alassia došlo k hromadnému pádu, ve kterém byli Krivcov, Duclos-Lassalle, Scheirlinckx, Berthou, Bělohvoščiks, Del Nero, Merckx, Erviti, Rebellin a Hinault. Ve stoupání na Capo Mele spadl také De Kort, jeden z pětice uprchlíků. Před Capo Cervo nestačil tempu Sella a z pětice se zbyla jen trojice uprchlíků. Ztráta pelotonu byla 2:12. Na Capo Cervo dojel peloton De Korta i Sellu a snížil náskok uprchlíků na 1:28. Při sjezdu z Capo Cerva spadl Kopp, kterého odvezla sanitka, Haussler a Wegmann po pádu pokračovali v závodě. Pří průjezdu městem Imperia na kluzkém asfaltu spadla další skupina cyklistů. Posledních 30 km byl náskok trojice Kunickij, Hernandez a Brutt již jen 38 sekund. Mechanické problémy potkaly Bettiniho. Ve stoupání na Cipressu se skupinka uprchlíku roztrhala, Hernandez poodjel, zatímco Kunického a Bruttiho pohltil peloton. Peloton se natáhl do dlouhé řady a dojel i posledního uprchlíka. Na útok Pellizottiho zareagoval Moletta a vzápětí i Popovič. Čelo pelotonu si hlídaly stáje Lampre a Milram.

Question: Kdy se uskutečnil 98. ročník cyklistického závodu Milán - San Remo?

Answer: 24. března 2007


Doyle Bramhall II

Context: Doyle Bramhall II Doyle Bramhall II Základní informace Narození 24. prosince 1968 (52 let) Austin Žánry rock, blues a Americana Povolání hudebník, zpěvák, kytarista a hudební skladatel Nástroje elektrická kytara a hlas Vydavatelé Geffen RecordsConcord RecordsProvogue RecordsRCA Records Rodiče Doyle Bramhall Web db2music.com Některá data mohou pocházet z datové položky. Doyle Bramhall II (* 24. prosince 1968) je americký bluesový a blues-rockový hudebník, autor písní a zpěvák své kapely Smokestack. Je jedním z mála kytaristů, kteří hrají levou rukou na kytaru určenou pro praváky (se svisle prohozenými strunami). V letech 2004 až 2009 byl také druhým kytaristou ve skupině Erica Claptona. Umělecká kariéra Narodil se v texaském Dallasu na Vánoce roku 1968 jako syn hudebníka, skladatele a zpěváka Doyle Bramhalla, který se přátelil se Stevem Rayem a Jimmiem Vaughanovými a jejich kapelou Fabulous Thunderbirds, se kterou později (od roku 1984, když Doylovi bylo šestnáct let) jezdil a hrál jako druhý kytarista. V roce 1992 se Stevie Ray Vaughanem a jeho přáteli vytvořili skupinu Arc Angels, ve které spolu nahráli jedno menší album, ale později se rozdělili. V roce 1999 se upsal nahrávací společnosti RCA Records a začal pracovat na albu Jellycream, které se dostalo do rukou Erica Claptona, jenž jím byl natolik nadšen, že za ním přiletěl a od té doby spolu uspořádali několik společných vystoupení, nahráli několik písniček a udržují těsné přátelství. Eric Clapton o něm opakovaně prohlásil, že se jedná o velkého a nedoceněného hudebníka.[zdroj? ] V letech 1999 a 2000 se zúčastnil jako kytarista a zpěvák turné Rogera Waterse In the Flesh. V roce 2001 znovu zformoval skupinu Doyle Bramhall II & Smokestack a s ní vydal třetí své větší album Welcome. Osobní život a postoje V letech 1996–2010 byl ženatý s Susannah Melvoinovou, se kterou má dvě dcery Indii a Elle. V dokumentu Before the Music Dies se jako jeden z respondentů svěřil s frustrací z hudebního průmyslu, jeho vedením ryze obchodními motivy, odtržením marketingových záměrů od podstaty skutečné a dobré muziky.

Question: Co bylo neobyčejný na tom jako hrál hudebník Doyle Bramhall II na kytaře?

Answer: jedním z mála kytaristů, kteří hrají levou rukou na kytaru určenou pro praváky


Harry S

Context: Již v roce 1945 se ukázalo, že Bílému domu bezprostředně hrozí zhroucení vzhledem ke stavu zdiva a základů (kteréžto problémy mohly mít základ již z války v roce 1812, kdy vyhořel). Bílý dům se začal systematicky přestavovat, přibyla i notoricky známá část z fotografií - tzv. Trumanův balkón. Truman s rodinou zatím žil v Blair House ve Washingtonu. Během rekonstrukce strávil nějaký čas i v Little Torch Key ve Florida Key. V roce 1951 Kongres ratifikoval 22. doplněk ústavy, který nedovoloval prezidentům více než dvě volební období. Tato novela se nevztahovala na Trumana, protože byl v době schválení prezidentem, ale ten se stáhnul z volební kampaně poté, co v primárkách v New Hampshiru ztratil ve prospěch Estese Kefauvera. V roce 1953 se Truman vrátil do Independence, hodně psal (mimo jiné své paměti), přednášel a sbíral soukromé dary na vytvoření prezidentské knihovny, kterou poté daroval vládě (tato praxe byla převzata i jeho následovníky). Bylo také Trumanovou zásluhou, že nadále nejen členové Kongresu a federálních soudů, ale i členové ostatních federálních úřadů pobírali federální důchody. V roce 1956 se svou ženou vyrazil na výlet do Evropy a stal se všude, kam přijel, senzací. Ve Velké Británii získal čestný titul Oxfordské univerzity. Naposledy se setkal se svým přítelem Winstonem Churchillem a po návratu domů podpořil demokratického kandidáta Adlaie Stevensona během volební kampaně do prezidentského úřadu. V roce 1964 spadl v koupelně a fyzicky se z následků nikdy plně nevzpamatoval. 5. prosince 1972 byl přijat do nemocnice v Kansas City pro srdeční slabost, špatnou funkci ledvin a zažívací problémy. Zemřel 26. prosince 1972 v 7:50 ráno ve věku 88 let. Byl pohřben u Trumanovy knihovny v Independence. V březnu 1975 byla na jeho počest vydána v Izraeli poštovní známka o nominální hodnotě 5 šekelů. Je podle něj pojmenována letadlová loď USS Harry S. Truman (CVN-75) sloužící od roku 1998. Obrázky, zvuky či videa k tématu Harry S. Truman ve Wikimedia Commons Osoba Harry S. Truman ve Wikicitátech Trumanovo muzeum a knihovna v Independence - obsahuje on-line dokumenty týkající se Trumanova veřejného i soukromého života, obsáhlou databázi fotografií i audio soubory. Životopis na oficiálních stránkách Bílého domu

Question: Kdo byl 33. prezidentem Spojených států amerických?

Answer: Harry S. Truman


Tridentský koncil

Context: Tridentský koncil (latinsky Tridentinum) byl 19. ekumenický koncil uznaný katolickou církví. Svolal jej papež Pavel III. roku 1545 a zasedal v italském Tridentu (italsky Trento, latinsky Tridentum). Účastnilo se jej asi 255 biskupů, kteří reagovali na vznik protestantství a položili základ katolické reformace. Koncil schválil 16 dogmatických dekretů, které se věnují mnoha aspektům křesťanské víry. Koncil zasedal v období 13. prosincem 1545 a 4. prosincem 1563. Předsedali mu postupně tří papežové - Pavel III., Julius III. a Pius IV. Jeho průběh se členil do tří období (1545-1549, 1551-1552 a 1562-1563) a 25 zasedání. Koncil odmítl reformaci a proti ní vymezil katolickou nauku o spáse a ospravedlnění, svátostech a biblickém kánonu. Zasadil se o sjednocení liturgie v římskokatolické církvi a omezil rozdílné místní praxe; tím byla fixována podoba tzv. tridentské mše, výhradní formy římského ritu až do vydání misálu Pavla VI. v roce 1970. Cíle koncilu byly dva: Reagovat na vznik protestantství a definovat nauku katolické církve v diskutovaných otázkách. Císař Karel V. se zasazoval, aby protestanti měli na koncilu svůj hlas, přestože byl sám katolíkem. Oproti papeži se také snažil o znovusjednocení víry v německých zemích, protože to nejlépe odpovídalo jeho potřebám centralizace moci. Během druhého zasedání koncilu v letech 1551-1552 byli protestanti dvakrát pozváni a koncil vydal záruky pro bezpečnost reformátorských vyslanců. Bylo jim nabídnuto právo diskutovat, avšak upřeno hlasování. Philipp Melanchthon a Johann Brenz spolu s dalšími německými lutherány vyrazili na cestu na koncil, a to spolu se svými vyznáními (Melanchthon se svým irenickým vyznáním známým jako Confessio Saxonica).

Question: Ve kterém roce se konal tridentský koncil?

Answer: 1545


Klasický Hollywood

Context: To mělo za následek jistou uniformitu filmového stylu – režiséři a další klíčoví tvůrčí pracovníci o sobě mysleli spíše jako o zaměstnancích než jako o umělcích, a proto nebylo v celém tomto období rozvedeno auteurství, tj. specifický přístup k filmu, který považuje režiséra za autora, hlavního tvůrce filmového díla. Toto paradigma vtrhlo do americké kinematografie až v jejím post-klasickém období. Přesto někteří etablovaní režiséři, pracující v rámci studiového systému, jako například Alfred Hitchcock, Orson Welles, Howard Hawks, nebo John Ford realizovali své individuální umělecké vize a byli později prohlášeni za plnohodnotné americké auteury. V roce 1948 nejvyšší soud USA rozhodl, že dosavadní praxe distribuce filmů pomocí balíčkové metody, kdy se prodávalo několik filmů v jednom, je nezákonná, stejně tak vlastnictví a provozování řetězce kin hlavními filmovými studii, protože se mělo za to, že tento vertikálně integrovaný systém konstituoval nesoutěžní a monopolní tržní praktiky. Toto byla klíčová změna v hollywoodském studiovém systému, která uvolnila cestu rostoucímu počtu nezávislých producentů a řídícím pracovníkům menších studií, kteří od teď mohli produkovat filmy bez toho, aby do toho zasahovalo velké studio. Stejně tak to mělo za následek další důležitou změnu ve výrobě filmů, a totiž, že nadále pracovníci uzavírali se studii kontrakty na konkrétní filmy a různí pracovníci tak mohli pracovat na filmech pro různá filmová studia. Jak již bylo řečeno výše, americký film tohoto období velkou měrou ovlivňoval tzv. Haysův kodex. Filmům, které nedodržovaly tento kodex, hrozil bojkot a ty filmy, které neschválila MPPDA, musely zaplatit pokutu 25 tisíc dolarů a navíc neprofitovaly v kinech, jelikož všechna kina "velké pětky" vlastnila právě MPPDA. Produkční kodex byl uplatňován až do konce éry Klasického Hollywoodu v 60. letech, kdy byl nahrazen ratingovým systémem, tedy hodnocením filmů, který se s obměnami udržel až dosud. V pozdních 60. letech potom celkově došlo ke kolapsu hollywoodského studiového systému, který proběhl zároveň s příchodem televize, zavedením auteurismu mezi hollywoodskými režiséry a kritiky, stejně jako se zvýšením vlivu zahraničních filmů a nezávislých filmařů. V tomto článku byl použit překlad textu z článku Classical Hollywood cinema na anglické Wikipedii.

Question: Jak je nazýván Produkční kodex Willa Hayse z roku 1930?

Answer: Haysův kodex


Šamorín

Context: Šamorín (maďarsky Somorja, německy Sommerein, latinsky Sancta Maria) je město na jihozápadním Slovensku, cca 17 km jihovýchodně od Bratislavy. Nachází se v Trnavském kraji, v okrese Dunajská Streda. Má asi 12 726 obyvatel převážně maďarské národnosti (57,4 % roku 2011). Město leží v Podunajské rovině na Žitném ostrově, na břehu Dunaje při vodním díle Gabčíkovo, v nadmořské výšce 130 metrů. Dělí se na 5 částí: Šamorín, Bučuháza, Čilistov, Kraľovianky a Mliečno. První písemná zmínka o městě je z roku 1238 a práva královského města získalo v roce 1405 od Zikmunda Lucemburského. Ve městě je kalvínský kostel z 13. století, románsko-gotická stavba původně zasvěcena Panně Marii, podle ktoré dostalo jméno i město. Římskokatolícky neskorobarokní kostel Nanebevzetí Panny Marie z 18. století stojí společně s klášterem paulánů v centre města. V centre města se nachází taky klasicistický evangelický kostel z konce 18. století. Ve městě sa nachází také synagoga z roku 1912, která je od roku 1996 sídlem At home gallery. V bývalé osadě Šámot se zachoval románský kostel sv. Markéty Antiochijské z poloviny 13. století. Dominika Stará (narozena 13. srpna 1993) - slovenská zpěvačka Hainburg an der Donau, Rakousko Leiderdorp, Nizozemsko Mosonmagyaróvár, Maďarsko Obrázky, zvuky či videa k tématu Šamorín ve Wikimedia Commons

Question: Ve kterém okrese se nachází město Šamorín?

Answer: Dunajská Streda


Vodní tok

Context: Vodní tok (vodoteč) je koryto s vodou, která odtéká z povodí. Tok může být v celé délce nebo v části povrchový nebo podpovrchový, přirozený nebo umělý. Tok je ohraničen korytem, jehož součástí je dno a levý a pravý břeh; k rozlišení břehů se používá směr po proudu toku. V korytě vodního toku rozlišujeme kynetu (prohloubenou a trvale zaplavovanou část koryta) a bermu (prostor zaplavovaný jen při vyšším průtoku). Podélná poloha na toku se udává kilometráží, která se obvykle počítá směrem od ústí nebo soutoku proti proudu. Ta se používá jak k popisu vodní cesty (splavnost, kotviště, propustě, mosty a pod.), tak hydrologických poměrů (průtok, orientace toku, přítoky). Dílčí hydrologická disciplína zabývající se režimem řek a ostatních vodních toků se nazývá potamologie. Podle původu se vodní toky se dělí na přirozené a umělé. Umělými vodními toky jsou například průtočné vodní kanály, náhony, meliorační vodoteče, vodní tunely či akvadukty. Mnohé přirozené vodní toky jsou regulované, t. j. koryto bylo uměle přebudováno. Důvodem regulace vodních toků je například umožnění či zlepšení splavnosti, protipovodňová ochrana, omezení přirozeného rozlivu za účelem využití sousedního území nebo výstavba vodních nádrží. Vodní toky se podle velikosti rozdělují na několik typů, nicméně hranice ani vztah mezi jednotlivými pojmy nejsou pevně dané a ani hydrologové je neužívají jednotně. U jednotlivých toků rozhodují místní zvyklosti a tradice. bystřina – malý vodní tok se značným a proměnlivým sklonem dna, potok – menší vodní tok s vyrovnanějším a mírnějším sklonem, říčka – velikostní přechod mezi potokem a řekou, řeka – větší vodní tok, veletok – obvykle se vymezuje jako řeka alespoň 500 km dlouhá s plochou povodí alespoň 100 000 km2, průtok – spojnice mezi dvěma vodními útvary. Bystřina je obvykle považována za typ potoka, říčka či veletok za typy řek.

Question: Co je součástí koryta vodního toku?

Answer: dno a levý a pravý břeh


Vladimir Komarov

Context: Vjazniki, Vladimirská oblast SSSR Datum úmrtí 24. dubna 1967 (ve věku 40 let) Místo úmrtí Kazachstán Jiné zaměstnání Inženýr Hodnost Plukovník Čas ve vesmíru 2d 03h 04m Kosmonaut od 1960 Mise Voschod 1, Sojuz 1 Některá data mohou pocházet z datové položky. Vladimir Michajlovič Komarov (rusky В М К; 16. března 1927, Moskva[1] – 24. dubna 1967, Orenburská oblast v Sojuzu 1) byl letec, důstojník, tragicky zesnulý sovětský kosmonaut ruské národnosti. Byl také první oficiálně oznámenou lidskou obětí letů do vesmíru. Život Otec byl domovníkem a matka kuchařkou. Bydleli v Moskvě, v malém suterénním bytě. Už na základní škole se velmi dobře učil. Válku přežil na vesnici u příbuzných, naučil se pracovat i s koňmi. V roce 1949 vystudoval vojenské letecké učiliště, pak pokračoval v batajském leteckém učilišti. Sloužil u stíhacího letectva, jako jeden z prvních zvládl lety s prvními reaktivními letadly. V roce 1952 vstoupil do KSSS a v roce 1959 ukončil s titulem leteckého inženýra leteckou inženýrskou akademii Žukovského. Manželku a syna Žeňu odstěhoval k otci. Kosmickou kariéru zahájil výcvikem v roce 1960. V roce 1962 byl dvojník Popoviče při letu Vostoku 4.

Question: Proč zemřel kosmonaut Vladimir Komarov?

Answer: obětí letů do vesmíru


Zvonek jesenický

Context: Je blízce příbuzný s krkonošským endemitem zvonkem českým (Campanula bohemica). Někdy také bývá označován za jeho poddruh a uváděn jako zvonek český jesenický (Campanula bohemica subsp. gelida). Všechny tyto druhy jsou součástí příbuzenského komplexu Campanula rotundifolia agg. Jediným známým místem výskytu zvonku jesenického ve volné přírodě jsou Petrovy kameny v Národní přírodní rezervaci Praděd. Roste na jižním a východním svahu vrcholové skály Petrových kamenů a v kostřavovém travním porostu do vzdálenosti 10 metrů od úpatí skály, v nadmořské výšce 1 438 metrů, kde musí odolávat nízkým teplotám, sněhu a větru. Místo není přístupné veřejnosti. Zvonek jesenický je velmi podobný svému příbuznému zvonku českému. Botanik Miloslav Kovanda, který zvonek jesenický popsal jako první v roce 1968, ho dokonce později označil za poddruh zvonku českého. V současné době ho většina botaniků opět považuje za samostatný druh. Zvonek jesenický se od svého nejbližšího příbuzného liší především bohatými trsy a menšími květy a tobolkami. Květy často vyrůstají jednotlivě nebo tvoří malé, nejvýše čtyřkvěté hrozny. Jeho menší lodyhy nepřesahují délku 20 cm. Přízemní listy přetrvávají, dokud rostlina neodkvete. Zvonek jesenický roste v trsech, obvykle v malých škvírách skalnatého, kyselého podloží. Dává přednost plochám přímo osvíceným sluncem, ale některým rostlinám se daří i ve stínu. K životu potřebuje hodně vláhy, protože té však na Petrových kamenech není mnoho, je odkázán na deště či vysráženou mlhu. Většinou se rozmnožuje vegetativně, protože možnosti pohlavního rozmnožování jsou omezovány nepříznivými klimatickými podmínkami jeho stanoviště. Kvete od poloviny července do konce srpna. Podobně jako i u jiných zvonků se v květech rozvíjí blizna až poté, co se uvolnil pyl z prašníků, což brání samoopylení. Ačkoliv je zvonek jesenický kriticky ohroženým druhem a v 70. letech 20. století byl na pokraji vyhynutí, v současné době se jeho populace zdá stabilizovaná. Ohrožují jej zejména lyžaři projíždějící zakázaným územím a rozšiřování jiných druhů jako metlice trsnatá, maliník obecný a třezalka skvrnitá. Zvonek jesenický je na seznamu zvláště chráněných rostlin České republiky uvedenému ve vyhlášce 395/1992 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona České národní rady č. 114/1992 Sb. o ochraně přírody a krajiny, a tak je zakázáno jej trhat, vykopávat, poškozovat nebo jinak rušit ve vývoji.

Question: Čím se zvonek jesenický liší od svého nejbližšího příbuzného?

Answer: bohatými trsy a menšími květy a tobolkami


Tučňáci

Context: Tučňáci (Sphenisciformes) jsou nelétaví ptáci, kteří jsou dokonale přizpůsobeni lovu a potápění ve vodě, ale mají křídla. Žijí výhradně v oblastech chladných mořských proudů na jižní polokouli (jeden druh, hnízdící na Galapágách, okrajově zasahuje na severní polokouli). V současné době žije na světě a je klasifikováno asi 17 druhů řazených do šesti rodů jediné čeledi tučňákovití (Spheniscidae). == Etymologie == České slovo tučňák bylo vytvořeno v době národního obrození a pochází od slova tučný. Zajímavější je však etymologie mezinárodně užívaného názvu Penguin (v angličtině) či Pingvin (v ruštině, němčině, španělštině). Jeho původ se vysvětluje dvěma způsoby. Často se předpokládá, že má původ ve velšském pen gwyn, tj. "bílá hlava", což byl název, jímž Velšané označovali alku velkou, severského mořského ptáka, který připomínal tučňáky a byl již vyhuben. Alka totiž měla nad okem výraznou bílou skvrnu. Popsaný vznik slova však neodpovídá velšské slovotvorbě. Slovo pinguin je však poprvé doloženo v deníku italského učence Antonia Pigafetty, který se účastnil Magalhã námořní výpravy kolem světa. Slovo se i proto spojuje s latinským slovem pinguis – "tučný, šťavnatý"; či obrazně "těžký, těžkopádný". == Objevení tučňáků == Tučňáci byli objeveni námořníky, kteří v 16. stol. hledali námořní cesty kolem pobřeží Jižní Ameriky a Afriky. V lodních denících slavných mořeplavců jako byli Vasco da Gama a Fernã de Magalhã či pirátů Francise Drakea a Williama Dampiera se dochovaly zmínky o tučňácích. Někteří mořeplavci je pokládali za opeřené ryby, jiní, například Francise Drake, se o nich zmiňují jako o nelétavých černobílých husách. Mořeplavci tučňáky chytali a jedli, i když jim jejich tučné, rybinou páchnoucí maso moc nechutnalo. Například anglický mořeplavec James Cook však jedl tučňáky raději než nasolené maso z lodních zásob. Podivný vzhled tučňáků fascinoval dobové učence, kteří se v 16. a 17. století dohadovali, zda tučňáci jsou ptáci, ryby nebo čtvernožci, až roku 1758 švédský přírodovědec Carl Linné poprvé systematizoval tučňáka brýlového jako ptáka příbuzného albatrosům. Živé tučňáky se podařilo dovézt do Evropy až v druhé polovině 19. století a jejich chov, který je spojen s řadou obtíží, byl dlouho výsadou těch nejlepších zoologických zahrad převážně ve Spojených státech, Velké Británii a v Japonsku.

Question: Od jakého slova pochází slovo tučňák?

Answer: tučný


Traband

Context: Část z tohoto nového repertoáru pak nahrál v zimě 2009/2010 a vydal na albu Domasa (2010). Nejnovější album a DVD vydal Traband v květnu 2011. Přes zimu 2013-2014 měl Traband opět koncertní pauzu kvůli těhotenství Jany Kaplanové. Od jara 2014 se skupinou hraje stálý host Radim Huml na banjo, přes léto nahráli nové album v lesním studiu Michala Dittricha. Členové skupiny dále spolupracovali na albech Bůhví, Ester, Ivána Gutiérreze, Hadrů z těla, Jaksi Taksi, Navzájem, Sester Steinových, Petra Nikla, Šarközi a Tří sester. Jarda Svoboda se také objevil na živém DVD skupiny Sto zvířat Jste normální? , kde zazpíval píseň Černej pasažér. DémoNahrávky (1996 - demo) O čem mluví muži (1997, APAC) Práce všeho druhu (1999 - demo) Zebra (2000, sampler, příloha časopisu Rock a pop - 2 písně) Kolotoč (2000, Black Point) Road Movie (2002, Black Point) Hyjé! (2004, Indies Records) - album oceněno Andělem v kategorii worldmusic 10 let na cestě (2005, Indies Records) CD+DVD Přítel člověka (2007, Indies Scope Records) - album oceněno Andělem v kategorii folk & country Domasa (2010, Indies Scope) - album oceněno Andělem v kategorii folk & country Neslýchané! (2011, Indies Scope) Vlnobeat (2014) Jarda Svoboda Otcovy děti (1988-1993) Naholou 25 (1994-1996) Zuby nehty (1998-2000). Jana Kaplanová Kolohříbek Gousteen Crowlers Ztráty a nálezy Apple Undersound Zuby nehty (od 1997) - bicí Klec (2000-2006) - bicí, zpěv Původní Bureš (od 2002 - příležitostně bicí, někdy i trubka. ) Pláče kočka (od 2004) - bicí Mužy (od 2006) - bicí, zpěv Jakub Schmid Jarabáci (od 1995) Klec (1998-2001, znovu od 2006) - trubka. , piano, akordeon, zpěv Ponožky pana Semtamťuka (od 2006) Robert Škarda Kamil Jasmín Síla (od 2001) Ponožky pana Semtamťuka (od 2006) Tuning Metronomes Václav Pohl Mrakoplaš (1997-2005. ) H.A.LL (1993-1996) Smažený řízek (1995) H.A.LL Revival (1996-1998) Echolama (1996-1999) Hanička písnička - H. Zagorová Revival Band (od 1996) Meky band - M. Žbirka Revival Band (od 1999) Původní Bureš (příležitostně) Obrázky, zvuky či videa k tématu Traband ve Wikimedia Commons Stránky kapely Rozhovor s Jardou Svobodou

Question: Kdy vznikla česká hudební skupina Traband?

Answer: 1995


Jon Sníh

Context: Jon Sníh Jon Sníh Cosplay seriálového Jona SněhaDílo Píseň ledu a ohně (knihy)Hra o trůny (TV seriál) První výskyt Hra o trůny (kniha, 1996)Zima se blíží (TV seriál, 2011) Tvůrce George R. R. Martin Ztvárnil/a Kit Harington (TV seriál) Informace multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Jon Sníh (anglicky Jon Snow) je fiktivní postava z knižní ságy Píseň ledu a ohně spisovatele George R. R. Martina. V televizní adaptaci, seriálu Hra o trůny, jej ztvárnil herec Kit Harington. Je jednou z hlavních postav a v knize jedním z hlavních vypravěčů. Knižní sága PřeskočitVarování: Následující část článku vyzrazuje zápletku nebo rozuzlení díla. Hra o trůny Jon Sníh se narodil v roce 283 AL (po Aegonově vylodění) Eddardu Starkovi a neznámé ženě při Robertově rebelii. Příjmení Sníh dostávají všechny nemanželské děti ze Severu Západozemí. Při nalezení zlovlčích štěňat přemluví svého otce, ať je nezabíjí, ale rozdělí je mezi své děti. Tak přijde k čistě bílému zlovlku, kterého pojmenuje Duch. Nenávist nevlastní matky, Catelyn Stark, je jeden z hlavních důvodů, proč se Jon vydává se svým strýcem Benjenem Starkem na Zeď, přidat se k Noční hlídce.

Question: Byl Jon Sníh fiktivní postavou z filmu Slunce, seno, jahody?

Answer: Jon Sníh (anglicky Jon Snow) je fiktivní postava z knižní ságy Píseň ledu a ohně spisovatele George R. R. Martina.


Brno-jih

Context: Brno-jih je od 24. listopadu 1990 jedna z 29 městských částí statutárního města Brna. Rozkládá se na jihu města po obou březích řeky Svratky, do níž se zde vlévá řeka Svitava, a zahrnuje celá katastrální území Komárov, Horní Heršpice, Dolní Heršpice a Přízřenice a jihovýchodní část katastrálního území Trnitá a má rozlohu 1277 ha. Sídlo úřadu městské části je v Komárově. Pro účely senátních voleb je území městské části Brno-jih zařazeno do volebního obvodu číslo 58. Městská část Brno-jih hraničí na jihu a jihovýchodě s městem Modřicemi, na západě s obcí Moravany a městskou částí Brno-Bohunice, na severu s městskou části Brno-střed, na východě s městskými částmi Brno-Černovice a Brno-Tuřany. Původní části Dolních Heršpic a Přízřenic si dosud zachovávají vesnický charakter a zároveň představují jedny z nejzachovalejších vesnických celků na území moderního Brna. Horní Heršpice, Komárov a Trnitá mají pro změnu spíše městský charakter. Na západě území městské části se podél Vídeňské ulice nachází významná obchodně průmyslová zóna. Na různých místech městské části se nacházejí také významná obchodní centra Futurum a Avion Shopping Park Brno, i řada jiných obchodů jako je Europamöbel. V nedávné době bylo do katastru Přízřenic rozšířeno původně modřicemodřické obchodní centrum Olympia. Městskou částí prochází i několik důležitých dopravních tepen. Jedná se především o dálnice D1 a D2, a rychlostní komunikaci E461. Jižně od dálnice D1 se zde však nacházejí i rozsáhlé plochy nezastavěné zemědělské půdy. Dopravní spojení se středem města i s jinými městskými částmi zajišťuje dopravní podnik města Brna prostřednictvím tramvajových linek č. 2, 6, 9 a 12, a několika autobusových a trolejbusových linek. K Brnu bylo území městské části připojeno ve třech fázích. 6. července 1850 byla k Brnu připojena katastrální území Trnitá (její katastr v té době zahrnoval také severozápadní část současného katastru Komárova) a Křenová (k němu patřily z území současné. městské části Brno-jih jen malé části dnešních parcel 425/2 a 560/2 a krátký úsek Ponávky, a roku 1941 byly tyto pozemky při první katastrální reformě Brna připojeny ke katastrálnímu území Trnitá). 16. dubna 1919. následovalo připojení obcí Dolní Heršpice, Horní Heršpice, Komárova, a Přízřenic, jakož i Černovic a Brněnských Ivanovic (jejichž původní katastry na území městské části také zasahovaly) a nakonec 1. července 1960 také severovýchodní část katastru obce Moravany, označovaná jako Nové Moravany (toto území bylo později začleněno do katastru Horních Heršpic), a obec Holásky, jejíž původní katastr sem také zasahoval. Do roku 1945 mělo území městské části převážně zemědělský charakter, poté zde nastal rozvoj průmyslu, jehož negativní vliv na životní prostředí městské části se projevil hlavně v 70. a 80. letech.

Question: Jaké číslo má volební obvod Brno-jih?

Answer: 58


John Flanagan

Context: John Flanagan John Flanagan John Flanagan v roce 2012 Narození 22. května 1944 (76 let) Sydney, Austrálie Austrálie Povolání spisovatel Národnost australská Žánr Fantasy literatura pro děti a mládež Významná díla Hraničářův učeňBratrstvo Partnerka Leonie Flanagan Děti Michael FlanaganKitty FlanaganPenny Flanagan oficiální stránka multimediální obsah na Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR Některá data mohou pocházet z datové položky. John Flanagan (* 22. května 1944) je australský spisovatel zejména fantasy, jeho nejznámější dílo je dobrodružná série Hraničářův učeň. Životopis John Flanagan zahájil svoji pracovní dráhu jako reklamní autor. Pracoval v agenturách v Londýně, Sydney a Singapuru, potom přešel na volnou nohu. Začal psát televizní scénáře a byl hlavním autorem australské nejdéle vysílané situační komedie Haló, tati! Během pestré kariéry psal John reklamní slogany a scénáře, komerční prezentace, scénáře zábavných pořadů a jednou dokonce i projev guvernéra státu Nový Jižní Wales. Sérii Hraničářův učeň začal psát, aby svého dvanáctiletého syna Michaela přilákal ke čtení. Původně obsahovala dvacet povídek, které John později přepracoval na první díl Hraničářova učně s názvem Rozvaliny Gorlanu. Brzy následovaly další díly. Jeho syn, nyní třicetiletý, je nadšeným čtenářem všech těchto knih. John žije se svou ženou Leonií v Manly, přímořském předměstí Sydney, a v současné době píše nové díly série Bratrstvo. Co nejdříve by se měl o sérii Hraničářův učeň natáčet už dlouho odkládaný celovečerní film.[1] Díla Hraničářův učeň Rozvaliny Gorlanu Hořící most Ledová země Nositelé dubového listu Výkupné za Eraka Čaroděj na severu Obléhání Macindawu Králové Clonmelu Halt v nebezpečí Císař Nihon-džinu Ztracené příběhy Hraničářův učeň – První roky Turnaj na Gorlanu Bitva na Hackhamské pláni Hraničářův učeň – Královská hraničářka Královská hraničářka Klan Rudé lišky Souboj na Araluenu Ztracený princ Bratrstvo (příběhy Skandijců ze světa Hraničářova učně) Vyděděnci Nájezdníci Lovci Otroci ze Sokora Hora Štírů Umrlčí tváře Kaldera Návrat Temudžajů Jesse Parker Storm Peak Avalanche Pass Odkazy Reference ↑ The Ranger’s Apprentice, starseeker.com (anglicky)

Question: Co uvádí John Flanagan jako důvod k napsání série Hraničářův učeň?

Answer: Sérii Hraničářův učeň začal psát, aby svého dvanáctiletého syna Michaela přilákal ke čtení


Mangan

Context: Mangan, chemická značka Mn, (lat. Manganum) je světle šedý, paramagnetický, tvrdý kov. Používá se v metalurgii jako přísada do různých slitin, katalyzátorů a barevných pigmentů. Kovový, křehký a značně tvrdý prvek světle šedé barvy. Patří mezi přechodné prvky, které mají valenční elektrony v d-sféře. Mangan je velmi elektropozitivní prvek, který je nejelektropozitivnější po alkalických kovech, kovech alkalických zemin a hliníku. Mangan se vyskytuje ve třech stabilních modifikacích (α, β a γ), které se mění v závislosti na teplotě. První modifikace je stabilní za obyčejné teploty, druhá je stabilní v rozmezí 742 °C až 1070 °C a třetí v rozmezí 1070 °C až 1160 °C. První dvě modifikace jsou křehké a tvrdé a vznikají při aluminotermické výrobě manganu a třetí vzniká při elektrolytickém vylučování manganu a je měkká a tažná. Čtvrtá, ale nestabilní modifikace manganu, vzniká při teplotě nad 1160 °C a označuje se jako δ. S rostoucím oxidačním číslem klesá zásaditost prvku a stoupá kyselost. Mangan se v některých svých vlastnostech i sloučeninách velmi podobá prvkům a sloučeninám sedmé hlavní podskupiny – halogenům – zejména pak chloru ve svém nejvyšším oxidačním čísle – chloristany se velmi podobají manganistanům. Ve sloučeninách se vyskytuje především v řadě mocenství od Mn+1 po Mn+7. Nejstálejší jsou však sloučeniny manganu Mn+2, Mn+4 a Mn+7, ale snadno lze získat i sloučeniny s oxidačním číslem Mn+3, Mn+5 i Mn+6. V silných minerálních kyselinách je mangan rozpustný za vývoje plynného vodíku, v koncentrované kyselině sírové se rozpouští za vzniku oxidu siřičitého a v kyselině dusičné se podle její koncentrace rozpouští buď za vzniku oxidu dusnatého nebo oxidu dusičitého. Protože je chemicky poměrně podobný železu, je jeho odolnost vůči korozi nízká. Jemně rozetřený práškový mangan je pyroforický – je samozápalný na vzduchu. Mangan je také schopný rozkládat vodu a uvolňovat z ní vodík. Mangan je za normálních teplot málo reaktivní, ale za vyšší teploty se slučuje s mnoha prvky – fosfor, halogeny, dusík, síra, uhlík, křemík, bor a další. Oxid manganičitý – burel – je znám již od starověku, kdy se používal při výrobě skla. Byl považován za odrůdu magnetovce (magnes). Římský filozof Plinius starší nazval burel jako "ženskou" odrůdu magnetovce. Středověk již rozlišoval rozdíl mezi magnes nebo magnesius lapis (magnetovec) a magnesia nebo pseudomagnes (falešný magnet čili burel). O něco později dali skláři burelu název podle jeho schopnosti odbarvovat železnaté sklo sklářské mýdlo a změnili jeho název na manganes neboli lapis manganensis.

Question: Je mangan velmi elektropozitivní?

Answer: Mangan je velmi elektropozitivní prvek, který je nejelektropozitivnější po alkalických kovech, kovech alkalických zemin a hliníku.


Komunistická strana Československa

Context: (1968-1969) Gustáv Husák (1969-1987) Miloš Jakeš (1987 - 24. listopadu 1989) Karel Urbánek (25. listopadu - 20. prosince 1989) Ladislav. Adamec (21. prosince 1989 - 1. září 1990) Ustavující sjezd KSČ - 14. až 16. května 1921 Slučovací sjezd KSČ - 30. října až 2. listopadu 1921 1. sjezd KSČ - 2. až 5. února 1923 2. sjezd KSČ - 1924 3. sjezd KSČ - 1925 4. sjezd KSČ - 1927 5. sjezd KSČ - 1929 6. sjezd KSČ - 1931 7. sjezd KSČ - 1936. 8. sjezd KSČ - 28. až 31. března 1946 (konal se ve velkém sále Paláce Lucerna) 9. sjezd KSČ - 25. až 29. května 1949 10. sjezd KSČ - 11.. až 15. června 1954 11. sjezd KSČ - 18. až 21. června 1958 12. sjezd KSČ - 4. až 8. prosince 1962 13. sjezd KSČ - 31. května až 4.. června 1966 14. mimořádný sjezd KSČ (Vysočanský) - 22. srpna 1968 14. sjezd KSČ - 25. až 29. května 1971 15. sjezd KSČ - 12. až 16. dubna 1976 16. sjezd KSČ - 6. až 10. dubna 1981 17. sjezd KSČ - 24. až 28. března 1986 18. mimořádný sjezd KSČ - 20. až 21. prosince 1989 18. sjezd KSČS - 3. až 4. listopadu 1990 Volební výsledky strany do Poslanecké sněmovny. Počet hlasů a mandátů je za celou ČSR (později ČSFR). Celkový počet mandátů ve sněmovně se během existence strany měnil. Do voleb v letech 1948, 1954, 1960, 1964, 1968, 1971, 1976, 1981 a 1986 kandidovala strana vždy na jednotné kandidátce Národní Fronty. Československý svaz mládeže (ČSM) - (1948-1968) Socialistický svaz mládeže (SSM) - (1970-1989) Lidové milice - komunistická paramilitární organizace

Question: Jakou zkratku měla Komunistická strana Československa?

Answer: KSČ


Misplaced Childhood

Context: Misplaced Childhood je třetí řadové album progresivní rockové kapely Marillion. Bylo vydáno v roce 1985 jako úplně první koncepční album. Album proslavily dva megahitové singly "Kayleigh" a "Lavender". Remaster alba vyšel jako 2 CD 17. října 1998. == Seznam stop (originální CD 1985) == === Strana první === "Pseudo Silk Kimono" – 2:14 "Kayleigh" – 4:03 "Lavender" – 2:25 "Bitter Suite" – 7:56 "Heart Of Lothian" – 4:02 === Strana druhá === "Waterhole (Expresso Bongo)" – 2:13 "Lords Of The Backstage" – 1:52 "Blind Curve" – 9:29 "Childhood's End? " – 4:33 "White Feather" – 2:25 == Seznam stop (remaster 2 CD 1998) == === CD 1 === "Pseudo Silk Kimono" – 2:14 "Kayleigh" – 4:03 "Lavender" – 2:25 "Bitter Suite" – 7:56 "Heart Of Lothian" – 4:02 "Waterhole (Expresso Bongo)" – 2:13 "Lords Of The Backstage" – 1:52 "Blind Curve" – 9:29 "Childhood's End? " – 4:33 "White Feather" – 2:25 === CD 2 === "Lady Nina" (Rozšířená 12" Verze) – 5:50 "Freaks" (Singlová verze) – 4:08 "Kayleigh" (Alternative Mix) – 4:03 "Lavender Blue" (Lavender Remix) – 4:22 "Heart Of Lothian" (Rozšířený Mix) – 5:54

Question: Jako co vyšel remaster alba?

Answer: 2 CD


Levandule

Context: Levandule (Lavandula) je rod rostlin patřící do čeledě hluchavkovité (Lamiaceae), obsahující 20–40 druhů. Jsou to obvykle polokeře, někdy jen vytrvalé byliny a kvetou modrým, bílým nebo růžovým květem. Rod je znám především pro svou nezaměnitelnou vůni. Bývají často pěstovány v kultuře, v českých podmínkách se nejčastěji pěstuje druh levandule úzkolistá, známá též jako levandule lékařská (Lavandula angustifolia). == Popis == Jsou to nejčastěji polokeře nebo keříky, někdy též vytrvalé byliny s dřevnatějícími bázemi. Listy jsou zpravidla jednoduché, celokrajné, nekdy též zubaté nebo zpeřené. Květy jsou oboupohlavné, drobné; trubkovitý kalich je pokryt žláznatými chlupy obsahujícími aromatické silice, koruna je silně či jenom nevýrazně dvoupyskatá. Umístěny jsou v lichopřeslenech klasovitě nahloučených na koncích květonosných lodyh. Opylovány jsou hmyzem, plodem je tvrdka. == Ekologie a rozšíření == Zástupci rodu jsou rozšířeny na severní polokouli od Kanárských ostrovů přes Středomoří a severní Afriku včetně saharských států až po Arabský poloostrov a Indický subkontinent. Jejich obvyklým biotopem jsou suché nízké křoviny, zvané garrigue. == Použití == Některé druhy se používají jako okrasné rostliny. Uplatní se při výsadbě ve skupinách, kdy vytvářejí krásný kvetoucí koberec. Silice, zvaná levandulový olej, se užívá v lékařství, kosmetice a aromaterapii; má protizánětlivé, antiseptické a repelentní účinky. Široké využití má druh v gastronomii jako koření, na výrobu sirupů či jako pot-pourri. Jde také o medonosné rostliny. == Pěstování == Levandule je rostlina, které velmi dobře snáší sucho a nejlépe se jí daří v lehkých hlinitopísčitých, písčitých nebo štěrkovitých, dobře odvodněných půdách. Vyžadují plně osluněné stanoviště s dobrou cirkulací vzduchu. Prospívají i bez přihnojování, při velké vlhkosti či přemokření mohou trpět uhníváním kořenů. == Vybraní zástupci ==

Question: Jakou barvu má levandule?

Answer: modrým, bílým nebo růžovým


Česko

Context: Migrace do ČR též převyšuje počet odchodů ze země (např. v roce 2015 se přistěhovalo 34 900 lidí, naopak se vystěhovalo 18 900 obyvatel). Průměrný věk činil v roce 2016 42 let. Nejlidnatějším krajem je Středočeský, s 1 326 876 obyvateli (2015). Je jediným krajem, kde žije více lidí než v Praze. Ta má 1 267 449 obyvatel (2015). === Vývoj počtu obyvatel v Česku === === Etnické složení === V posledním sčítání lidu v roce 2011 se 63,7 % obyvatel Česka přihlásilo k české národnosti (86 % z těch, kteří se k nějaké národnosti přihlásili), která zcela převažuje ve všech okresech Česka, 4,9 % obyvatel deklarovalo národnost moravskou a 0,1 % národnost slezskou, v obou případech rovněž hovořící převážně česky. Podle názoru Českého statistického úřadu jde o důsledek rozdělení české národnosti, před sčítáním v roce 1991 ještě jednotné, v důsledku medializace moravské národnostní problematiky a tedy do jisté míry uměle; politická strana Moravané tento stav naopak hodnotí jako projev spontánního národního obrození. Faktem zůstává, že moravskou, částečně slezskou a po určitou dobu i českou a slovenskou národnost bylo v různých obdobích existence Československa možno deklarovat jen omezeně (skupina nebyla uváděna v koncových statistikách) nebo vůbec ne (ke skupině nebylo možno se přihlásit. ) a teprve v roce 1991, krátce před rozpadem státu, bylo poprvé plně přihlédnuto ke každé z těchto čtyř národností jednotlivě.

Question: Kolik procent obyvatel Česka využílo během sčítání lidu v roce 2011 možnost nevyplňovat kolonku národnosti?

Answer: 26


Třinec

Context: Třinec (polsky Trzyniec; německy Trzynietz) je statutární město v okrese Frýdek-Místek v Moravskoslezském kraji, 32 km jihovýchodně od Ostravy, na území historického Těšínského Slezska. Žije zde přibližně 35 tisíc obyvatel, má rozlohu 8 541 ha, centrum je v nadmořské výšce 306 m n. m., nejvyšší bod dosahuje téměř 1000 m n. m. (televizní vysílač na Javorovém vrchu). Třincem protéká z jihu na sever řeka Olše, která od svého výtoku z města tvoří hranici s Polskem. Po Jablunkovu je Třinec druhým nejvýchodnějším městem celého Česka. Ve městě sídlí významný český výrobce ocelových válcovaných výrobků, Třinecké železárny. == Historie == První písemná zmínka o Třinci pochází z roku 1444. Tehdy se jednalo o pouhou osadu, statut města obec získala až roku 1931. === Československo-polské spory o Třinec === Třinec (spolu s celým Těšínskem) byl v první polovině dvacátého století předmětem sporu mezi Československem a Polskem. Poprvé v letech 1918 až 1920, kdy byl po první světové válce nejprve včleněn do prozatímní polské části Těšínska, aby byl krátce poté v Sedmidenní válce (ve které československé jednotky vedl Josef Šnejdárek) obsazen Československem.

Question: Kolik žije v Třinci obyvatel?

Answer: 35 tisíc


Světová obchodní organizace

Context: Světová obchodní organizace Na tento článek je přesměrováno heslo WTO. Další významy jsou uvedeny na stránce WTO (rozcestník). Světová obchodní organizace zakládající členové další členové Zkratka WTO Vznik 1. ledna 1995 Typ mezinárodní obchodní organizace Účel regulace mezinárodního obchodu Sídlo Ženeva, Švýcarsko Úřední jazyk angličtina, francouzština, španělština, italština (neoficiálně) Členové 164 členských států Generální ředitel Ngozi Okonjo-Iweala[1][2] Zaměstnanců 640 (2018) Oficiální web www.wto.org multimediální obsah na Commons Některá data můžou pocházet z datové položky. Světová obchodní organizace (WTO) (World Trade Organization) je mezinárodní organizace sídlící v Ženevě. Vznikla v roce 1995 jako nástupce Všeobecné dohody o clech a obchodu, která vznikla v roce 1948. Primárním úkolem organizace je rovnost v rámci otevřeného trhu. Snaží se členským státům poskytnout mechanismus, pomocí něhož mohou země redukovat obchodní bariéry.[3] Patří mezi nejdůležitější hráče obchodní ekonomiky. Její činnost neprobíhá bez problémů: zásadním sporem je rozdíl zájmů mezi bohatými (průmyslovými) a chudšími (zemědělskými) zeměmi. Historie Všeobecná dohoda o clech a obchodu Místo konání Brettonwoodské konference I když samotná organizace vznikla teprve v roce 1995, historicky ji můžeme označit za nástupce GATT (General Agreement on Tariffs and Trade – Všeobecná dohoda o clech a obchodu). Výsledkem jednání v rámci Brettonwoodské konference byl vznik Mezinárodního měnového fondu (International Monetary Fund) a Světové banky (World Bank). Organizace spojených národů se snažila vytvořit odbornou agenturu ITO (International Trade Organization). Neshody při vytváření organizace však vedly k tomu, že ITO nikdy nevešla v platnost. Místo toho byla v roce 1947 přijata méně ctižádostivá Všeobecná dohoda o clech a obchodu. GATT se od současné Světové obchodní organizace liší tím, že se jedná o dohodu obsahující smluvní strany. WTO je oproti tomu mezinárodní organizace s členskými státy.[4] Uruguayské kolo (1986–1994) Vyjednávání během Uruguayského kola. V září v roce 1986 začalo osmé vyjednávací kolo Všeobecné dohody o clech a obchodu, které trvalo téměř osm let. Bylo pojmenováno podle místa, kde jednání začalo – uruguayského města Punta del Este. Jedním z nejdůležitějších bodů agendy bylo shodnout se na podmínkách vytvoření Světové obchodní organizace. Byly stanoveny i další cíle jednání – liberalizace mezinárodního obchodu, obrana vůči protekcionismu a snaha vylepšit mezinárodní obchodní systém. Klíčové setkání však proběhlo v dubnu 1994 v marockém Marrakéši. Právě zde došlo k podepsání celého kola, a to včetně Dohody o zřízení Světové obchodní organizace, kterou ratifikovalo všech 125 zástupců států.

Question: Jaká je zkratka Světové obchodní organizace?

Answer: WTO


Senát Parlamentu České republiky

Context: Senát Parlamentu České republiky je horní komora Parlamentu České republiky. Jeho postavení je upraveno v Ústavě ČR, přijaté roku 1992. V Senátu zasedá 81 senátorů, kteří jsou voleni na dobu šesti let. Senát je nerozpustitelný, každé dva roky se volí třetina senátorů. Sídlo Senátu je dle zákona č. 59/1996 Sb. areál Valdštejnského paláce spolu s Valdštejnskou zahradou, Valdštejnskou jízdárnou a dále Kolovratským palácem a Malým Fürstenberským palácem. Horní komorou zákonodárného sboru byla Panská sněmovna rakousko-uherské Říšské rady. Ta byla tvořena dědičnými členy (např. církevními hodnostáři) a členy jmenovanými. V roce 1907 byl reformou omezen počet doživotně jmenovaných členů a stanoven jejich počet mezi 150 a 170. Kromě dědičných českých šlechtických rodů byla do Panské sněmovny jmenována řada významných osobností, které se zasloužily o společnost či umění, mezi nimi například jako první Čech František Palacký. Prvorepublikovou horní komorou byl Senát Národního shromáždění ČSR. Po vzniku Československé republiky byla 29. února 1920 přijata ústava, která jak v rakousko-uherské tradici, tak i po vzoru Francie a USA předjímala dvoukomorový parlament. Skládal se z Poslanecké sněmovny s třemi sty členy a Senátu se sto padesáti členy. Do obou komor se volilo poměrným systémem. Do Sněmovny na 6 let, do Senátu na 8 let. Členem Sněmovny se mohl stát občan starší 30 let, do Senátu bylo možné být zvolen po dosažení věku 45 let. Rozdílnost byla i v nutné délce státního občanství voličů. První volby do Senátu se konaly v květnu 1920, krátce po prvních volbách do Sněmovny. Díky změnám a předčasným termínům následující volby probíhaly současně s volbami do Sněmovny, což spolu se shodným poměrným systémem mělo za následek, že stranické složení Senátu do značné míry kopírovalo složení dolní komory parlamentu a proklamovaná funkce "pojistky demokracie" byla zcela iluzorní. Obě komory byly prezidentem definitivně rozpuštěny bezprostředně po německé okupaci Čech a Moravy. V poválečné republice nebyla instituce senátu obnovena, ačkoliv určitý charakter druhé komory měla slovenská frakce poslanců Národního shromáždění. Tento stav však trval jen do roku 1948. Květnová ústava zavedla striktně jednokomorové Národní shromáždění. Slovenská národní rada byla sice zachována, její usnesení zůstala omezená teritoriálně (Slovensko) i tematicky, a nově byla postavena pod kontrolu Národního shromáždění i vlády.

Question: Kolik senátorů má Senát Parlamentu České republiky?

Answer: 81


Zdislava z Lemberka

Context: Sv. Zdislava z Lemberka (1220? , Křižanov - 1252 Lemberk) byla česká šlechtična a zakladatelka špitálu. V roce 1907 byla prohlášena za blahoslavenou a roku 1995 papežem Janem Pavlem II. za svatou. V roce 1995 požádal litoměřický biskup o změnu patrocinia diecéze a od roku 2000 je sv. Zdislava hlavní patronkou Litoměřické diecéze. Od roku 2002 se stala patronkou Libereckého kraje. Její otec byl Přibyslav z Křižanova na Moravě a matka Sibyla, původem ze Sicílie, která přišla do Čech s Kunhutou Štaufskou, nevěstou krále Václava I. Zdislava měla několik sourozenců - dospělého věku se dožily sestry Alžběta (neboli Eliška), provdaná za Smila z Lichtemburka, a Eufémie, manželka Bočka z Obřan. O jejím mládí nevíme prakticky nic, je třeba zmínit velmi vřelý vztah jejích rodičů k duchovnu a katolické církvi vůbec, takže je teoreticky možná její výchova v některém z moravských klášterů, nebo alespoň jejich vliv na Zdislavinu výchovu. Její manžel Havel z Lemberka, za kterého se provdala okolo roku 1238, byl blízký důvěrník krále Václava I. Narodily se jim snad čtyři děti: spolehlivě doložení synové Havel, Jaroslav a Zdislav a snad i dcera Markéta, o níž se zmiňuje pouze Žďárská kronika. Zdislava byla zřejmě ráznou a energickou ženou. Její jméno je spojováno s dominikánskými kláštery v Turnově a v Jablonném v Podještědí, zde zároveň se špitálem, do kterého, navzdory svému vysokému postavení, osobně docházela a nemocných se ujímala. Zemřela předčasně v přibližně 33 letech, tradovanou tuberkulózu antropologický výzkum nepotvrdil. Pohřbena byla v kostele sv. Vavřince v Jablonném, jehož stavbu začala, dokončení stavby se ale nedožila. V roce 1994 byl o jejím životě natočen film V erbu lvice podle stejnojmenného románu Aleny Vrbové; známá je také kniha Světlo ve tmách od Jaroslava Durycha. O její beatifikaci požádal již v roce 1849 litoměřický biskup Augustin Bartoloměj Hille, avšak bezvýsledně. Roku 1895 byl zahájen proces blahořečení Zdislavy. Impulzem pro beatifikaci byla aktivita faráře z Jablonného v Podještědí Josefa Tschörche, který požádal o potvrzení nepamětného kultu paní Zdislavy z Lemberka.

Question: Ve kterém roce byla svatá Zdislava prohlášena za blahoslavenou?

Answer: 1907


Alžír

Context: Z někdejších vesnic se stala šedá předměstí, která nekontrolovatelně bují v důsledku prudkého růstu obyvatelstva. V roce 1960 mělo město Alžír 850 000 obyvatel, dnes asi tři miliony. Hlavní proud nových obyvatel přišel do Alžíru v letech 1954 až 1977. Tím se vyrovnal úbytek obyvatelstva z roku 1962, kdy po vyhlášení nezávislosti Alžírska odešli evropští osadníci, zejména Francouzi, hromadně do Francie. V novém městě mezitím chátrají klasicistní činžovní domy a ani z evropské elegance minulých dob už mnoho nezbylo. Na proslulé obchodní třídě Rue Michelet ustoupily luxusní butiky vetešnickým krámkům. Občanská válka a přistěhovalectví propůjčily tomuto kdysi "bílému městu" šedivý nádech a učinily z něj těžko opravitelný kolos. V Alžíru se mísí vlivy pěti různých kultur. Islámští fundamentalisté se však už několik let pokoušejí této mnohojakosti násilným způsobem zbavit. Město je významným přístavem, je centrem vývozu ropy, zemního plynu, zemědělských produktů a textilií. Sídlí zde vláda a je centrem služeb celého Alžírska. Ve městě se nachází mezinárodní letiště Houariho Boumédiè. V Alžíru se v roce 1978 konaly v pořadí třetí Africké hry. V antice se Alžír jmenoval Icosium. Dnešní město vzniklo ve druhé polovině 10. století našeho letopočtu na ruinách někdejšího Icosia. Miguel de Cervantes, španělský básník a autor Dona Quijota, padl v roce 1575 do rukou alžírských pirátů a celých pět let strávil v zajetí. Na konci koloniální vlády v roce 1962 uprchlo z Alžíru 200 000 Evropanů. Jacques Attali, ekonom Daniel Auteuil, spisovatel Albert Camus, francouzský filozof, spisovatel Françoise Durrová, tenistka Marlè Jobertová, herečka Nouria Mérahová-Benidaová, atletka Jacques Ranciè, filozof Camille Saint-Saëns, francouzský hudební skladatel Charles Martial Lavigerie, římskokatolický duchovní, kardinál

Question: Jak se v antice jmenoval Alžír?

Answer: Icosium


Kanada

Context: Kanada (Canada, vyslovuj [ˈ] v angličtině a [kanada] ve francouzštině) je rozlohou druhá největší země světa, rozkládající se v severní části Severní Ameriky. Hraničí se Severním ledovým oceánem (sever), Atlantikem (východ), USA (jih a severozápad) a Tichým oceánem (západ). Kanada vznikla na území osídleném Indiány a Eskymáky jako unie britských zámořských teritorií a kolonií, z nichž některé byly předtím součástí francouzské koloniální říše. Nezávislost na Velké Británii získala mírovou cestou Zákonem o Britské Severní Americe (anglicky British North America Act) z roku 1867 a Canada Actem v roce 1982. Kanada je federací deseti provincií a tří spolkových teritorií, parlamentní konstituční monarchií. Sama sebe definuje jako zemi dvoujazyčnou (oficiální jazyky jsou angličtina a francouzština) a multikulturní. Z průmyslového hlediska jde o technicky vyspělou zemi disponující rozsáhlými přírodními a nerostnými zdroji. Země má úzké politické a ekonomické vztahy s USA, s níž má dlouhou vojensky nestřeženou hranici. Jediným dalším státem, u něhož lze smysluplně mluvit o hranici s Kanadou, je Dánsko, od jehož závislého území - Grónska - oddělují kanadské arktické ostrovy jen úzké průlivy. Název Canada pochází z řeči prvních národů - konkrétněji kmene Huronů - a zní kanata a do češtiny jej lze přeložit jako "vesnice", "uskupení vesnic" či "osídlení". V roce 1535 použili indiáni toto slovo pro označení osady Stadacona v rozhovoru s Jacquesem Cartierem. Ten je potom začal používat pro označení oblasti okolo své osady - dnes již jako část Québec City. Od roku 1547 se toto označení začalo objevovat na mapách jako označení rozsáhlé okolní oblasti. Tedy původní označení, Nová Francie, se přestávalo používat a Canada byl název území na sever od USA a na východ od Aljašky. Francouzská kolonie Kanada, Nová Francie vznikla podél řeky svatého Vavřince a severně od Velkých jezer. Později získala území Velká Británie, která na něm posléze ustavila dvě kolonie: Horní (Upper Canada) a Dolní Kanadu (Lower Canada), dohromady označované jako Kanady The Canadas.

Question: Kolik provincií má Kanada?

Answer: deseti


Bronx

Context: Bylo rozšířené především v jižním Bronxu, soustředilo se kolem Westchester Avenue a ve čtvrti West Farms. Nejčastější vysvětlení tohoto žhářství jsou pojistné podvody. Po zničení mnoha staveb v jižním Bronxu se žhářství výrazně snížilo v další části tohoto desetiletí, ale důsledky byly cítit ještě na začátku 90. let. Síť ulic v Bronxu je nepravidelná. Stejně jako nejsevernější část horního Manhattanu, kopcovitý terén západního Bronxu nechává relativně volný styl pro síť ulic. Východní Bronx je výrazně plošší a ulice mají tendenci být více pravidelné. Mnoho tunelů a mostů pojí Bronx k Manhattanu a Queensu (3). Mezi ně patří, od západu na východ: Na Manhattan: Spuyten Duyvil Bridge, Henry Hudson Bridge, Broadway Bridge, University Heights Bridge, Washington Bridge, Alexander Hamilton Bridge, High Bridge, Concourse Tunnel. , Macombs Dam Bridge, 145th Street Bridge, 149th Street Tunnel , the Madison Avenue Bridge, Park Avenue Bridge, the Lexington Avenue Tunnel, Third Avenue Bridge (pouze provoz na jih) a Willis Avenue Bridge (pouze provoz na sever). Na Manhattan a Queens: Robert F. Kennedy Bridge Na Queens: Bronx Whitestone Bridge a Throgs Neck Bridge. V Bronxu je šest tratí newyorského metra. Podle sčítání lidu Spojených států v roce 2000 zde žilo 1 332 650 lidí, bylo zde 463 212 domácností a 314 984 rodin. Hustota obyvatelstva činila 12 242,2 lidí na km2. Na 100 žen tam případalo 87 mužů. V roce 1999 činil střední příjem jedné domácnosti 27 611 dolarů a střední příjem pro rodinu byl 30 682 dolarů.

Question: Kolik tratí newyorského metra je v Bronxu?

Answer: šest


Hrubý domácí produkt

Context: národní produkt = domácí produkt + produkt českých firem v cizině − produkt cizích firem v ČRPorovnáváme-li údaje HDP z různých let, je vhodné kompenzovat změnu hodnoty peněz (inflaci případně deflaci). Reálný produkt (očištěný o inflaci) získáme tak, že nominální produkt (počítaný v běžných cenách) vydělíme hodnotou deflátoru HDP (cenového indexu, který zahrnuje změnu cen všech statků v ekonomice). == HDP vs. bohatství == HDP nutně nevyjadřuje kvalitu života a bohatství občanů v daném státě. Stal se oblíbenou veličinou jak mezi ekonomy, tak mezi laickou veřejností, protože díky němu lze elegantně jediným číslem popsat a porovnávat stav jednotlivých ekonomik. Takové zjednodušení musí nezbytně narážet na celou řadu problémů. Je tedy třeba mít na paměti, že ačkoliv HDP relativně dobře vyjadřuje bohatství občanů dané země ve srovnání s okolím, drobným rozdílům není třeba přikládat výraznou váhu. Obdobně je nutno nahlížet na meziroční růst či pokles HDP, u kterého může být koncentrace na desetiny procent zbytečná. === Šedá ekonomika === V první řadě HDP nedokáže postihnout činnosti šedé ekonomiky. Podle odhadů dosahuje výše šedé ekonomiky u zemí OECD 14-16 % HDP, u tranzitivních zemí (sem patří např. Česko) 21-30 % HDP, u rozvojových zemí 35-44 % HDP. Značná část ekonomického dění se tedy odehrává mimo oficiální statistiku, která je tak nutně zkreslená. === Domácnosti ===

Question: Jakou zkratkou značíme finální celkovou peněžní hodnotu statků a služeb vytvořenou za dané období na určitém území?

Answer: HDP


Inflace

Context: Nejpoužívanějšími cenovými indexy jsou index spotřebitelských cen, index cen výrobců a deflátor HDP. Ekonomové se obecně shodují v názoru, že vysoká míra inflace je způsobena nadměrným růstem peněžní zásoby. Názory na to, které faktory způsobují nízkou až střední míru inflace, jsou rozmanitější. Nízká až mírná inflace může být vedle růstu peněžní zásoby vysvětlována i kolísáním reálné poptávky po zboží nebo výkyvy v nabídce a dodávkách zboží. Nicméně panuje konsenzus, že dlouhé období významné inflace je způsobeno rychlejším růstem peněžní zásoby než celkového produktu. Účinky inflace na ekonomiku jsou různé. Mezi negativní dopady inflace patří snížení reálné hodnoty peněz a dalších peněžních aktiv, nejistota ohledně budoucího vývoje cen, jež odrazuje investice a úspory. Vysoká inflace může vést k nedostatku zboží, pokud je spotřebitelé začnou hromadit z obavy, že ceny se v budoucnu zvýší. Podle některých ekonomických škol mohou být účinky inflace i pozitivní, například rozšíření možností centrální banky upravovat úrokové sazby (v zájmu zmírnění recese) a stimulace investic do nefinančních investičních projektů. Dnes se většina ekonomů hlavního proudu vyslovuje pro nízkou stabilní inflaci. Nízká (na rozdíl od nulové inflace nebo deflace) inflace může snížit závažnost hospodářské recese tím, že umožňuje rychlejší vyčištění trhu práce a snižuje riziko vzniku pasti na likviditu (která vylučuje měnovou politiku jako nástroj pro stabilizaci ekonomiky). Úkol zachovat nízkou a stabilní míru inflace je obvykle svěřen měnovým orgánům. Obecně platí, že těmito měnovými orgány jsou centrální banky, které řídí velikost peněžní zásoby nastavením úrokových sazeb, operacemi na volném trhu a stanovením minimálních bankovních rezerv. Změnu cenové hladiny za určité období udává míra inflace. Míra inflace je měřena pomocí tzv. cenových indexů. Nejznámější z nich jsou: Deflátor HDP - poměr nominálního a reálného HDP Index spotřebitelských cen (CPI - Consumer price index) Index cen výrobců (PPI - Producer price index) Čistou inflaci v české ekonomice vypočítává Český statistický úřad jako přírůstek cen v neregulované části spotřebního koše očištěný od vlivu nepřímých daní a dotací. Opačným jevem k inflaci je deflace - pokles cenové hladiny. Příbuzný pojem dezinflace označuje pokles míry inflace.

Question: Jaké jsou pozitivní dopady inflace?

Answer: stimulace investic


Mendelova polární stanice

Context: Voda se získává z nedalekého potoka, který však někdy v únoru až březnu zamrzá, a proto je zásoba vody ukládána ještě do speciálních kontejnerů uvnitř budovy. Komunikace se světem se odehrává díky satelitní technologii Bender založené na síti Inmarsat, vyvinuté ve spolupráci s Fakultou elektrotechnickou ČVUT. Umožňuje výměnu dat rychlostí až 492 kbit/s. Součástí vybavení stanice je dále spouštěcí rampa a odvod upravené splaškové vody do moře. Při projektování stanice a všech jejích systémů byly plně respektovány veškeré ekologické požadavky a předpisy obsažené v příloze Antarktické smlouvy (Protocol of Environmental Protection in Antarctica). Roční náklady na provoz jsou 11 milionů korun, které z větší části pokrývá Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy České republiky, z menší pak Masarykova univerzita. Případné výpadky, či snížení financování, jako v roce 2015, kdy na stanici odletělo pouze šest vědců, chce pokrývat Český antarktický nadační fond, který byl v roce 2014 založen a jehož prezidentem je zakladatel české stanice Pavel Prošek. Místo, kde stojí stanice, bylo před jejím vybudováním vědecky neprobádané a přitom atraktivní z hlediska projektů, na které se český výzkum Antarktidy soustředí. Z geologického hlediska je to oblast křídových sedimentů bohatých na zkameněliny, do nichž zespoda místy pronikaly vulkanické horniny. Vulkanická aktivita se mnohdy odehrávala pod ledovci. Klimatické změny v této oblasti se projevily od poloviny 20. století ústupem ledovců a kolonizací obnaženého povrchu nižšími rostlinami. Mnoho druhů organismů bylo pro vědu zcela nových a vysoké je i zastoupení endemitů. Ve sladkovodních jezerech v okolí se nachází zajímavá a neprostudovaná společenství řas, sinic a jednoduchých živočichů. Výzkumné projekty v místě započaly již před stavbou stanice a zahrnovaly geologický výzkum vedený Českou geologickou službou a klimatologicko-geomorfologický výzkum vedený Přírodovědeckou fakultou Masarykovy univerzity. V době, kdy se dokončovala stanice, se rozběhl botanický průzkum sinic v rámci projektu Přírodovědecké fakulty Jihočeské univerzity a Botanického ústavu AV ČR. Přírodovědecká fakulta MU také připravila projekt výzkumu UV záření v dané oblasti, projekt zahrnující výzkum UV záření a ozonové vrstvy. Geologické mapování okolí stanice realizovala také Česká geologická služba. Probíhal též základní ornitologický výzkum, nicméně většina ptáků hnízdí již od poloviny listopadu, zatímco na stanici se obvykle ornitologové dostanou až na začátku ledna. Ichtyologický výzkum se věnoval rybám v pobřežních vodách a jejich parazitům, zatímco výzkum vnímání magnetického pole živočichy byl prováděn na blešivcích. Bakteriologický výzkum popsal nové druhy bakterií. Jeden z projektů hodnotil stres polárních výzkumníků během pohybu a také míru přizpůsobení těla arktickým podmínkám, jiný zkoumal stárnutí plastů v extrémních podmínkách antarktického počasí.

Question: Která univerzita vlastní Mendelovu polární stanici?

Answer: Masarykovy univerzity


Národní park Dalby Söderskog

Context: Zdroje k infoboxuNárodní park Dalby SöderskogIUCN kategorie IV (Oblast výskytu druhu) Základní informace Vyhlášení 5. července 1918 Rozloha 36,56 ha[1] Poloha Stát Švédsko Švédsko Souřadnice 55°40′30″ s. š., 13°19′50″ v. d. Národní park Dalby Söderskog Další informace Web www.sverigesnationalparker.se/Dalbysoderskog/ Obrázky, zvuky či videa v Commons Některá data mohou pocházet z datové položky.Tento box: zobrazit • diskuse Národní Dalby Söderskog (švédsky Dalby Söderskogs nationalpark) je národní park ve Švédsku, rozkládající se na území okresu Lund v regionu Skå, zhruba 30 km východně od města Lund. Je to druhý nejjižněji položený národní park v zemi. Vznikl v roce 1918 s cílem ochrany listnatého lesa v rovinách Skå. Území parku má rozlohu 36 ha. Na vápencovém a křídovém podloží se vyskytují např. tyto druhy: jasan (Fraxinus excelsior), jilm (Ulmus sp.), dub (Quercus sp.) nebo ve Skandinávii dosti řídký buk (Fagus sylvatica). Kromě toho se zde lze setkat i s olší lepkavou (Alnus glutinosa), jírovcem maďalem (Aesculus hippocastanum), jabloní (Malus sylvestris), lípou (Tilia sp.), javorem (Acer sp.) a vrbou (Salix). Nejkrásnější pohled skýtá park na jaře, kdy zde kvetou hajní byliny: sasanka, blatouch, křivatec, dymnivka, orsej jarní. Národní park Dalby Söderskog je snadno dostupný pro turisty. Na jeho území je vyznačeno několik turistických stezek. Zhruba polovina rozlohy parku je obehnána valem o výšce 1 m, který vypovídá o existenci pravěkého hradiště na tomto místě. Reference

Question: Jak daleko od města Lund se nachází národní park Dalby Söderskog?

Answer: zhruba 30 km


Kampanologie

Context: Kampanologie (z latinského campana – zvon) je věda o zvonech. Zabývá se vznikem, vývojem, výzdobou, funkcí a akustikou zvonů, metodami jejich výroby a ladění a způsoby, jak na ně hrát. V praxi se tento termín používá spíše v souvislosti s prací s relativně velkými věžními zvony, než menšími soustavami např. ručních zvonků. Někdy bývá přiřazována k pomocným vědám historickým. == Související články == Dějiny zvonařství Výroba zvonů == Literatura == Flodr, Miroslav, Technologie středověkého zvonařství. Brno, Univerzita Jana Evangelisty Purkyně 1983 Chvátal, Tomáš, Pokus o sondu do činnosti zvonařské dílny v období gotiky. (Rozbor radničních účtů města Zhořelce z roku 1377). Ústecký sborník historický 2001, s. 249-260 Chvátal, Tomáš – Krčmář, Luděk, Obrazy z dějin českého zvonařství. Rekviziční fotografie z první světové války ze sbírek Západočeského muzea v Plzni. Domažlice, Nakladatelství Českého lesa 2006 Jančarová, Markéta, Kampanologický průzkum v okrese Opava. (Zpráva o provedeném institucionálním výzkumu). Sborník Státního památkového ústavu v Ostravě 2001 (vydáno 2002) kol. autorů, Zvony Českomoravské vysočiny. (Sborník statí), Brno, Vysoké učení technické v Brně 2002 Zvony a zvonařství. Praha, Národní technické muzeum 2002 Kybalová, Ludmila – Lunga, Radek – Vácha, Petr, Pražské zvony. 2. vyd. Praha, Rybka Publishers 2005 Mlčák, Leoš – Šrámek, Pavel, K dílu opavských renesančních zvonařů. Časopis Slezského zemského muzea 49, 2000, č. 3, s. 232-246 Mlčák, Leoš, Heraldická a sfragistická výzdoba gotických a renesančních zvonů na severní Moravě a ve Slezsku. Časopis Slezského zemského muzea 50, 2001, č. 1, s. 1-7 Mlčák, Leoš, Zvony na Šumpersku a Jesenicku. Olomouc, Národní památkový ústav, územně-odborné pracoviště v Olomouci 2004. (Katalog zvonů) Švihálek, Milan, Jak se rodí zvony. Brno, Jota 1997 == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu kampanologie ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo kampanologie ve Wikislovníku O pomocných vědách historických

Question: Jaký vědní obor se zabývá zvony?

Answer: Kampanologie


Emil Kolben

Context: Emil Kolben (1. listopadu 1862, Strančice u Prahy – 3. července 1943, Terezín) byl jeden z nejvýznačnějších českých elektrotechniků a podnikatelů, zakladatel továrny Kolben a spol. a generální ředitel a hlavní akcionář Českomoravské-Kolben-Daněk (ČKD). Zemřel v koncentračním táboře Terezín. Nejstarší zmínka o židovské rodině Kolbenů ve Strančicích pochází z roku 1787, kdy podle zápisu ve familiantské knize dostal sklenář David Kolben povolení k sňatku. Jeho vnuk Joachim (1828–1912), domkář a obchodník, se roku 1862 oženil s Františkou Freundovou z Radějovic, v jejich rodině se mluvilo německy. Z jejich manželství vzešlo devět dětí, z nichž nejstarší byl Emil. Jeho bratr Alfréd (1874–1942) se stal také inženýrem a zpočátku s Emilem spolupracoval na vývoji elektrických strojů, později se stal ředitelem průmyslové školy v Brně. Emil Kolben absolvoval vyšší reálné gymnázium na Malé Straně v Praze, poté vystudoval elektrotechniku a strojnictví na německé vysoké škole technické v Praze. Studium dokončil roku 1887 s vyznamenáním a po jednoroční elektrotechnické praxi obdržel od Zemského výboru na dva roky Gerstnerovo cestovní stipendium ve výši 1 200 zlatých, které mu umožnilo studijní pobyt v zahraničí. Nejdříve se seznámil s některými průmyslovými podniky v Evropě (Curych, Paříž, Londýn) a ještě v roce 1888 odplul i se svojí ženou Malvínou (1863–1940) na pět let do Spojených států. Nejdříve podnikal studijní cesty po USA, ale brzy získal zaměstnání ve firmě Thomase Alva Edisona Edison Machine Company v Schenectady, NY, předchůdce dnešní General Electric. Později se stal Edisonovým přímým spolupracovníkem ve vývojových laboratořích firmy ve městě Orange v New Jersey. Jelikož se zde osvědčil, byl jmenován do funkce vedoucího inženýra. Roku 1889 jej Nikola Tesla přizval ke zkouškám vícefázových elektromotorů do laboratoří své firmy Tesla Electric Company v New Yorku. Tato zkušenost velmi přispěla ke Kolbenově orientaci na využití střídavého proudu a tím i k jeho celoživotnímu úspěchu. Kolbena s Teslou sbližoval i podobný styl práce - oba pracovali systematicky na základě tehdejších vědeckých poznatků a teorií, zatímco samouk Edison vynalézal spíše intuitivně. Na rozdíl od Tesly se ovšem Kolben nakonec rozešel s Edisonem v dobrém a jejich přátelství později Kolbenovi pomohlo budovat obchodní kontakty. Jeho návrat do Evropy způsobila jeho žena, která v Americe nikdy nezdomácněla. Po návratu do Evropy pracoval v letech 1892–1896 jako hlavní inženýr švýcarské firmy Maschinenfabrik Oerlikon (Strojírna Oerlikon), která vyvíjela generátory a motory na střídavý elektrický proud.

Question: Kde zemřel Emil Kolben?

Answer: v koncentračním táboře Terezín


Pennsylvanian (Amtrak)

Context: Pennsylvanian (Amtrak) Pennsylvanian je 715 km dlouhé denní železniční spojení mezi New Yorkem a Pittsburghem přes Filadelfii. Je součástí nejvytíženějšího železničního regionu Spojených států, Severovýchodního koridoru. Jízdní doba činí přibližně 9 hodin. Provoz na trati začal v roce 1980 po osmileté pauze, do roku 1972 jezdil na stejnojmenné trati vlak Keystone. Na 167 km úseku z Philadelphie do Harrisburgu byli v roce 2006 ukončeny úpravy tratě umožňující dosahovat rychlost do 180 km/h. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pennsylvanian (Amtrak) na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pennsylvanian na Wikimedia Commons Amtrak - Pennsylvanian

Question: Kolik hodin činí jízdní doba Pennsylvanianu?

Answer: 9


Orel mořský

Context: Orel mořský (Haliaeetus albicilla) je velký druh dravce z čeledi jestřábovitých, patřící k největším žijícím orlům vůbec. Žije v blízkosti vod na rozsáhlém území Evropy a Asie a živí se převážně rybami a ptáky. V minulosti z mnoha oblastí Evropy zvláště v důsledku lidského pronásledování zcela vymizel, od 80. let 20. století však začala jeho početnost opět stoupat a postupně obsadil řadu původních hnízdišť. Monotypický druh. Izolovaná populace orlů mořských v Grónsku, která dosahuje v rámci druhu i největších rozměrů, bývá některými autory označována za poddruh H. a. groencaldicus. Orel mořský je největší evropský orel a největší dravec vyskytující se v Česku. Délka jeho těla dosahuje 76–92 cm a v rozpětí křídel měří 190-240 cm. Hmotnost u samce je cca 4 kg, u samice 7 kg. Zbarvení tmavohnědé, jen ocas bílý, případně i jiné světlejší oblasti na hlavě a krku. Za letu se snadno pozná podle charakteristického vzhledu dlouhých širokých křídel s dlouhými ručními letkami. Ocas je klínovitý, jeho zbarvení se v průběhu života výrazně mění. Přechází od hnědé mladých ptáků, přes hnědobíle mramorovanou k bílé barvě s hnědými okraji rýdovacích per u pohlavně dospělých jedinců. Podobně postupně světlá starším ptákům nejen hlava a hruď, kde může původní hnědá (bíle kropenatá) barva přejít až do hnědožluté, ale i zobák, který z hnědé přechází v jasně žlutou. Neopeřené nohy jsou žluté. Samec a samice se navzájem liší pouze velikostí. Hlasem je zdaleka slyšitelné "kjikjikjiklieklikklik"; samec má vyšší hlas, než samice. Orel mořský je rozšířen v Evropě a Asii mimo tropické oblasti (palearktický typ rozšíření). Na severu tvoří hranici výskytu lesotundra, na jihu hranice probíhá od Balkánu přes Turecko k jižnímu pobřeží Kaspického moře.

Question: Čím se vyznačuje Orel mořský?

Answer: největší evropský orel


Tomáš Garrigue Masaryk

Context: K jeho osmdesátým narozeninám byl roku 1930 přijat zákon o zásluhách T. G. Masaryka obsahující větu "Tomáš Garrigue Masaryk zasloužil se o stát" a po odchodu z funkce roku 1935 ho parlament znovu ocenil a odměnil za jeho osvoboditelské a budovatelské dílo zákonem č. 232/1935 Sb. z 21. prosince 1935. Celkem sedmnáctkrát byl Masaryk navržen na Nobelovu cenu míru. Po Masarykovi je pojmenován řád Tomáše Garrigua Masaryka, jedno ze státních vyznamenání České republiky a bývalého Československa. Zasadil se o založení brněnské Masarykovy univerzity, která byla po něm pojmenována již v roce 1919. Roku 1997 vydala americká skupina Faith No More album Album of the Year s fotografií Masaryka na obalu. Jméno Tomáše Garrigua Masaryka nese celá řada ulic a náměstí v České republice i v zahraničí. V seriálu Gottwald (1986) hrál Masaryka Gustav Opočenský, ve filmu o Karlu Čapkovi Člověk proti zkáze (1990) Svatopluk Beneš. V seriálu České století (2013) jej ztvárnil Martin Huba, v televizním filmu Zločin v Polné (2016) Karel Roden. (stručný přehled) 1872 – maturita ve Vídni, zápis na fakultu filosofickou Vídeňské univerzity.

Question: Je po Masarykovi pojmenována brněnská Masarykova univerzita již od roku 1919?

Answer: Zasadil se o založení brněnské Masarykovy univerzity, která byla po něm pojmenována již v roce 1919.


Boston

Context: Odehrálo se zde několik významných událostí, jako třeba Bostonské pití čaje v roce 1773 a první bitvy americké revoluce. Boston byl přístavní a obchodní město, ale v průběhu 19. století se stal jedním z největších středisek průmyslu, zejména textilního, sklářského a kožedělného. Původně malá plocha poloostrova, kde stálo historické město, se do roku 1900 ztrojnásobila zavážením močálů a mělčin a město se rozšířilo na jih i na západ a téměř splynulo se sousedním Cambridge, sídlem Harvardovy univerzity a Massachusettského technologického institutu (MIT), a dalšími obcemi. Původně anglické obyvatelstvo města doplnili nejprve Irové a Italové, později imigranti z celého světa. Město se stalo velkým uzlem husté železniční sítě, vznikly zde první mrakodrapy a roku 1897 zde zahájilo provoz první metro v USA. Během 20. století se ale průmysl začal stěhovat za levnější pracovní silou a město se orientovalo na obchod, bankovnictví, školství, zdravotnictví a technologie. Spolu se službami a státní správou tvoří dnes přes 70% ekonomiky města. Významnou složku tvoří také turisté, které přitahují slavná divadla, muzea a galerie. Boston se stal dějištěm teroristického útoku během tradičního Bostonského maratonu 15. dubna 2013 během něhož tři lidé zemřeli a desítky dalších byly zraněny. Boston leží v ploché krajině při členitém ústí řeky Charles, která tvoří jeho severní hranici a odděluje Boston od Cambridge. Východní hranicí je Atlantický oceán, v němž je při ústí řeky řada ostrovů. Téměř polovinu rozlohy města tvoří vodní plochy (106 km2). Na jednom z ostrovů je letiště Logan airport. Původní pahorky byly z velké části odbagrovány na zaplnění močálů a mělčin, na nichž vyrostla podstatná část dnešního města. Jen Beacon Hill, kde stojí i budova parlamentu (State house), zůstal jako částečná historická rezervace. Ač leží poměrně jižně (asi jako Řím) a na břehu Atlantiku, má Boston dosti drsné podnebí s množstvím sněhu v zimě a s horkými letními měsíci.

Question: Jak se jmenuje hlavní město státu Massachusetts?

Answer: Boston


Barentsovo moře

Context: Evropa Stát Rusko Rusko, Norsko Norsko Přítoky Tuloma, Kola, Jokanga, Pasvikelva, Tanaelva, Pečora Barentsovo moře (norsky Barentshavet ; rusky Б м Barencevo more) je okrajové moře Severního ledového oceánu mezi severním pobřežím Evropy (Norska a Ruska) a Medvědím ostrovem, Špicberky, Zemí Františka Josefa a Novou zemí. Podle záhadologů se pod hladinu dnešního Barenstova moře kdysi propadla bájná Hyperborea[1], z níž podle nich dnes nad hladinu vyčnívají její někdejší nejvyšší hory, jimiž mají být Špicberky, Země Františka Josefa, či Nová země. Dějiny Od starověku žily na pobřeží Barentsova moře ugrofinské kmeny - Samové. V 11. století do oblasti začali pronikat Vikingové, Novgoroďané a Pomorové. Za starých časů nazývali námořníci a kartografové Barentsovo moře jako - Severní moře, Siverské moře, Moskevské moře, Ruské moře, Studené moře, Pečorské moře, Temné moře[2]. Ale nejrozšířenějším názvem bylo Murmanské moře. Oficiální pojmenování moře bylo až v roce 1853 po holandském mořeplavci Willemu Barentsovi. Námořníky bylo moře přezdíváno "Ďáblův taneční parket" kvůli jeho nepředvídatelnosti a obtížnosti. Geografická data Rozloha: 1 405 000 km² Hloubka: průměrná hloubka 229 m, maximální 600 m (na západě) Příliv: max. 11 m Teplota vody na povrchu: v létě: 7-12 °C na jihu, 0 °C na severu, v zimě 3-5 °C na jihozápadě, méně než -1 °C na severovýchodě Podíl plovoucího ledu: méně než 75 % povrchu v zimě, v létě pouze malé plochy na severu Salinita: 35 promile na jihozápadě, 32 promile na severu Klimatické podmínky: subarktické, ovlivněné teplým Golfským proudem Mořské proudy: 1. Golfský (obtéká jižní pobřeží a zasahuje až k Nové zemi), 2. Severní studený proud od Karského moře a Severního ledového oceánu (teče opačným směrem) Pobřeží: většinou skalnaté (kromě jihovýchodní části), fjordy (zejména na pobřeží Norska) Zajímavosti: souostroví Špicberky, ostrov Kolgujev na jihovýchodě, delta řeky Pečory, poloostrov Kanin na jihu Významné přístavy: Murmansk - v zimě nezamrzá, Vadsø, Kirkenes

Question: Po kom je pojmenováno Barentsovo moře?

Answer: po holandském mořeplavci Willemu Barentsovi


Bohemian Rhapsody

Context: Bohemian Rhapsody (Bohémská rapsodie) je skladba britské kapely Queen, jejíž autorem je zpěvák skupiny Freddie Mercury. Nachází se na albu A Night at the Opera. Později ji převzali další interpreti. Nahrávání této jediné skladby trvalo tři týdny. To je doba, za kterou se může natočit celé album. Skladba se stala hitem navzdory tomu, že je velmi dlouhá - téměř šest minut je dvojnásobek obvyklé délky singlu v tehdejší době. Autorem skladby, která je hudebně velmi obtížná, ve které se prolíná rock, hard rock a opera je Mercury. Napsal ji celou sám, včetně basové linky a bicích. Autorem kytarových přechodů i slavného kytarového sóla je Brian May. Skladbu měl Mercury v hlavě a poznámky sepsal na zadní stranu telefonního seznamu. Známé mnohohlasy v operní části nazpívali Mercury, Roger Taylor a May. "Bohemian Rhapsody" se stala v Británii písní číslo 1 hned dvakrát. Poprvé v roce 1975 po svém uvedení a podruhé v roce 1991 po Mercuryho smrti. Dočkala se mnoha coververzí a byla použita v mnoha filmech (např. Waynnův svět, 1992). Skladba byla výjimečným přínosem i po jiné stránce. V roce 1975 se skupina Queen nemohla dostavit na Top of the Pops vysílané britskou BBC. Pro tento účel bylo vytvořeno promo video, které dalo základ pro moderní hudební videoklipy.

Question: Kdo je autorem skladby Bohemian Rhapsody?

Answer: Freddie Mercury


Jiří Paroubek

Context: Koláček od prosince 2001 člen správní rady Husitské centrum o.p.s. se sídlem v Praze od března 2004 člen dozorčí rady Czech - Australian Group o.p.s. (CZECH - PACIFIC AGENCY o.p.s. v likvidaci) se sídlem v Praze od prosince 2004 (vymazáno v srpnu 2006) předseda správní rady Horská služba ČR o.p.s. se sídlem ve Špindlerově Mlýně Paroubek je předsedou Společnosti Willyho Brandta a Bruna Kreiskyho a vydavatel a předseda redakční rady časopisu ČSSD Trend. Publikoval desítky vlastních článků v českých i zahraničních periodikách. Byl též iniciátorem názorového webu Vaše věc, který byl spuštěn na podzim 2010. Jiří Paroubek se věnuje i psaní knih. V dubnu 2007 byla vydána autobiografická kniha Minuty s Jiřím Paroubkem.. V říjnu 2008 mu vyšla kniha Česko, Evropa a svět očima sociálního demokrata, v roce 2011 další kniha Ve službě republice. Jiří Paroubek též navrhl zákon, který by navrátil policii na fotbalová hřiště, v reakci na výtržnosti, které se staly při zápase Baníku Ostrava a Brna. Částí veřejnosti je považován za populistu a je kritizován za sbližování s komunisty. Politickými protivníky bývá obviňován z afér kolem prodělku První městské banky, zavádění zabezpečovače Matra do pražského metra a zakázek po povodních. Dále i nákup 72 milionů eur pro město Praha, zakázka na výstavbu skleníku Fata Morgána v pražské botanické zahradě v Troji.

Question: Od kterého roku je Jiří Paroubek předsedou strany Národní socialisté - levice 21. století?

Answer: 2011


Pompeje

Context: Pompeje (italsky Pompei, latinsky Pompeii) byly starověké město v oblasti metropolitního města Napoli. Staly se jedním z starořímských měst v Neapolském zálivu v císařské provincii Italia (dnes region Kampánie, Itálie), která byla roku 79 našeho letopočtu zničena výbuchem sopky Vesuv. V roce 1997 byly Pompeje zapsány na Seznam světového dědictví UNESCO. Nedaleko trosek starověkých Pompejí se nachází současné město Pompei. Spolu s Pompejemi byla zničena města Herculaneum, Stabie, Oplontis a Boscoreale. Jejich znovuobjevení způsobilo Evropě kulturní šok. Všudypřítomnost erotického umění doslova převrátila dosavadní pohled na antickou kulturu. Vulkanický popel, který města zasypal, dokonale zakonzervoval budovy a předměty a umožnil nám tak poznat vzhled starořímského města střední velikosti a život jeho obyvatel. Právě všudypřítomná erotika vedla tehdejší historiky k naivním pokusům prohlásit obě města, či alespoň domy, ve kterých se erotika nacházela (což byly téměř všechny) za nevěstince. V této souvislosti se také objevily zkazky o "Božím trestu" seslaném na Pompeje. Podle soudobého poznání se však Pompeje nijak neodlišovaly od jiných antických měst. == Historie == === Založení a raná historie === Město bylo založeno v 7. století př. n. l. kmenem Osků na hřbetu staré vulkanické lávy v ústí řeky Sarno, které již v té době bylo užíváno jako přístav řeckými a fénickými mořeplavci. Z počátku bylo město pod vlivem řeckým, řečtí obchodníci využívali jeho strategické polohy na cestě mezi řeckými osadami v Paestu a Cumae. Řecká kultura a obchod postupně asimilovaly a nahradily původní oská společenství. Jméno města bylo odvozeno od oského slova pope - pět, což pravděpodobně dokládá, že se v Pompejích nacházelo pět odlišných etnických skupin. Mezi lety 525 př. n. l. až 474 př. n. l. vlivem etruským. V roce 474, kdy bylo etruské vojsko poraženo v bitvě u Syrakus doba koexistence Řeků a Etrusků v oblasti Pompejí skončila, okolo města v té době vznikla silná hradba z lávových bloků obložených zvnějšku kvádry sarnského vápence.

Question: Kdy byly Pompeje zapsány na Seznam světového dědictví UNESCO?

Answer: V roce 1997


Zájmové sdružení obcí Podkletí

Context: Zájmové sdružení obcí Podkletí Zájmové sdružení obcí PodkletíForma zájmové sdružení právnických osob Předseda Ing. Josef Troup Sídlo Křemže Datum založení 17. února 2000 Poloha Kraj Jihočeský Okres Český Krumlov Kontakt E-mail oukremze@mbox.terms.cz Web www.podkleti.ois.cz Některá data mohou pocházet z datové položky.Tento box: zobrazit • diskuse Zájmové sdružení obcí Podkletí je zájmové sdružení právnických osob v okresu Český Krumlov, jeho sídlem je Křemže a jeho cílem je soustředění sil a prostředků při prosazování záměrů přesahujících rozsahem a významem možnosti jednotlivých účastnických obcí. Sdružuje celkem 6 obcí a byl založen v roce 2000. Obce sdružené v mikroregionu Srnín Brloh Nová Ves Křemže Holubov Zlatá Koruna Externí odkazy Zájmové sdružení obcí Podkletí na Regionálním informačním servisu oficiální stránky Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Co je cílem Zájmového sdružení obcí Podkletí?

Answer: soustředění sil a prostředků při prosazování záměrů přesahujících rozsahem a významem možnosti jednotlivých účastnických obcí


Papežská akademie pro život

Context: Papežská akademie pro život (lat. Pontificia Academia Pro Vita) byla založena 11. února 1994 dekretem Jana Pavla II. Vitae Mysterium. Hlavním cílem akademie je studium a řešení základních problémů etiky, týkající se zacházení se životem. Toto studium má sloužit podpoře a obraně života. Proto byla také v říjnu roku 1994 založena nadace "Vitae Mysterium". Akademie pro život je autonomní organizací v rámci Vatikánu. Současným předsedou je biskup Ignacio Carrasco de Paula (od r. 2010). Často řešenými otázkami jsou zejména potraty, umělé oplodnění, genetické manipulace, eutanazie a podobně. Seznam předsedů Papežské akademie pro život Obrázky, zvuky či videa k tématu Papežská akademie pro život ve Wikimedia Commons Oficiální stránky Shrnutí na stránkách Vatikánu Zakládací dekret "Vitae mysterium" (en)

Question: Jakým dekretem byla založena Papežská akademie pro život

Answer: dekretem Jana Pavla II.


Napoleon Bonaparte

Context: K alianci se po diplomatickém nátlaku následně připojil i rakouský císař František I., kterého proti Francii popudila zejména Napoleonova anexe Janovska a Luccy. K podepsání britsko-rusko-rakouské spojenecké deklarace, jíž vznikla III. koalice, došlo 28. července téhož roku.Aby se Napoleon vyhnul obranné válce na několika frontách, rozhodl se zaútočit na nejbližšího nepřítele, kterým bylo Rakousko, a posléze se vypořádat s Rusy. Tažení se účastnilo na 200 000 francouzských vojáků bývalé Anglické armády (sbory, jež byly připraveny u Lamanšského průlivu na invazi do Británie), která pro tuto kampaň nesla nové Napoleonovo přízvisko Grande Armée d'Allemagne – Velká německá armáda (všeobecně se nazývá jen Grande Armée – Velká armáda). Francouzští vojáci tedy místo připravovaného vylodění vyrazili v sedmi proudech do Bavorska, kde své síly soustřeďoval podmaršálek Karl Mack. Při namáhavých pochodech se přesunovali rychlostí 25–30 km za den, aniž by rakouský vrchní velitel tušil, kde se objeví. Dne 7. října dorazily sbory francouzských maršálů Soulta, Davouta a Lanese a Muratovo jezdectvo k Dunaji, který překročily 60 kilometrů v Mackově týlu. O několik dní později byl podmaršálek i s většinou rakouské armády obklíčen u Ulmu, kde také 20. října před svým protivníkem kapituloval. Z obklíčení ho nevyprostila ani Podolská armáda ruského generála Kutuzova, již vyslal Rakušanům na pomoc jejich spojenec car Alexandr I. V průběhu pokračujícího tažení padla do francouzských rukou i Vídeň a Napoleon se ve stopách ustupujících Rusů vydal na Moravu.

Question: Jaké národnosti byl vojevůdce Napoleon Bonaparte?

Answer: francouzský