Olympijské hry

Context: Olympijské hry jsou hromadná mezinárodní sportovní soutěž v mnoha různých disciplínách a sportech, za účasti sportovců z celého světa, které se pořádají jednou za čtyři roky (toto období mezi jednotlivými hrami se nazývá "olympiáda"). Zkratkou OH Svého předchůdce a vzor mají v antických olympijských hrách, konaných ve starém Řecku v Olympii na poloostrově Peloponés. Jejich zakladatelem byl podle pověsti Hérakles. Pořádají se jako: Letní olympijské hry od obnovení her v roce 1896 Zimní olympijské hry od roku 1924 Letní i zimní olympijské hry se konají jednou za 4 roky. Až do roku 1992 se konaly vždy ve stejný rok, v současnosti jsou termíny her posunuty tak, aby se po dvou letech vystřídaly. Samostatná, avšak organizačně částečně přidružená je šachová olympiáda. Od roku 2010 jsou také oficiálně pořádány i letní olympijské hry mládeže, od roku 2012 pak zimní olympijské hry mládeže. Podrobnější informace naleznete v článku Antické olympijské hry. Antické olympijské hry byly nejvýznamnější, největší a nejstarší z všeřeckých her, kterých se účastnili pouze muži. Ženy měly hry zvané héraia podle bohyně Héry. Konaly se od roku 776 př. n. l. až do roku 393 našeho letopočtu. Roku 394 zakazuje olympijské hry zvláštním ediktem Theodosius I.. V roce 426 pak byl vydán rozkaz ke zbourání chrámů a soch v Olympii. Dílo zkázy bylo dokonáno zemětřeseními v letech 522 a 551. První krůčky na dlouhé cestě k prvním novodobým hrám patří řeckým učencům z Byzance, kteří ve 14. a 15. století působili na italských univerzitách, a jejich žákům. Pietro Paolo Vergerio (1348–1419), profesor padovské univerzity, byl první o kom je známo, že vyhlásil právo muže na cvičení těla. Vittorino Ramboldini de Feltre (1378–1446) šel ještě dál, když v Mantově založil tělocvičnou školu. První novodobá práce o olympijských hrách vyšla roku 1430 a byla dílem florentského básníka Matea Palmieriho. Roku 1491 vydal Virgilius Polydorus knihu O posvátných hrách starých Řeků a roku 1569 vychází v Benátkách kniha významného humanisty Hieronyma Mercuriala O gymnastickém umění. I když si tyto činnosti nekladly za cíl znovuobnovení olympijských her, byly důležitým stupínkem na cestě k oživení tradice pěstování kultury těla. První novodobé sportovní hry nesoucí označení olympijské, byly Anglické olympijské hry, které na svém venkovském sídle v Cotswoldu uspořádal roku 1604 Robert Dover.

Question: Jakou zkratku mají Olympijské hry?

Answer: OH


Izraelská stezka

Context: Izraelská stezka Izraelská stezka Typická turistická značka Izraelské stezky Izraelská stezka (hebrejsky: ש י, Švil Jisra'el) je turistická stezka, vedoucí po celém Izraeli, která začíná u města Dan, při libanonských hranicích a končí u města Ejlat u Rudého moře. Celková délka je 940 km a ujít tuto trasu souvisle trvá 30–70 dní. Izraelská stezka je označována třemi pruhy (bílým, modrým a oranžovým), které jsou malovány na kameny či jiné objekty podél cesty. V současnosti neexistuje v angličtině mnoho průvodců, které tuto trasu zmiňují. To se však snaží napravit oficiální internetové stránky, které poskytují užitečné informace v angličtině. Části stezky Pro ty, kteří by si chtěli projít jen část stezky připravily internetové stránky Izraelské stezky rozdělení celé trasy do dvanácti menších částí: hory Naftali a útesy Reches Ramim (Horní Galilea) potok Nachal Kedeš a pevnost Ješa (neboli Mecudat Koach) (Horní Galilea) potok Merom, Ein Ceved a ruiny Šema (Horní Galilea) hora Tábor (Dolní Galilea) Nachal Cipori (Dolní Galilea) Nachal Ma'apilim / potok Nachaš (Karmel) Šajarotské pohoří (Judské hory) Jatirské ruiny a lom Dragot Mamšit a Mamšitský potok (Negevská poušť)

Question: Jak dlouho trvá ujít Izraelskou stezku?

Answer: Celková délka je 940 km a ujít tuto trasu souvisle trvá 30–70 dní.


Vražda

Context: V právu se vraždou rozumí zločin spáchaný člověkem na jiné lidské bytosti, jenž způsobí smrt bez právního ospravedlnění (resp. v širším pojetí bez morálního ospravedlnění) a je vykonán s úmyslem zabít. Ve většině[zdroj? ] zemí se jedná o nejzávažnější zločin a bývá trestán nejvyššími dostupnými tresty. Člověk, který vraždí, se nazývá vrah, zavražděný pak oběť. Vražda může být provedená v afektu anebo naplánovaná. Výzkumem chování vrahů, motivů k vraždám vedoucím a dalšími pojmy s vraždou spojenými se z psychologického hlediska zabývá forenzní (soudní) psychologie. V obecném (římském, kontinentálním) právu je vražda definována jako protizákonné zabití jiného člověka se stavem mysli známým jako "zlý úmysl". První tři elementy jsou relativně přímočaré. Ovšem koncept "zlého úmyslu" je složitější, protože nemusí nutně znamenat předběžnou úvahu. Jako formy "zlého úmyslu" se rozlišují následující stavy mysli: úmysl zabít, úmysl způsobit vážnou tělesnou újmu blízkou smrti, naprostá lhostejnost vůči neopodstatněně vysokému riziku pro život člověka, nebo úmysl spáchat nebezpečný zločin (doktrína "zločin-vražda"). U stavu mysli (1), tedy úmyslu zabít, se uplatňuje pravidlo smrtící zbraně. Tedy pokud obviněný úmyslně použije smrtící zbraň nebo nástroj proti oběti, toto použití zakládá hypotézu úmyslu zabít. Příkladem smrtící zbraně nebo nástroje je střelná zbraň, nůž, ale i automobil, pokud je úmyslně použit ke sražení oběti. U stavu mysli (3), ..., musí zabití vzejít z takového jednání obviněného, které zahrnuje naprostou lhostejnost k lidskému životu a vědomou nedbalost ohledně bezdůvodného rizika smrti nebo vážného zranění.

Question: Jak se nazývá člověk, který vraždí?

Answer: vrah


Pýcha a předsudek (film, 2005)

Context: Pýcha a předsudek je britsko-francouzský film natočený režisérem Joem Wrightem v roce 2006 podle stejnojmenného románu Pýcha a předsudek Jane Austenové. Příběh popisuje dění v rodině Bennetových poté, co do nedalekého panství přijíždí bohatý muž se svým neméně movitým přítelem. Obzvlášť, když všechny Bennetovy dcery mají věk na vdávání. Celý příběh zachycuje osud manželů Bennetových a jejich pěti dcer. Paní Benettová žije v domnění, že ženy mohou být šťastně jedině tehdy, pokud se dobře vdají. S tímto přesvědčení se snaží provdat všechny své dcery. Příležitost se jí naskytá, když do vedlejšího panství přijíždí zámožný a svobodný pan Bingley se svým věrným přítelem panem Darcym a zúčastňují se místního plesu. Hned při prvním setkání si nejstarší Jane získává srdce mladého boháče. I přesto, že její mladší sestra Elisabeth se s názory své matky příliš neztotožňuje, touží po seznámení s panem Darcym, který ji ovšem arogantně odmítne. Přestože Jane se s panem Bingley často setkává, jejich vztah zůstává stejný jako na začátku. Tento mladý muž se svým přítelem, ale po krátké době náhle odjíždí. Elisabeth je nucena matkou ke sňatku se vzdáleným bratrancem panem Collinsem, což se jí ani trochu nezamlouvá a po souhlasu otce ho odmítá. Zdrcená Jane odjíždí k tetě a strýci do Londýna, zatímco Elisabeth jede na venkov navštívit svou přítelkyni Charlottou Lucasovou, která se za pana Collinse provdala. Tam se objevuje i pan Darcy. Mladý gentleman přiznává své city k ní a zároveň osvětluje náhlý odjezd svého přítele pana Bingleyho - kvůli nevhodnosti Bennetovy rodiny mu to sám doporučil. Elisabeth pana Darcyho odmítne. Dostane od něj dopis, kde jí vysvětluje své činy, z nichž ho Elisabeth obvinila. Po návratu domů se setkává s Jane, i tetou a strýcem, kteří Jane dovezli domů a zvou jí s sebou na prázdniny. Zároveň odjíždí s důstojníky i její mladší sestra Lydie, manželka plukovníka ji bere s sebou do Brightonu jako společnici.

Question: Ve kterém roce natočil režisér Joe Wright film Pýcha a předsudek?

Answer: 2006


Margaret Thatcherová

Context: Nespokojenost s vládou byla vyvolána především zavedením obecní daně, všeobecně známé jako "Daň z hlavy." Jednalo se o jednotnou daň, kterou měli přispívat všichni registrovaní voliči v dané obci na komunální služby. Výše daně nebyla vázaná na výši nemovitého majetku jako tomu bylo dříve, kdy platili daň pouze majitelé domů, zatímco nájemníci daň neplatili. Počet plátců daně se měl zvýšit ze 14 miliónů na 38 miliónů obyvatel. Symbolem protestů se stala tzv. "Bitva na Trafalgaru", což bylo označení pro londýnské nepokoje proti dani z hlavy. Margaret Thatcherová měla po celou dobu svého vládnutí v konzervativní straně své odpůrce (tzv. "wets" - ubrečení, mokří), odpor proti její politice i stylu vedení vlády se zvyšoval. Když 1. listopadu 1990 rezignoval její zástupce a dlouholetý spolupracovník sir Geoffrey Howe, přišla o důležitého spojence. Hlavním důvodem Howeova odstoupení byla premiérčina protievropská politika. Kombinace těchto tří faktorů vedla členy konzervativní strany k tomu, že o jejích schopnostech vyhrát blížící se volby začali silně pochybovat. Obávali se, že jim měnová politika a daňové škrty spolu s chystanou daní z hlavy uberou potřebné voličské hlasy. Než aby riskovala oficiální sesazení ve druhém kole volby předsedy Konzervativní strany roce 1990, raději sama odstoupila a přenechala post Johnu Majorovi, kterého si sama přála za svého nástupce. Po odchodu z předsednictví britské vlády zůstala nadále politicky aktivní. Kriticky se vyjadřovala například k Maastrichtské smlouvě o prohloubení politické spolupráce v rámci EU. V roce 1992 byla Margaret Thatcherová povýšena do doživotního šlechtického stavu (tzv. life peerage) jako baronka (Baroness Thatcher of Kesteven). Tím získala členství ve Sněmovně lordů. V roce 1995 obdržela baronka Thatcherová nejvyšší britský řád, kterým je tradiční Podvazkový řád (Order of the Garter), udělovaný anglickými panovníky již od středověku. V roce 1998 se Thatcherové dostalo ocenění Ronald Reagan Freedom Award. Na podzim 1998 přicestoval do Británie bývalý chilský diktátor Augusto Pinochet, přítel Thatcherové; byl zde zatčen a následně měl být souzen pro zločiny proti lidskosti. Thatcherová jej výslovně podpořila, navštívila jej v bytě poblíž Londýna a znovu ocenila jeho pomoc během války o Falklandy. V roce 2008 se objevily zprávy o zhoršujícím se jejím zdravotním stavu. Podle lékařů a rodiny docházelo ke zhoršování jejích duševních schopností. Roku 2011 vznikl britský životopisný film o její osobě pojmenovaný Železná lady, v jehož hlavní úloze vystupuje herečka Meryl Streepová. Zemřela 8. dubna 2013 po mozkové mrtvici ve věku 87 let v hotelu Ritz v Londýně, kde bydlela od Vánoc 2012 vzhledem k tomu, že měla potíže s vyjitím schodů ve svém domě na Chester Square.

Question: Která britská politička získala přezdívku "Železná lady"?

Answer: Thatcherová


Starověké Řecko

Context: Starověké Řecko Parthenón – symbol starověkého Řecka Starověké Řecko, případně antické Řecko, je označení pro období řeckých dějin ve starověku. V širším pojetí zahrnuje dobu od příchodu řeckých kmenů do egejské oblasti v 2. tisíciletí př. n. l. až po dobu nadvlády římské říše a formování říše byzantské (4.–6. století n. l.). V užším smyslu pak období samostatné antické řecké společnosti a kultury v 8.–1. století př. n. l. Ta se dělí na archaickou dobu utváření klasické řecké společnosti, dobu Homéra a kolonizace Středomoří a Černomoří, klasické období (5.–4. století př. n. l.) vrcholící v Periklových Athénách a helénské období po sjednocení řeckého světa Filipem a Alexandrem Makedonským. I po ztrátě samostatnosti se však řecká kultura a vzdělanost dále rozvíjela pod římskou nadvládou. Antické Řecko vytvořilo mimořádně vyspělou kulturu v nejrůznějších oborech, od výtvarného umění, architektury, divadla, vědy (lékařství, filosofie, matematika, astronomie) až po rétoriku a politiku, kde se stalo kolébkou demokracie. Měla zásadní vliv na utváření římské kultury a jejím prostřednictví i Západní civilizace. Řecká vzdělanost byla uchovávána a pěstována i v Byzanci a arabsko-muslimském světě, měla vliv na formování křesťanství (Nový zákon, tomismus), k řecké kultuře se vracela i renesance a klasicismus. Starověký řecký svět byl soustředěn do jednotlivých městských států (polis) a jejich kolonií, které se neomezovaly jen na území dnešního Řecka, ale díky námořní kolonizaci se nacházely i v dalších oblastech Středozemního moře: egejské ostrovy, Kypr, pobřeží Malé Asie (především Iónie), Sicílie a jižní Itálie (Magna Graecia) a také na pobřeží Černého moře, Ilýrie, Thrákie, Egypta, Kyrenaiky, jižní Galie a severovýchodní části Iberského poloostrova. Egejská kultura Podrobnější informace naleznete v článcích Egejská kultura a Mykénská civilizace. Lví brána v Mykénách, centru nejstarší řecké civilizace Nejstarší dějiny Řecka spadají do tzv. egejské kultury. V egejské oblasti se v době bronzové vyvinuly předřecké vyspělé kultury, na ostrovech v centrální části kykladská civilizace a na jihu na Krétě mínojská civilizace. Poslední velká civilizace, která ovládla egejskou oblast, byla mykénská civilizace (cca 1650–1100 př. n. l.) s centrem v Mykénách na pevninském Řecku. Díky rozluštění lineárního písma B je známo, že se jednalo o Řeky a bývá vznik této kultury spojován s vpádem řeckého kmene Achájů. Tato doba je období řeckých hérojů a mýtů jako byla trojská válka, známé z pozdějších Homérových eposů. Kréta Na Krétě jako na prvním místě v Evropě vznikla v 2. tisíciletí př. n. l. civilizace. Kréťané znali tři druhy písma – hieroglyfické, lineární písmo A (dosud nerozluštěno) a lineární písmo B, které se za velké spolupráce mezinárodních odborníků podařilo rozluštit.

Question: Jak jinak označujeme starověké Řecko?

Answer: antické


Rudolf Christoph Eucken

Context: Ve svém díle se snažil na základě tradic německého klasického idealismu vytvořit vlastní koncepci metafyziky ducha, spojující filozofický aktivismus s křesťanským náboženstvím a s některými prvky pozdější filozofie života. Východiskem jeho prací, ve kterých usiloval o obnovu idealistického myšlení a tvořivých sil lidstva, bylo pojetí duchovního světa jako autonomního, věčného, majícího absolutní smysl a hodnotu. Jako zastánce neoidealismu požadoval a zdůvodňoval sjednocení tvorby a života do mravně-duchovního činu, který by překonal úpadek moderní civilizace spočívající v tom, že se kulturní práce stala neosobní, čímž by se opětovně vytvořil opravdový duchovní život. Svůj myšlenkový postup Eucken označoval jako noologickou metodu, která spočívala v tom, že duchovní svět nechápal jen psychologicky, ale také jako objektivní hodnotu. Smysl bytí pak spatřoval v aktivním naplňování duchovních hodnot. Euckenovy spisy se vyznačují obrovským kazatelským patosem působícím zejména proti odlištění lidské kultury. Zejména proto byla roku 1908 Euckenovi udělena Nobelova cena za literaturu "... za závažné hledání pravdy, pronikavou sílu myšlení a široký rozhled, za vřelost a mohutnost stylistického ztvárnění, s nimiž v četných pracích hájil a rozvíjel idealistickou životní filosofii" (citace ze zdůvodnění Švédské akademie). Bylo to podruhé, co nešlo o cenu za krásnou literaturu, ale za jiné spisy, které svou formou a pojetím mají literární hodnotu, jak to stojí v příslušných stanovách k Nobelově ceně (prvním takovýmto nositelem byl roku 1902 německý historik Theodor Mommsen).

Question: Byl Rudolf Christoph Eucken nositelem Nobelový ceny za literaturu?

Answer: Zejména proto byla roku 1908 Euckenovi udělena Nobelova cena za literaturu "... za závažné hledání pravdy, pronikavou sílu myšlení a široký rozhled, za vřelost a mohutnost stylistického ztvárnění, s nimiž v četných pracích hájil a rozvíjel idealistickou životní filosofii" (citace ze zdůvodnění Švédské akademie).


Orgasmus

Context: Orgasmus neboli vyvrcholení je výsledkem fáze plató (plateau) sexuálního reakčního cyklu. Orgasmus se vyznačuje intenzivní fyzickou rozkoší, kontrolovanou autonomním nervovým systémem. Je doprovázen rychlými cykly svalových kontrakcí (stahy) v dolních pánevních svalech, které obklopují primární pohlavní orgány a anus (řitní otvor). Orgasmy u mužů i žen jsou často spojeny s jinými mimovolnými reakcemi, např. se svalovými křečemi v jiných částech těla a s vydáváním zvuků. Při mužském orgasmu většinou dojde k výronu semene ejakulace, ale ejakulace není podmínkou k dosažení orgasmu. Orgasmus též zpravidla provází euforické vnímání. Vyvrcholení je fáze sexuálního styku, jejímž smyslem je dopomoci početí. Svalovými stahy kolem mužských pohlavních orgánů je zajištěn silný výstřik semene a svalové stahy kolem ženských pohlavích orgánů mají zajistit snazší pohyb mužských pohlavních buněk – spermií – až k uvolněnému vajíčku – ženské pohlavní buňce. Následně orgasmus obvykle způsobuje znatelnou únavu a muži i ženy si po něm potřebují odpočinout. To se obvykle připisuje uvolnění prolaktinu. Prolaktin je typickou odezvou endokrinního systému při depresivní náladě nebo podráždění. Příčinou také může být potřeba krátkého odpočinku po intenzivní fyzické aktivitě.

Question: Čím se vyznačuje orgasmus?

Answer: intenzivní fyzickou rozkoší


Viktorie (britská královna)

Context: Vilém IV. Anglický Následník Eduard VII. Potomci ViktorieEduard AliceAlfrédHelenaLuisaArturLeopoldBeatrice Dynastie Hannoverská dynastie Otec princ Eduard, vévoda z Kentu a Strathearnu Matka princezna Viktorie Sasko-Kobursko-Saalfeldská Podpis Některá data mohou pocházet z datové položky. Možná hledáte: jiné významy slovního spojení královna Viktorie, viz článek Královna Viktorie (rozcestník). Viktorie (24. května 1819, Londýn, Spojené království – 22. ledna 1901, ostrov Wight), narozená jako Alexandrina Victoria, byla královna Spojeného království Velké Británie a Irska od 20. června 1837 a první císařovna Indie od 1. května 1876, obojí do své smrti. Doba její vlády trvala 63 let a 7 měsíců, což je druhé nejdelší období vlády britského panovníka. Tato doba bývá označována jako viktoriánské období a je charakteristická bouřlivým průmyslovým, politickým, vědeckým a vojenským rozvojem britských území. Současná britská královna Alžběta II. (která jediná ji v délce vlády předstihla) a její, již zesnulý, manžel Princ Philip jsou Viktoriinými prapravnoučaty. Viktorie nastoupila na trůn v době, kdy byla Británie již zavedenou konstituční monarchií a panovník uplatňoval svůj vliv jen nepřímo přes doporučení předsedy vlády. Jako královna byla tedy zejména důležitým jednotícím symbolem britského impéria, které za její vlády dosáhlo svého mocenského vrcholu a stalo se vedoucí politickou, vojenskou a hospodářskou silou tehdejšího světa. Viktorie pocházela z německého prostředí. Narodila se jako jediná dcera čtvrtého syna krále Jiřího III., prince Eduarda Augusta, vévody z Kentu a Strathearnu, a princezny Viktorie Sasko-Kobursko-Saalfeldské; jako taková byla vnučkou Jiřího III. a neteří svého předchůdce krále Viléma IV. Pro svých devět dětí a 42 vnoučat dohodla manželství v panovnických rodinách po celé Evropě, a proto pak byla později nazývána evropskou babičkou. Vzájemná spřízněnost nicméně nezabránila, aby se později někteří její potomci proti sobě postavili v první světové válce.

Question: Kolikátá císařovna Indie byla britská královna Viktorie?

Answer: první


Teplo

Context: systému, : : : c : : {\displaystyle c} je jeho měrná tepelná kapacita, : : : Δ T : : {\displaystyle \Delta T} je rozdíl počáteční teploty : : : :. T : 1 : : : : {\displaystyle T_{1}} a koncové teploty : : : : T : 2 : : : : {\displaystyle T_{2}} (tzn. : : : Δ T = : T : 2 : : - : T : 1 : : : : {\displaystyle \Delta T=T_{2}-T_{1}} ). Tepelná kapacita : : : c : : {\displaystyle c} může záviset na teplotě, proto se vztah uvádí v diferenciálním tvaru: : : : δ Q = m c : d : T : : : {\displaystyle. \delta Q=mc\mathrm {d} T\,} , kde : : : δ Q : : : {\displaystyle \delta Q\,} značí, že se u tepla nejedná o totální diferenciál. Měřením tepla se zabývá kalorimetrie. Základem kalorimetrických úvah je zákon zachování energie, jehož znění vyjadřuje tzv. kalorimetrická rovnice. Teplo potřebné k ohřátí předmětu o jeden teplotní stupeň se nazývá tepelná kapacita C tohoto předmětu. Teplo potřebné k ohřátí jednoho kilogramu látky o jeden teplotní stupeň se nazývá měrná tepelná kapacita (měrné teplo) c této láky. Teplo potřebné k ohřátí jednoho molu látky o jeden teplotní stupeň se nazývá molární tepelná kapacita (molární teplo) této látky.

Question: Jaká je ve fyzice a v chemii značka tepla?

Answer: Q


Francie

Context: Francie ročně utratí na armádu bezmála 50 mld dolarů, což je 2,6 % HDP (podle statistik NATO z roku 2003) a v absolutních číslech třetí místo na světě za USA a Čínou. Spolu se Spojeným královstvím platí 40 % z celkových výdajů na obranu celé EU. Francie je jedním z pěti států světa, které vlastní jak jaderné a termojaderné zbraně. Podrobnější informace naleznete v článku Ekonomika Francie. Ekonomika Francie kombinuje rozsáhlé soukromé společnosti (přibližně 2,5 milionu registrovaných) se společnostmi se značnou měrou intervence vlády. Vláda si ponechala velký vliv na klíčové segmenty sektorů infrastruktury, což znamená, že rozhoduje v otázkách železnice, energetiky, letectví a telekomunikace. Tento stav byl výhodný asi do 90. let, v posledních letech vláda pomalu odprodává své podíly ve společnostech France Télécom, Air France, stejně tak jako pojišťovny, banky a zbrojní průmysl. Francie je členem skupiny G8. Francouzská ekonomika je 5. největší ekonomikou na světě. V roce 2002 úplně přestala používat svou historickou měnu francouzský frank a v rámci Evropské měnové unie užívá společnou měnu euro. Podle údajů OECD za rok 2007 je Francie 5. největší exportér výrobků na světě po Německu, Číně, USA a Japonsku. Je šestý největší dovozce výrobků za USA, Německem, Čínou, Spojeným královstvím a Japonskem. Dále podle statistiky OECD byla v roce 2007 Francie na třetím místě v získávání přímých zahraničních investic. S téměř 158 miliardami USD zahraničních investic se Francie zařadila za USA (237,5 mld. USD investic) a Spojené království (185,9 mld. USD). Na druhou stranu francouzské společnosti investovaly ve stejném období 224,6 miliard USD v zahraničí, což zařazuje Francii na třetí místo žebříčku největších zahraničních investorů po USA (333,2 mld. USD) a Spojeném království (229,8 mld. USD). Francie je také druhou nejvíce produktivní zemí v OECD (nepočítaje Norsko, kde jsou hodnoty zvýšeny uměle tržbami z ropy, a Lucembursko, kde s velkými offshorovými investicemi bank). V roce 2003 byl průměrný hrubý domácí produkt na jednu hodinu práce 47,2 USD. Mezi příklady technologické vyspělosti francouzského průmyslu patří mj. vysokorychlostní vlaky TGV a letadla Airbus. Železniční síť Francie, která k roku 2008 spojuje 29 473 km, je nejdražší železniční sítí v západní Evropě a spravuje ji společnost RFF. Po Německu jde o druhou nejrozsáhlejší železniční síť v západní Evropě. Vlaky osobní dopravy provozuje společnost SNCF.

Question: Na kolikátém místě v získávání přímých zahraničních investic byla Francie podle statistiky OECD v roce 2007?

Answer: na třetím


Registana

Context: Klisna Registana je dvojnásobná vítězka Velké pardubické steeplechase z let 2003 a 2004, v obou ročnících s žokejem Peterem Gehmem v sedle. Narodila se 1. dubna 1996 v Německu z klisny Reklame po otci Tauchsport. Jejím novým majitelem se stala koncem roku 1999 dostihová stáj Wrbna Racing. V srpnu 2006 ukončila svoji dostihovou kariéru, během které absolvovala 33 závodů steeplechase, z nichž 21 vyhrála a získala tak 10 444 608 Kč. Potomci 12. 3. 2008 - klisna Regine (GER) po Oscar (IRE) 28. 3. 2009 - valach Reaper (GER) po Sholokhov (IRE) 28. 5. 2010 - valach Rafa po Linngari (IRE); 2014 utracen 7. 4. 2012 - valach Reki po Look Honay (IRE) 7. 5. 2013 - valach Randy po Next Desert (IRE) 13. 4. 2015 - klisna Relandi po Alandi (IRE)

Question: Kdy se narodila klisna Registana?

Answer: 1. dubna 1996


Baltské moře

Context: Baltské moře (též Balt, německy Ostsee, dánsky Ø, švédsky Östersjön, finsky Itämeri, estonsky Läänemeri, livonsky Vā mer, sámsky Nuortamearra, lotyšsky Baltijas jū, litevsky Baltijos jū, rusky Б м, polsky Morze Bałtyckie, Bałtyk, kašubsky Bôłt) je brakické šelfové moře Atlantského oceánu, od nějž ho dělí ještě Severní moře a průlivy Skagerrak a Kattegat. Jméno pochází z latinského Mare Balticum, jež je odvozeno od gótského kmene Baltů. Gótsky znamená balt smělý.[zdroj? ] Název zřejmě nepochází z baltských jazyků, i když podobnost jejich výrazu pro bílou barvu (kmen balt-) je nápadná.[zdroj? ] V jazycích místních germánských národů se moře nazývá Východním. Plocha Baltského moře činí 422300 km2, největší hloubky dosahuje 459 m. Velké výběžky Baltského moře představují Botnický záliv, Finský záliv a Rižský záliv, mimo ně jsou zde ještě menší Vyborský záliv, Gdaňský záliv, Pomořanský záliv a další. Fauna Baltského moře je velmi atypická hlavně kvůli výskytu jak mořských, tak sladkovodních druhů ryb. Baltské moře je se Severním mořem propojeno Kielským průplavem. Podrobnější informace naleznete v článku Seznam ostrovů Baltského moře. Známé ostrovy a souostroví jsou například: Å, Bornholm, Gotland, Haiuloto, Saaremaa, Hiiumaa, Velassaaret, Rujána. Podrobnější informace naleznete v článku Úmoří Baltského moře. Evropská pevnina k Baltskému moři přiléhá z jihu pobřežím Německa a Polska, na západě leží Dánsko, na severozápadě Švédsko a na východě postupně (od severu k jihu) Finsko, Rusko, Estonsko, Lotyšsko, Litva a znova Rusko. Patrně nejdůležitějšími řekami, které do Baltského moře přivádějí své vody, jsou Něva v Rusku, Daugava v Lotyšsku, Visla v Polsku, Němen na pomezí Litvy a Ruska a Odra na pomezí Německa a Polska. Protože do Baltského moře přitéká hodně vody a výpar je nízký, salinita je nižší než v okolním oceánu. Baltské moře je nejméně slaným mořem na světě. V Baltském moři došlo v roce 1994 k potopení trajektu Estonia. Moře se potýká s velkým znečištěním vod, předpoklady pro znečištění tvoří i přírodní podmínky. Kvůli svému relativně mělkému dnu a malé výměně vod se sousedním Severním mořem se zde drží znečišťující látky. Velký podíl na dnešním neutěšeném stavu má bývalý Sovětský svaz a země východního bloku. Absence ekologických norem umožnila průmyslu a továrnám vypouštět odpad přímo do moře, popř. do vodních toků do něj ústících. V baltské oblasti žije velké množství obyvatel. Státy kolem Baltského moře jsou všechny industrializované a provozují intenzivní hospodářství založené na chemickém hnojení. Největším problémem jsou přítoky, které jsou znečištěné od průmyslu a hnojiv, které způsobují eutrofizaci a vyživují v moři plankton.

Question: Jaké ryby se vyskytují v Baltském moři?

Answer: mořských, tak sladkovodních druhů ryb


Chráněná krajinná oblast Český ráj

Context: Chráněná krajinná oblast Český ráj je nejstarší chráněnou krajinnou oblastí v Česku. Vyhlášena byla roku 1955 a v roce 2002 došlo vládním nařízením k jejímu rozšíření o oblast Maloskalska a Prachovských skal. Zaujímá území o rozloze cca 181,5 km2. Při 50. výročí byl Českému ráji přidělen status Globální geopark UNESCO. CHKO se rozkládá na území tří krajů a čtyř okresů - Královéhradecký kraj (okres Jičín), Liberecký kraj (okresy Semily a Jablonec nad Nisou) a Středočeský kraj (okres Mladá Boleslav). Správa CHKO Český ráj sídlí v Turnově. Chráněná krajinná oblast Český ráj leží uvnitř šířeji pojaté oblasti turistického regionu Český ráj a je rozdělena do tří samostatných částí. Největší z nich je přibližně mezi Mnichovým Hradištěm, Turnovem a Sobotkou (zahrnuje oblast Mužského a Příhrazských skal, Hruboskalsko a okolí Trosek). Druhá část leží mezi Turnovem, Malou skálou a Kozákovem (oblast Maloskalska, Suchých skal a vrchu Kozákova). Třetí část je nejmenší a je přibližně mezi Jičínem a Mladějovem (sem spadá oblast Prachovských skal). Většinu podloží chráněného území tvoří tzv. kvádrové pískovce, které tu byly uloženy v období křídy. V období terciéru byla v oblasti aktivní sopečná činnost, vzniklo tu mnoho podpovrchových těles. Okolní křídové sedimenty byly postupem času rozrušeny a odneseny řekami, protože jsou méně odolné než tvrdé magmatické horniny. Tímto způsobem vznikl i nejznámější kopec a dominanta Českého ráje – Trosky. Hora Kozákov (744 m n. m.) je známým nalezištěm drahých kamenů (zejména odrůd křemene). Na území CHKO jsou evidovány stovky jeskyní a skalních dutin, nejvýznamnější se nachází v přírodní rezervaci Klokočské skály. Dvě jeskyně v území jsou uzavřeny pro veřejnost z důvodu ochrany vrápence malého (Sklepy pod Troskami a Krtola). Ze stejného důvodu je uzavřena tesaná pískovcová štola na úpatí Kozákova. PR Apolena PR Bažantník PR Bučiny u Rakous PR Hruboskalsko PP Libunecké rašeliniště PP Libuňka PR Klokočské skály NPP Kozákov PP Meziluží PR Na hranicích PP Na Vápenici PP Oborská luka PP Ondříkovický pseudokrasový systém PR Podtrosecká údolí PR Prachovské skály PR Příhrazské skály PP Rybník Vražda NPP Suché skály. PP Tachovský vodopád PP Trosky PR Údolí Plakánek PP V Dubech PP Vústra PR Žabakor Ve správě CHKO jsou i dvě území, která leží mimo chráněnou oblast: NPP Bozkovské dolomitové jeskyně NPP Strážník Český ráj Obrázky, zvuky či videa k tématu CHKO Český ráj ve Wikimedia Commons Chráněná krajinná oblast Český ráj na OpenStreetMap

Question: Jaká je rozloha Chráněné krajinné oblasti Český ráj v kilometrech čtverečních?

Answer: 181,5


FK Baník Dubňany

Context: B 2009–2012: I. B třída Jihomoravského kraje – sk. C 2012–2014: I. A třída Jihomoravského kraje – sk. B 2014–2015: Přebor Jihomoravského kraje 2015– : I. A třída Jihomoravského kraje – sk. BJednotlivé ročníkyZdroj: Legenda: Z – zápasy, V – výhry, R – remízy, P – porážky, VG – vstřelené góly, OG – obdržené góly, +/− – rozdíl skóre, B – body, červené podbarvení – sestup, zelené podbarvení – postup, fialové podbarvení – reorganizace, změna skupiny či soutěže Poznámky: 1968/69: Po sezoně došlo k celkové reorganizaci soutěží. 1969/70: V této sezoně byly body udělovány takto: 3 body za vítězství o dvě a více branek, 2 body za výhru o jednu branku, 1 bod za jakoukoli gólovou remízu, žádný bod za remízu 0:0. 1971/72: Po sezoně proběhla reorganizace nižších soutěží (zrušení žup, návrat krajů). 1976/77: Po sezoně proběhla reorganizace nižších soutěží. 1980/81: Po sezoně proběhla reorganizace nižších soutěží. 1982/83: Po sezoně proběhla reorganizace krajských soutěží. 1985/86: Po sezoně proběhla reorganizace krajských soutěží. 1990/91: Po sezoně proběhla reorganizace nižších soutěží (zrušení krajů, návrat žup). 1997/98: Baníku Dubňany byly odečteny 3 body. 2001/02: Po sezoně proběhla reorganizace nižších soutěží (zrušení žup, návrat krajů). == FK Baník Dubňany "B" == FK Baník Dubňany "B" byl rezervním týmem Dubňan, které se pohyboval v okresních soutěžích. Od sezony 2010/11 hrál Okresní soutěž Hodonínska – sk. A (9. nejvyšší soutěž). Po sezoně 2015/16 ukončil svoji činnost. === Umístění v jednotlivých sezonách === Stručný přehledZdroj: 2004–2006: Základní třída Hodonínska – sk. A 2006–2008: Okresní soutěž Hodonínska – sk. A 2008–2010: Základní třída Hodonínska 2010–2016: Okresní soutěž Hodonínska – sk. AJednotlivé ročníkyZdroj: Legenda: Z – zápasy, V – výhry, R – remízy, P – porážky, VG – vstřelené góly, OG – obdržené góly, +/− – rozdíl skóre, B – body, červené podbarvení – sestup, zelené podbarvení – postup, fialové podbarvení – reorganizace, změna skupiny či soutěže == Odkazy == === Reference === === Literatura === Kolektiv autorů, Historie fotbalu ve Starém Městě a Uherském Hradišti – Dáme góla, dáme..., vydalo FK Staré Město, občanské sdružení; ISBN: 978-80-239-9259-5 === Externí odkazy ===

Question: Jaký fotbalový klub je v Dubňanech ?

Answer: FK Baník Dubňany


Judas Priest

Context: Tento kvartet hrál v Birminghamu a jeho okolí s různými bubeníky až do roku 1974, někdy hráli jako předkapela pro např. Budgie, Thin Lizzy a Trapeze. Nakonec finanční potíže a problémy s vedením (společnost Tony Iommiho IMA) dovedly k odchodu Alana Atkinse a bubeníka Alana Moora v květnu 1973. V té době Ian Hill chodil s ženou z nedalekého města Walsall, a ta navrhla svého bratra Roba Halforda jako možného zpěváka. Halford se ke skupině připojil a s ním přišel i bubeník z jeho předchozí kapely Hiroshima - John Hinch. Tato sestava jela turné po Velké Británii, mnohdy i jako předkapela pro Budgie, a dokonce i jako hlavní hvězda několika koncertů v Norsku a Německu. Předtím, než kapela vstoupila do studia, aby nahrála své první album, navrhla jejich nahrávací společnost přidat dalšího hudebníka do sestavy. Downing byl neochotný zakomponovat klávesy nebo žestě do kapely, a tak v dubnu 1974 vybral dalšího kytaristu - Glenna Tiptona ze Staffordské skupiny Flying Hat Band jako nového člena.

Question: Kdo roku 1973 vystřídal zpěváka Atkinse?

Answer: Roba Halforda


Vladislav Jagellonský

Context: V důsledku sbližování Jagellonců s francouzským královským dvorem v roce 1500 začalo se uvažovat o vzájemných sňatcích, uskutečnil se však pouze jeden. 23. března 1502 podepsali Vladislavovi zplnomocněnci svatební smlouvu s Annou z Foix a Candale, dcerou Gastona, hraběte z Candale, a Kateřiny z Foix. Ještě před svým sňatkem s Vladislavem Jagellonským byla Anna korunována 29. září 1502 ve Stoličném Bělehradě uherskou královnou. Českou královnou se nikdy korunovat nedala. Královna Anna konečně porodila Vladislavovi potomky, dceru Annu (1503) a syna Ludvíka. Tři roky po narození dcery Anny, 27. března 1506, uzavřel Vladislav Jagellonský s římským králem Maxmiliánem I. dohodu to tom, že si Anna vezme v budoucnu za manžela jednoho z Maxmiliánových vnuků. A v případě, že se někdy narodí Vladislavovi syn (což se 26. 7. 1506 stalo) ožení se tento syn v budoucnu s Maxmiliánovou vnučkou Marií. Vladislav Jagellonský se domníval, že si touto dohodou získal v římském králi mocného spojence proti odbojným uherským magnátům, v jejichž čele stál mocný Jan Zápolský. Římský král ale na smlouvu příliš ohled nebral. V květnu 1506 tedy Maxmiliánova vojska vtrhla do Uher a obsadila Prešpurk a Šoproň, přičemž Maxmilián I. prohlásil, že přichází hájit svá dědická práva na uherskou korunu.

Question: Který český král původem z Polska vládl v českých zemích od roku 1471?

Answer: Vladislav Jagellonský


Dysprosium

Context: V přírodě se dysprosium vyskytuje pouze ve formě sloučenin. Neexistují však ani minerály, v nichž by se některé lanthanoidy (prvky vzácných zemin) vyskytovaly samostatně, ale vždy se jedná o minerály směsné, které obsahují prakticky všechny prvky této skupiny. Mezi nejznámější patří monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotim, chemicky fosforečnany lanthanoidů , dále bastnäsity (Ce, La, Y)CO3. F– směsné flourouhličitany prvků vzácných zemin a např. minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6. Velká ložiska těchto rud se nalézají ve Skandinávii, USA, Číně a Vietnamu. Významným zdrojem jsou i fosfátové suroviny – apatity z poloostrova Kola v Rusku. V roce 2018 byl ohlášen nález ložiska bohatého na yttrium, dysprosium, europium a terbium poblíž japonského ostrůvku Minamitori (asi 1 850 km jihovýchodně od Tokia)[1] Vzhledem k omezené dostupnosti hrozí v nejbližších letech kritický nedostatek zdrojů prvku pro technologické využití.[2] Výše uvedený nález by mohl tuto situaci změnit. Při průmyslové výrobě prvků vzácných se jejich rudy nejprve louží směsí kyseliny sírové a chlorovodíkové a ze vzniklého roztoku solí se přídavkem hydroxidu sodného vysráží hydroxidy. Separace jednotlivých prvků se provádí řadou různých postupů – kapalinovou extrakcí, za použití ionexových kolon nebo selektivním srážením nerozpustných komplexních solí. Příprava čistého kovu se obvykle provádí redukcí oxidu dysprosia Dy2O3 elementárním vápníkem. Dy2O3 + 3 Ca → 2 Dy + 3 CaO Použití a sloučeniny Podobně jako gadolinium, vykazuje dysprosium vysoký účinný průřez pro záchyt tepelných neutronů a jeho slitiny s niklem jsou často používaným materiálem pro výrobu moderátorových tyčí v jaderných reaktorech. Zasunutím těchto tyčí do nitra reaktoru dojde k poklesu neutronového toku a tím zpomalení štěpné reakce. Světelné výbojky plněné halogenidy dysprosia jsou zdrojem velmi intenzivního světelného záření a nacházejí proto uplatnění především ve filmařském průmyslu a dalších speciálních aplikacích s požadavky na mohutný světelný tok. Společně s vanadem se dysprosium uplatňuje při výrobě laserů. Odkazy

Question: Jakou má chemickou značku Dysprosium?

Answer: Dy


Mydlokor

Context: Mydlokor Mydlokor Mydlokor Quillaja saponaria Vědecká klasifikace Říše rostliny (Plantae) Podříše cévnaté rostliny (Tracheobionta) Oddělení krytosemenné (Magnoliophyta) Třída vyšší dvouděložné (Rosopsida) Řád bobotvaré (Fabales) Čeleď mydlokorovité (Quillajaceae) Rod mydlokor (Quillaja)Molina, 1782 Některá data mohou pocházet z datové položky. Plody mydlokoru Quillaja brasiliensis Mydlokor[1] (Quillaja) je jediný rod čeledi mydlokorovité (Quillajaceae) z řádu bobotvaré (Fabales) vyšších dvouděložných rostlin. Zahrnuje 2 nebo 3 druhy stromů, rostoucí v mírných oblastech Jižní Ameriky. Mydlokor tupolistý je využíván jako přírodní mýdlo. Popis Mydlokory jsou stálezelené, až 25 metrů vysoké stromy se střídavými jednoduchými listy. Listy jsou zubaté, kožovité, s palisty. Květy jsou uspořádané v krátkých úžlabních latách. Kalich i koruna jsou pětičetné. Tyčinek je 10. Gyneceum je částečně srostlé, z 5 plodolistů. Květy mají zajímavou morfologii. Tyčinky, které jsou naproti korunním lístkům, vyrůstají od báze hvězdovitého semeníku, zatímco tyčinky naproti kališním lístkům vyrůstají z disku, který je rozšířen na plochu kališních lístků.[2][3] Rod zahrnuje 2 nebo 3 druhy, rostoucí v temperátních oblastech Jižní Ameriky[2] v jižní Brazílii, Bolívii, Peru a Chile.[3] Taxonomie V dřívějších taxonomických systémech byl rod Quillaja řazen do čeledi růžovité (Rosaceae). Zástupci mydlokor tupolistý (Quillaja saponaria) Využití Vnitřní kůra mydlokoru tupolistého (Quillaja saponaria) obsahuje pěnivé saponiny a je využívána jako přírodní mýdlo a v kosmetice. V lidovém lékařství je využívána např. při bronchitidě.[4] Reference ↑ SKALICKÁ, Anna; VĚTVIČKA, Václav; ZELENÝ, Václav. Botanický slovník rodových jmen cévnatých rostlin. Praha: Aventinum, 2012. ISBN 978-80-7442-031-3. (česky) 1 2 STEVENS, P.F. Angiosperm Phylogeny Website [online]. Missouri Botanical Garden: Dostupné online. 1 2 REICHE, Carl.

Question: Jak vypadají listy Mydlokoru?

Answer: zubaté, kožovité, s palisty


Viktor Orbán

Context: Když se 14. dubna 2009 rozhodovalo o zvolení Gordona Bajnaie do úřadu premiéra, shromáždilo se asi 5000 příznivců Orbánova Fideszu na náměstí před parlamentem a vyzývali poslance, aby Bajnaie při hlasování nepodpořili. Poslanci MSZP a SZDSZ však Bajnaie zvolili premiérem a očekávalo se od něj, že povede úřednickou vládu až do termínu řádných voleb na jaře 2010. Popularita jeho Maďarské socialistické strany, hlavního rivala Fideszu, se však tehdy pohybovala na historicky nejhorší úrovni od vzniku této strany. Viktor Orbán, který veřejně prohlásil, že podpoří snahy Maďarů žijících za hranicemi Maďarska o vytvoření jejich autonomie, se už v květnu 2009 cítil příštím maďarským premiérem.Dne 23. května 2009 Orbán prohlásil na předvolebním shromáždění slovenské Strany maďarskej koalície - Magyar Koalíció Pártja, která se konala v maďarském městě Esztergom, že nadcházející volby do Evropského parlamentu jsou záležitostí všech Maďarů žijících v Karpatské kotlině. Orbán prohlásil během svého výstupu: Každého Maďara, který 7. června odevzdá svůj hlas, bude s očekáváním sledovat jiný Maďar za hranicemi. . Slovenský premiér Robert Fico následně tato slova tvrdě kritizoval a dokonce označil Orbána a předsedu SMK-MKP Pála Csákyho za hrozbu pro Slovensko. Orbánova slova zkritizoval i bývalý slovenský premiér Mikuláš Dzurinda, jehož vláda si s Orbánovou vládou v letech 1998–2002 poměrně dobře rozuměla.Růst popularity Fideszu a Viktora Orbána se projevil během voleb do Evropského parlamentu 2009, kdy Fidesz (v koalici s KDNP) získal 16 mandátů a hlavní rival MSZP jen 4 mandáty. Do Evropského parlamentu se dostala také krajně pravicová strana Jobbik se 3 mandáty a liberálně konzervativní MDF obhájilo svůj 1 mandát. === Volby 2010 a podruhé premiérem === Viktor Orbán byl kandidátem strany na post premiéra pro Parlamentní volby 2010. Již podle předvolebních průzkumů se preference Fidesz pohybovaly od 53% do 68%, zatímco preference levicové MSZP byly jen od 17% do 23%.

Question: Kdo byl premiérem Maďarska v letech 1998 až 2002?

Answer: Viktor Orbán


Kometa

Context: Koma obsahuje různé nedisociované i disociované molekuly, radikály a ionty, např. OH-, NH2-, CO, CO2, NH3, CH4, CN, (CN)2 aj. Říká se, že kometární materiál si můžete udělat i doma: vezměte trochu vody, smíchejte s tonerem z tiskárny a ještě přidejte trochu organických látek z vlastních slin. Tuto směs promíchejte s pevným oxidem uhličitým (suchým ledem) a nechte zmrznout. Všeobecně se předpokládá, že komety vznikají v Oortově mračnu ve velké vzdálenosti od Slunce, spojováním zbytků po kondenzaci sluneční mlhoviny. Okraje takovýchto mlhovin jsou dostatečně chladné na to, aby zde mohla existovat voda v pevném a nikoli plynném skupenství. Planetky vznikají jiným procesem, ale velmi staré komety, které ztratily všechnu svoji těkavou hmotu, se jim mohou podobat. Předpokládá se, že komety – přesněji kometární jádra – vznikají ve vzdáleném oblaku známém jako Oortův oblak (pojmenovaném podle holandského astronoma Jana Hendrika Oorta, který jako první vyslovil hypotézu o jeho existenci) ve vzdálenosti kolem 50 000 astronomických jednotek od Slunce. V této vzdálenosti je gravitační působení Slunce již velmi slabé a proto na komety významně působí i jiná vesmírná tělesa – především okolní hvězdy. Pokud se některá z nich přiblíží ke Slunci, pak vymrští množství komet z jejich vzdálených oběžných drah. Některé z nich se potom dostanou na extrémně protáhlou eliptickou oběžnou dráhu, která má perihel (nejbližší bod oběžné dráhy) dostatečně blízko u Slunce. Když se kometa přiblíží k vnitřní části sluneční soustavy, zahřívání jejího jádra Sluncem způsobí, že se jeho vnější ledové vrstvy začnou vypařovat. Takto uvolněné proudy prachu a plynu vytvoří extrémně řídkou atmosféru okolo komety, nazývanou koma, a síla, kterou na komu působí sluneční vítr, způsobí vytvoření ohonu mířícího směrem od Slunce. Prach a plyn vytvářejí samostatné ohony, které míří do mírně odlišných směrů, přičemž prach zůstává vzadu za oběžnou dráhou komety (často takto vzniká zakřivený ohon) a ohon z ionizovaného plynu vždy míří přímo od Slunce, protože plyn je silněji ovlivňován slunečním větrem než prach a sleduje čáry magnetického pole a ne trajektorii oběžné dráhy. Ačkoli pevné těleso komety, takzvané jádro, má průměr menší než 50 km, koma může být větší než Slunce a ohony mohou dosáhnout délky 150 milionů km i více. Komu i ohon osvětluje Slunce, proto mohou být pozorovatelné ze Země, když kometa prolétá vnitřní částí sluneční soustavy, prach odráží sluneční světlo přímo a plyny září v důsledku ionizace. Většina komet je bez pomoci dalekohledu příliš slabě viditelná, ale několik jich je dostatečně jasných na to, aby byly viditelné pouhým okem.

Question: Jak se jmenuje oblast, kde se předpokládá vznik komet?

Answer: Oortův oblak


Sexuálně přenosná nemoc

Context: Není možné dostat sexuálně přenosnou nemoc ze sexuální aktivity s osobou, která nemoc nemá a obráceně, osoba mající SPN ji dostala z kontaktu (sexuálního nebo jiného) s někým, kdo ji měl nebo s jeho tělesnými tekutinami. I když pravděpodobnost přenosu rozličných nemocí různými sexuálními aktivitami je dost variabilní, obecně všechny sexuální aktivity mezi dvěma (nebo víc) lidmi by měly být považovány za dvousměrnou cestu pro přenos SPN (tedy "předání" i "příjem" je možný risk). Zdravotní profesionálové doporučují bezpečný sex, např. použití kondomů při každé sexuální aktivitě, ale bezpečný sex by neměl být považován za absolutní záruku. Abstinence od sexuálních aktivit zahrnující jiné lidi ochrání proti sexuálnímu přenosu těchto sexuálně přenosných infekcí; ale SPN mohou být též přenášeny jinými aktivitami jako kontakt s tělesnými tekutinami, např. krevní transfuze a jiné krevní produkty, sdílení injekčních jehel, úrazy s propíchnutím jehlou (když zdravotní personál je neúmyslně píchnut jehlou během zdravotní procedury), sdílení jehel pro tetování, a též porod. Tyto prostředky přenosu značí zvýšený risk pro určité skupiny osob jako zdravotníci, hemofilici a narkomani. Současné epidemiologické studie zkoumali komunitní sítě, které jsou definovány sexuálním vztahem mezi jednotlivci a objevili, že vlastnosti sexuálních sítí jsou podstatné pro rozšíření sexuálně přenosných nemocí. Zvláště tříděné míchání mezi lidmi s velkým počtem sexuálních partnerů se zdá být důležitým faktorem. Protože prostitutky mají tendenci mít mnoho sexuálních partnerů, prostituce bez použití prostředků pro bezpečný sex je často spojována s rozšířením sexuálně přenosných nemocí. Někteří cestovatelé jako řidiči kamionů a námořníci mívají víc sexuálních partnerů (často prostitutky). Ale sexuálně přenosné nemoci jsou potenciálně přenášeny v jakékoli formě sexuálního vztahu, proto je důležité aby všichni členové komunity, kteří jsou zapojeni do sexuálních vztahů, používali prostředky pro bezpečný sex bez ohledu na sexuální vztahy. Je možné být asymptomatickým (bezpříznakovým) přenašečem sexuálně přenosných nemocí. Sexuálně přenosné nemoci zvláště u žen často způsobují vážný stav pánevní zánětlivé nemoci. == Léčba == Sexuálně přenosné nemoci jsou dobře známé stovky let – angličtina má zkratky pro 2 z nejčastějších: "pox" (syfilis) a "the clap" (kapavka). Před objevením moderních léků byly sexuálně přenosné nemoci obecně neléčitelné a léčba byla limitována na léčení symptomů nemoci. První klinika pro sexuální nemoci byla otevřena 31. ledna 1747 v Londýně - (London Dock Hospital).

Question: Proč je prostituce bez použití prostředků pro bezpečný sex často spojována s rozšířením sexuálně přenosných nemocí?

Answer: Protože prostitutky mají tendenci mít mnoho sexuálních partnerů


Katedrála svatého Michaela archanděla (Bělehrad)

Context: Další informace Web Oficiální web multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Katedrála svatého Michaela archanděla (srbsky v cyrilici С ц С А М a v latince Saborna crkva Svetog Arhanđela Mihaila) je srbským pravoslavný chrám v hlavním městě Srbska Bělehradě, na Kosančićevom vencu. Historie Chrám byl postaven v letech 1837 až 1840 v klasicistním architektonickém stylu s prvky baroka na rozkaz knížete Miloše Obrenoviće. Jeho hlavním architektem byl Adam Fridrih Kverfeld, vzorem byl podobný kostel, který se nachází ve Sremských Karlovcích. Ve své době se chrám stal největším kostelem, zbudovaným na srbském území. Proto byl také hlavním pravoslavným chrámem Srbska, probíhaly v něm korunovace srbských panovníků a intronizace řady srbských patriarchů. V roce 1904 se zde uskutečnila korunovace srbského krále Petra I. Karađorđeviće. Architektura Klasicistní stavbu doplňují barokní prvky. Portál chrámu zdobí mozaiky Přesvaté bohorodičky, Svaté Trojice a archandělů Michaela a Gabriela. Ikonostas sestavil sochař Dimitrije Petrović a ikony pocházejí z dílny A. Avramoviće z 19. století.

Question: V jakém slohu byla postavena katedrála svatého Michaela Archanděla?

Answer: klasicistním architektonickém stylu s prvky baroka


Nikumaroro

Context: Nikumaroro Nikumaroro Stát Kiribati Kiribati Zeměpisné souřadnice 4°40′48″ j. š., 174°31′1″ z. d. Osídlení multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Nikumaroro (též Gardnerův ostrov) je součástí Phoenixských ostrovů ve státě Kiribati v západním Tichém oceánu. Jde o odlehlý, protáhlý korálový atol trojúhelníkového tvaru s bohatou vegetací a velkou centrální lagunou. Nikumaroro je přibližně 7,5 kilometrů dlouhý a 2,5 kilometru široký. Laguna je při přílivu spojená s mořem dvěma mělkými průlivy. Oceán kolem ostrova je mimo útes velmi hluboký a jediné možné kotviště se nachází na západním okraji útesu naproti troskám opuštěné britské osady fungující ve 40. až 60. letech 20. století. Kotviště je bezpečné pouze pokud vlaje jihovýchodní pasát. Přistání na ostrově je obtížné a většinou probíhá jižně od kotviště. Ačkoliv se na ostrově nacházelo v minulosti osídlení, dnes je ostrov neobydlen. V roce 2016 vyhlásilo Kiribati na Phoenixských ostrovech národní park, který byl rozšířen v roce 2008. Rozloha parku je 425 300 km² a zahrnuje osm atolů včetně Nikumaroro. Nikumaroro byl předmětem významných spekulací a průzkumu jako možné místo nouzového přistání americké letkyně Amelie Earhartové v roce 1937, během jejího posledního letu při pokusu obletět Zemi.

Question: Jaký jiný název se používá pro ostrov Nikumaroro?

Answer: Gardnerův ostrov


Holokaust

Context: Přes 80 tisíc osob bylo během holokaustu za druhé světové války vyvražděno. Silnou kritiku si v moderní době vysloužilo rozhodnutí Československa z roku 1938, kdy zakázalo rakouským Židům vstup na své území a vrátilo do Rakouska do rukou nacistů tisíce židovských uprchlíků. Podrobnější informace naleznete v článku Zpochybňování holokaustu. Holokaust je či některé z jeho částí jsou občas terčem zpochybňování. Ačkoliv v drtivé většině případů není zpochybňována perzekuce Židů jako celek, je pro tento fenomén vžité taktéž označení popírání holokaustu. V mnoha státech světa včetně České republiky je zpochybňování holokaustu, též označované jako hlásání Osvětimské lži, trestným činem. Zpochybňování holokaustu je součástí širšího směru, tzv. historického revizionismu. Zpochybňování holokaustu v souladu s vědeckými metodami je jedním z nových proudů tohoto původně v podstatě seriózního historického proudu, který tak značně zdiskreditovalo. Podle americké historičky Debory Lipstadt seriózní historikové tento směr odmítají a vyčítají mu pseudovědecké metody práce a neseriózní práci s prameny a citacemi s účelem falšovat historii. Větší část revizionistů nezpochybňuje holokaust jako celek, ale jeho plánovanost či rozsah a počet obětí. Vedle plného uznání na jedné straně a celkového nebo částečného zpochybnění na straně druhé existuje k holokaustu i jakýsi "třetí" postoj, byť tento je minoritně zastoupený. Ten holokaust jako takový nezpochybňuje – nezaobírá se ani tak jím samotným, jako spíš jeho odkazem a tím, jak je jeho památka vnímána a jaký má v současnosti vliv, popř. zdali nebyl v minulosti zneužit pro ideologické, politické či jiné cíle. Hlavním představitelem je Norman Finkelstein (sám židovského původu), který na toto téma napsal knihu Průmysl holocaustu, jež byla přeložena do 16 jazyků. Zavádí v ní pojem průmysl holokaustu a rozvíjí v ní několik otázek, jako je mimo jiné: to, jak holokaust obhajuje sám sebe a jak se staví nad podobné tragické události dějin; propagace holokaustu z finančního hlediska (jeho kapitalizace); zveličování, přikrášlování a zneužívání utrpení Židů jako pózy ublíženectví; zneužití holokaustu pro politické cíle, zejména v prosazování politických zájmů Izraele; argumentace holokaustem těmi, jichž se holokaust fakticky nedotkl.

Question: Kdo napsal knihu Průmysl holokaustu?

Answer: Norman Finkelstein


Třetí bitva u Yper

Context: Bitva u Passchendale (31. červenec – 6. listopad 1917) čili Třetí bitva u Yper (nebo u Yprů či u Ypry) bylo střetnutí zákopové fáze první světové války. Bitva probíhala na západní frontě od července do listopadu 1917 a bojovalo se o kontrolu nad hřebeny, které se nacházejí na jihu a východě od belgického města Ypry v Západních Flandrech. Probíhala od července do listopadu 1917. Tato bitva je jedním z příkladů nesmyslnosti válek, neboť lidské ztráty celkem na obou stranách prokazatelně dosáhly neuvěřitelného počtu více jak 500 000 životů, ale ani za tuto cenu žádná ze zúčastněných stran nedosáhla významného územního ani materiálního zisku. Velení obou stran (z politických a strategických důvodů) po dobu několika měsíců odmítalo vzdát boj o území velké v podstatě jen několik kilometrů. Mnoho obětí přitom nepadlo v boji, ale zahynulo v močálech. O šílenství těchto událostí dostatečně vypovídá i fakt, že současné odhadované počty obětí se podle různých odhadů liší o statisíce, celkem padlo na obou stranách mezi 500 000 až 700 000 vojáků. Vojska Dohody docílila jen toho, že se fronta posunula zhruba o 8 km, ovšem v některých částech byla tato území ztracena již pět měsíců poté - když bez odporu padla do rukou Němcům po bitvě u Lys, součásti jarní ofenzívy roku 1918. Belgičané, ve snaze zabránit Němcům v postupu, vypustili v předstihu mořské hráze, a tak se krajina proměnila v močál. V takovém terénu se pak drželo bahno i v období, kdy bylo delší dobu sucho. Všechny britské útoky se tak potýkaly s blátem. V některých fázích bitvy se odhaduje, že zhruba třetina obětí se utopila v močále. Německé protiútoky měly prakticky stejné obtíže. Britové své pozice zajistili mimo jiné i podzemními minami, které při jednom z německých útoků odpálili. Během jedné minuty tak zemřelo více než 10.000 německých vojáků. Celkové ztráty bitvy u Paschendale se pohybují okolo 310 000 mužů na britské, 85 000 mužů na francouzské a 260 000 mužů na německé straně (v maximálních odhadech až 400 000). Generál Douglas Haig při původním plánování operace počítal se ztrátou 50 000 mužů a odmítal požadavky generála Huberta Plumera na dvojnásobný počet dělostřelectva a kvůli střídání asi trojnásobný počet divizí.

Question: V jakém roce se odehrála bitva u Yper?

Answer: 1917


Býk (znamení)

Context: V astrologii je Býk považován za negativní (introvertní) znamení. Je také považován za zemské znamení a je jedním ze čtyř pevných znamení. Býk je tradičně ovládán planetou Venuše. V západní astrologii je Slunce v konstelaci Býka zhruba od 20. dubna do 21. května. V sideralistické astrologii je v ní zhruba od 14. května do 7. června. V tomto článku byl použit překlad textu z článku Taurus (astrology) na anglické Wikipedii.

Question: Kterou planetou je v astrologii Býk tradičně ovládán?

Answer: Venuše


Obléhání Brna (1645)

Context: Obléhání Brna (3. května – 23. srpna 1645) byla významná událost poslední fáze třicetileté války. Brněnská posádka, tvořená 500 vojáky a asi tisícovkou příslušníků městské milice, ubránila město proti asi 28 tisícům vojáků generála Lennarta Torstensona. Úspěch obránců odstartoval skvělou kariéru jejich velitele Louise Raduita de Souches ve službách Habsburků, zaměstnal na téměř čtvrt roku ve zbytečném a nákladném úsilí nejlepší švédskou armádu a přispěl též k tomu, že se Brno nakonec definitivně stalo metropolí Moravy (na úkor dobyté Olomouce). Císař Ferdinand II. učinil z Brna hlavní město Moravy, zřídil zde své místodržitelství, tzv. Královský tribunál a od roku 1642 bylo Brno sídlem všech hlavních královských i zemských úřadů. Když bylo zcela jasné nebezpečí švédského útoku, řada předních osobností města neměla dost odvahy a uprchla do Vídně. Vojenským velitelem města byl císařem jmenován sedmatřicetiletý plukovník francouzského původu Jean Louis Raduit de Souches. Ten byl přijat pouze s malou důvěrou, neboť byl protestantem a ještě před několika lety bojoval ve švédském vojsku.

Question: Jak se jmenoval švédský generál, který vedl obléhání města Brna v roce 1645?

Answer: Lennarta Torstensona


Vlajka Evropské unie

Context: Vlajka Evropské unie je symbolem EU, zobrazuje kruh dvanácti zlatých hvězd na modrém pozadí. Přestože je vlajka spojována s Evropskou unií, původně byla užívána Radou Evropy a měla reprezentovat celou Evropu, nikoliv konkrétní organizaci. == Historie == Když začátkem padesátých let Evropská komise hledala vhodný motiv pro budoucí vlajku EU, navrhl šlechtic japonsko-rakouského původu Richard Mikuláš Coudenhove-Kalergi přejmout vlajku, jím založené, Panevropské unie. Ta se skládala z červeného kříže ve žlutém kruhu na modrém pozadí, přičemž kruh odkazuje k japonské vlajce, neboť Kalergi se narodil své japonské matce roku 1894 v Tokiu. Tento návrh byl však zamítnut kvůli protestům Turecka proti přítomnosti kříže, nicméně hlavní motiv japonské vlajky, kruh uprostřed jednobarevného pozadí, zůstal i na na finálním návrhu Arsè Heitze. Číslo 12 jako počet hvězd bylo nakonec vybráno kvůli politické neutrálnosti, později Haitz připustil inspiraci mariánskou ikonografií. Podoba vlajky byla Radou Evropy přijata 8. prosince 1955 a navrhl ji hlavní herold Irska Gerard Slevin. Symbolem Evropského společenství se vlajka stala 26. května 1986. Evropská unie, vzniklá na základě Maastrichtské smlouvy v roce 1992, která Společenství nahradila, převzala také jeho vlajku. Ovšem zrušením Maastrichtské smlouvy a jejím nahrazením Lisabonskou smlouvou nebyla tato vlajka, v nové smlouvě deklarována jako vlajka EU. Tak se stalo, že oficiálně EU žádnou vlajku nemá. Proto některé státy EU prohlásily, že ji jako symbol uznávají. Mezi těmi, které takové vyjádření nevydaly je i ČR. Vlajka je vyobrazena na přední straně všech eurobankovek, na mincích je pouze kruh hvězd. === Počet hvězd === Počet hvězd je ustálen na dvanácti a nesouvisí s počtem členů Evropské unie. V roce 1953 měla Rada Evropy 15 členů. Bylo navrženo, aby budoucí vlajka měla jednu hvězdu pro každého člena, přičemž by se počet při přijetí nových členů již neměnil. Proti tomu se postavilo Západní Německo, neboť jedním ze členů Rady bylo sporné území Sársko a vlastní hvězda by vyvolávala představu samostatnosti území.

Question: Jaké barvy je pozadí vlajky Evropské unie?

Answer: modrém


Josef II

Context: V tomto období se se svou matkou často dostával do ostrých konfliktů. Zatímco Josef II. přistupoval k reformě říše jako osvícenský panovník, Marie Terezie tento myšlenkový proud nikdy plně nepřijala a dala se více vést svou hlubokou katolickou zbožností. 7. dubna 1766 císař Josef II. otevřel ve Vídni bývalý lovecký revír pro veřejnost. Od tohoto jeho vyhlášení směl být Prátr využíván ve všech ročních obdobích bez rozdílu pro každého. Od smrti své matky v roce 1780 vládl sám a byl zvolen i králem českým a uherským. V této době také prosadil své hlavní reformy. Během své vlády vydal přes 6000 výnosů (v průměru téměř 2 denně). Za nejdůležitější z nich lze považovat zrušení cenzury (později ji znovu obnovil, ale podstatně omezenou), toleranční patent a zrušení nevolnictví (všechny tři vydány roku 1781). Byly ale i jiné změny: zlepšení postavení Židů, srovnání daní a možností provozovat řemesla, změna doplňování vojska, zřízení katastru půdy a domů (josefínský katastr), reforma trestního práva (mj. v podstatě zrušen trest smrti), zavedení nových úřadů a úředních hodin, tajná policie, zřízení sítě nemocnic, porodnic, nalezinců, blázinec, reformy školství, reformy ovlivňující katolickou církev.

Question: Zrušil Josef II. nevolnictví?

Answer: Za nejdůležitější z nich lze považovat zrušení cenzury (později ji znovu obnovil, ale podstatně omezenou), toleranční patent a zrušení nevolnictví (všechny tři vydány roku 1781).


Stephen Hawking

Context: Ještě před svou maturitou podal žádost na přijetí na Oxfordskou univerzitu, ke svému překvapení byl přijat a dostal studijní stipendium. Na škole nebylo možné studovat matematiku, takže se místo toho od roku 1958 věnoval fyzice a byl jedním z nejnadanějších studentů. Jeho přáním bylo studovat kosmologii na univerzitě v Cambridgi. V roce 1962 složil s výborným úspěchem zkoušku a od roku 1963 studoval v Cambridgi. Roku 1965 začal pracovat na své doktorské práci u profesora Denise Sciama, kterou o rok později úspěšně obhájil a dosáhl titulu Ph.D. Stal se nejdříve výzkumníkem (Research Fellow) a později stálým členem (Professorial Fellow) univerzity Gonville and Caius College v Cambridge. Po tom, co opustil Astronomický institut, přešel v roce 1973 do oddělení aplikované matematiky a teoretické fyziky a od roku 1979 zastával pozici Lukasiánského profesora matematiky, kterou ve své poslední vůli založil v roce 1663 člen univerzitního parlamentu reverend Henry Lucas. Lukasiánským profesorem byl v minulosti také Isaac Newton. Je držitelem mnoha vědeckých ocenění a členem mnoha významných učených společností, mimo jiné britské Královské společnosti (od roku 1974), Papežské akademie věd (od 1986) a Národní akademie věd USA. I přes své postižení se stále aktivně podílí na vědeckém výzkumu a kombinuje rodinný život (má tři děti a tři vnoučata) s výzkumy v oboru teoretické fyziky a náročným cestovním programem veřejných přednášek. Roku 2010 prohlásil, že je možné cestovat časem, ale jenom dopředu, a že by tak bylo možné, aby se obydlila v té době již zničená planeta. [zdroj? ] Roku 2014 prohlásil, že klasicky vnímaná černá díra neexistuje. Už na počátku studia v Oxfordu se projevily první příznaky jeho nemoci, amyotrofická laterální skleróza (dle některých významných neurologů se nejedná o ALS, nýbrž o spinální muskulární atrofii - SMA, Hawkingův případ dodnes není plně objasněn), která napadá nervový systém a má za následek postupné ochrnutí celého těla.

Question: Kolik má Stephen Hawking detí?

Answer: tři


Čeština

Context: Český jazyk neboli čeština je západoslovanský jazyk, nejbližší slovenštině, poté polštině a lužické srbštině. Patří mezi slovanské jazyky, do rodiny jazyků indoevropských. Čeština se vyvinula ze západních nářečí praslovanštiny na konci 10. století. Je částečně ovlivněná latinou a němčinou. Česky psaná literatura se objevuje od 14. století. První písemné památky jsou však již z 12. století. Dělí se na spisovnou češtinu, určenou pro oficiální styk (je kodifikována v mluvnicích a slovnících), a obecnou češtinu, která zahrnuje dialekty (nářečí) a sociolekty (slangy) včetně vulgarismů a argotu. Spisovná čeština má dvě podoby: čistě spisovnou a hovorovou. Hovorovou češtinu je třeba odlišovat od substandardní (nespisovné) češtiny obecné. Koexistence spisovné a obecné češtiny je některými autory označována jako diglosie. Česky mluví zhruba 10,6 mil. lidí, z toho přes 10,4 mil. v Česku. V důsledku několika vystěhovaleckých vln v uplynulých 150 letech hovoří česky i desetitisíce emigrantů a jejich potomků, zejména na Slovensku, v USA, Kanadě, Německu, Rakousku, Rumunsku, Austrálii, na Ukrajině a v řadě dalších zemí. Čeština je flektivní jazyk, vyznačující se komplikovaným systémem skloňování a časování. K písemným záznamům používá latinku, obohacenou o znaky s diakritikou. Pro výslovnost je charakteristický pevný přízvuk, opozice délky samohlásek a specifická souhláska "ř" (zvýšená alveolární vibranta = znělá dásňová kmitavá souhláska). Čeština je úředním jazykem Česka a Evropské unie. V úředním styku lze češtinu používat také na Slovensku. Spisovný standard žádný zákon neupravuje, ale kodifikuje jej v praxi svými obecně uznávanými doporučujícími publikacemi Ústav pro jazyk český Akademie věd České republiky a jejich schválením pro výuku i Ministerstvo školství. Čeština je slovanský jazyk a patří tak do rodiny indoevropských jazyků. Spolu se slovenštinou tvoří česko-slovenskou větev západoslovanských jazyků, mezi které patří dále polština, kašubština a lužická srbština (horní a dolní). České jazykové území v rámci slovanských jazyků leží nejvíce na západě. Podrobnější informace naleznete v článku Rozdíly mezi češtinou a slovenštinou. Čeština je blízká a vzájemně srozumitelná se slovenštinou. Rozdíly mezi těmito dvěma jazyky jsou ve slovní zásobě menší než rozdíly mezi některými nářečími jiných jazyků. V Česku a na Slovensku existuje pasivní česko-slovenský bilingvismus (mimo jiné i díky dřívější existenci společného státu, Československa), Češi obvykle bez větších problémů rozumějí slovenštině a naopak. Vzájemná srozumitelnost obou jazyků se odhaduje na 95 %. Jejich dialekty vytvářejí jazykové kontinuum, tj. přechod mezi nimi je plynulý. V meziválečném Československu (1918–1938) byly v duchu tehdejší politiky čeština a slovenština považovány za dvě spisovné varianty jednoho jazyka.

Question: Kolik lidí mluví česky?

Answer: zhruba 10,6 mil.


Korsika

Context: Korsika je ostrov ležící v západním Středozemním moři spadající pod správu Francie. Rozloha ostrova dosahuje 8680 km2, je 4. největším ostrovem ve Středomoří. Svým tvarem připomíná zaťatou pěst se vztyčeným palcem. Ostrov je dlouhý 183 km a široký 83 km, což přibližně odpovídá vzdálenostem ostrova od evropské pevniny. Od Francie je vzdálen 180 km, od Itálie 80 km. Obýván je přibližně 322 000 obyvateli. Nejvyšší horou ostrova je Monte Cinto, které dosahuje 2706 m n. m. Oficiálním jazykem je francouzština, hovoří se tu ale často italsky a také korsicky. Tento původní jazyk byl dlouhá léta zakázán, ale dnes se běžně vyučuje na středních a vysokých školách. Jazyk se řadí do italského nářečí, patří do skupiny toskánských dialektů, z latiny. Korsika je místem narození Napoleona Bonaparte a nedotčenou krajinou s množstvím ledovcových jezer. Části ostrova jsou zapsány v UNESCO. Ostrov je znám pro své bělavé pláže a čisté moře (délka pobřeží je 1047 km), což ho řadí mezi častý cíl turistů. První záznamy o osídlení ostrova pocházejí z dob antického Řecka, kdy byl ostrov osídlen Řeky, Etrusky a Kartaginci. Roku 564 př.n.l. založili Řekové dnešní hlavní město Ajaccio. V roce 227 př.n.l. připadl ostrov do sféry vlivu Římské říše. Ve středověku se ostrov opět stal cílem mnohých zájmů, a tak se na něm střídali vládci. Nejprve ostrov patřil italskému státu Pise, pak Janovu. Přístavní město Calvi je jedním z možných rodišť "Janovana" Kryštofa Kolumba. Ve středověku se také na ostrově začaly pěstovat jedlé kaštany a olivy. Ve válce nad Itálií získala ostrov v 16. století Francie, ale po uzavření mírové smlouvy byl ostrov navrácen opět městu Janov. V krátkém nejistém období se o samostatnost Korsiky zasazoval význačný rodák Pasquale Paoli. Korsika definitivně připadla do područí Francie roku 1768, kde zůstala až do roku 1942, kdy byla obsazena a krátce okupována italskými vojsky. Od roku 1982 má v rámci Francie autonomii s vlastní vládou a regionálním parlamentem. Zde, v městě Ajaccio, se také narodil 15. srpna 1769 Napoleon Bonaparte. Severní část (prst) ostrova kulminuje vrcholem Mt. Stello a pokračuje na jih, kde vrcholí na Mt. San Pietro (1 766 m). Tato horská skupina je mladšího data a tvoří ji krystalické břidlice a druhohorní sedimenty. Vápenité břidlice obsahují ještě fylity a polohy dioritů a diabasů.

Question: Jaký je oficiální jazyk na Korsice?

Answer: francouzština


Kvasinky

Context: Netvoří žádné pravé myceliální struktury, pouze pseudomycelium, které se podobá koloniím jednobuněčných organismů. Kvasinky jsou hojně využívány v potravinářství a biotechnologiích. Používají se například při výrobě vína, piva nebo chleba. Kvasinky pro kávu a kakao mají ale větší biodiverzitu. Využívá se jejich schopnosti kvašení. Jsou ale mezi nimi i původci nemocí, jako je např. Candida albicans. Kvasinky jsou lidmi využívány nejméně od neolitu. Podle chemické analýzy keramiky pocházející z pravěké Číny a oblasti dnešní Gruzie a Íránu byly kvašené nápoje používány nejméně 7000 let před naším letopočtem. Keramika z Číny uchovávala alkoholický nápoj ze směsi kvašené rýže, medu a ovoce s obsahem kyseliny vinné (vinnou révu nebo spíše Crataegus pinnatifida či jiný druh Čínského hlohu). První jednotlivé kvasinky poprvé pozoroval Antoni van Leeuwenhoek, který popsal ve svých dopisech Královské společnosti v Londýně výsledky pozorování malých kuliček v pivě pomocí primitivního mikroskopu. Theodor Schwann roku 1837 popřel účast kyslíku při kvasném procesu a popsal v kvasící tekutině se rozmnožující kvasinky, které označil za "cukernou houbu" (odtud rodové označení Saccharomyces). Objev moderních sekvenovacích principů umožnil již v roce 1996 sekvenování genomu kvasinky jako vůbec prvního eukaryotního genomu. Kvasinky jsou mikroorganismy v mnohém směru pro člověka velmi užitečné. Už pojmenování "kvasinky" ukazuje na jejich vztah ke kvasným procesům. Nejstarší nález nádobek na víno pochází z neolitické kuchyně v Hajji Firuz Tepe (8500–4000 let př. n. l.) na území dnešního Íránu. Kvašení bylo známo již ve starém Babylónu v období 6000–4000 let před naším letopočtem, kdy se ze zkvašeného odvaru z naklíčeného obilí připravoval nápoj, jenž se dá považovat za předchůdce piva. Kvasinky neboli kvasnice nelze zaměnit za droždí neboť droždí je pouze druhotný výrobek z kvasnic.[zdroj? ] V polovině 19. století vznikl drožďárenský průmysl. Předtím proběhlo několik pokusů o průmyslovou výrobu v Holandsku. Nejdříve bylo droždí prodáváno v tekuté formě, později po zdokonalení Tebbenhofem se přešlo k lisovanému droždí. Prvořadý význam mají dnes v kvasném průmyslu při výrobě lihu, piva, vína, pekařského droždí (viz článek Saccharomyces cerevisiae) a také některých mléčných nápojů.

Question: Kdo jako první pozoroval kvasinky?

Answer: Antoni van Leeuwenhoek


Context: Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví Tento článek potřebuje aktualizaci, neboť obsahuje zastaralé informace. Můžete Wikipedii pomoci tím, že ho vylepšíte, aby odrážel aktuální stav a nedávné události. Historické informace nemažte, raději je převeďte do minulého času a případně přesuňte do části článku věnované dějinám. Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví Předchůdce Český normalizační institut Vznik 1993 Sídlo Biskupský dvůr 1148/5, 110 00 Praha 1 Zaměstnanců 124[1] Oficiální web www.unmz.cz E-mail unmz@unmz.cz Datová schránka zdkaa2i IČO 48135267 (VR) Některá data můžou pocházet z datové položky. Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví (zkráceně ÚNMZ) je správní úřad České republiky, který je podřízen Ministerstvu průmyslu a obchodu České republiky. Úřad byl zřízen zákonem č. 20/1993 Sb., o zabezpečení výkonu státní správy v oblasti technické normalizace, metrologie a státního zkušebnictví. Zabezpečuje úkoly vyplývající z usnesení vlády č. 631 ze dne 9. listopadu 1994, o zajištění procesu integrace ČR do EU včetně harmonizace právního řádu s EU a sbližování technický předpisů a norem z EU. Zodpovídá za zabezpečování tvorby, vydávání a řádné distribuce českých technických norem, normalizačních dokumentů a publikací řídí a zabezpečuje státní metrologii podle zákona o metrologii, autorizuje organizace k výkonům v oblasti státní metrologie a k úřednímu měření, uznává zahraniční certifikáty o schválení typu, uznává ověření měřidla pro ČR, které bylo ověřeno v zahraničí, rozhoduje o pokutách za porušení předpisů o metrologii, rozhoduje o vyjmutí měřidla z působnosti metrologické kontroly, vyhlašuje a schvaluje státní etalony, schvaluje předpisy v oblasti bezpečnosti při měření a také schvaluje metrologické technické předpisy, stanovuje seznam měřidel podléhající státní metrologické kontrole, tzv. Výměr o stanovených měřidlech, přiděluje kalibrační značku střediskům kalibrační služby, rozhoduje o opravných prostředcích proti rozhodnutí Českého metrologického institutu. Související články Metrologie Český metrologický institut Český normalizační institut Reference ↑ Zpráva o činnosti Úřadu pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví za rok 2014 [online]. 2015 [cit. 2015-10-09]. Dostupné online. Externí odkazy Oficiální webové stránky úřadu Autoritní data: VIAF: 158760655

Question: Kterou zkratkou se zapisuje Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví?

Answer: ÚNMZ


Gilotina

Context: Gilotina (zast. guillotina, z francouzského guillotine) je popravčí stroj, využívaný nejvíce v době Francouzské revoluce. Odsouzencovu hlavu stíná železná sekera s šikmým ostřím. Poměrně značná hmotnost sekery zajišťuje dostatečnou razanci jejího dopadu. Poprava gilotinou je vedle popravy mečem jedním ze základních způsobů dekapitace neboli stětí. Pro svoji rychlost a spolehlivost se považovala za mnohem humánnější způsob popravy. Své jméno dostala gilotina podle propagátora a velkého příznivce používání tohoto popravčího stroje - francouzského lékaře Dr. Guillotina. Určitě není jejím přímým vynálezcem, neboť popravčí stroje pracující na podobném principu se užívaly v Německu, Velké Británii a Itálii již před rokem 1300. První gilotina spatřila světlo světa ve Francii 11. dubna 1792 za Velké francouzské revoluce. Byla prosazena J. I. Guillotinem a dr. Louisem. Stroji se nejdříve říkalo "louison" a "louisette". Nakonec se ustálil název gilotina. Popravy gilotinou byly veřejné a proto dne 21. srpna téhož roku byla gilotina instalována na pařížském náměstí du Carrousel, kde stála až do 7. května 1793. Při příležitosti popravy francouzského krále byla krátce převezena na Náměstí Revoluce. Pak byla přestěhována na méně frekventované místo. Přesto se veřejné popravy ve Francii konaly až do roku 1939, poslední veřejná poprava se konala 17. června toho roku. Gilotinou se popravovalo i ve francouzských koloniích, Švýcarsku, Švédsku, Belgii, Německu a Řecku. Dnes se tento způsob popravy již pravděpodobně nepoužívá. Posledním oficiálním popraveným byl Hamida Djandoubi, 10. září 1977. Dne 9. října 1981 byl trest smrti ve Francii zrušen. Odsouzenec je připoután na pohyblivou dřevěnou desku (bascule) tak, aby jeho hlava přečnívala přes její okraj. Pak se deska překlopí do vodorovné polohy a nasune do prostoru pod pár vysokých sloupů, mezi nimiž se v kovových kolejničkách pohybuje čepel gilotiny (tedy vlastní sekera), ke které je připevněno zhruba šedesát kilogramů těžké závaží. Odsouzencův krk je znehybněn dřevěnou deskou s otvorem ve tvaru půlměsíce (lunette).

Question: Kdy se nejvíce využívala gilotina?

Answer: v době Francouzské revoluce


Silvestr

Context: Silvestr (v některých jazycích a dříve také v češtině Sylvestr) je mužské křestní jméno latinského původu (latinsky silva - les, silvestris - lesní, tedy "muž z lesa"). Podle českého a slovenského kalendáře má svátek 31. prosince (protože 31. prosince 335 zemřel papež Silvestr I.), tedy na konci roku, proto na tento den připadají silvestrovské oslavy. Ženským protějškem je Silvie. Následující tabulka uvádí četnost základní varianty jména Silvestr v ČR a pořadí mezi mužskými jmény ve srovnání roků, pro které jsou dostupné údaje MV ČR - lze z ní tedy vysledovat trend v užívání tohoto jména: Změna procentního zastoupení jména mezi žijícími muži v ČR (tj. procentní změna se započítáním celkového úbytku mužů v ČR za sledované roky 1999-2009) je - %, což svědčí o značném poklesu obliby tohoto jména. Poznámka: Do statistiky nebyly započítány další, řídce se vyskytující varianty (6× Sylvester, 4× Silvestru) a nemohou být započítány ani dvojjmenné entity, které lze používat od r. 2000 a které jsou v žebříčku uváděny samostatně (z nich nejčastější 4× Tomáš Silvestr, 2× Milič Silvestr). Silvestr Hetzer - opat cisterciáckého kláštera v Plasích Silvestr I. - papež katolické církve Silvestr II. - papež katolické církve Silvestr III. - papež katolické církve Silvestr Braito - dominikánský teolog Silvester Ács - slovenský a československý politik KSS z regionu Šaľa, poslanec FS. za normalizace Silvestr Bláha - český voják a odbojář Sylvester Stallone - herec Sylvestr Krnka - puškař a vynálezce James Joseph Sylvester - anglický matematik Jakub Sylvestr - slovenský fotbalista Sylvester (kráter) - kráter v blízkosti severního pólu Měsíce Catena Sylvester - měsíční údolí Slovníkové heslo Silvestr ve Wikislovníku

Question: Kdy slaví svátek Silvestr?

Answer: 31. prosince


Buckinghamský palác

Context: Poté, co se hosté shromáždí, zahraje vojenská kapela národní hymnu, královna vyjde z obloukového salónu a pomalu prochází zahradou a pozve do svého soukromého stanu ty, kteří byli předem vybráni. Buckinghamský palác je ve všední dny sídlem královny a vévody z Edinburghu a je zde zaměstnáno asi 450 osob. Každý rok je na zahradní slavnosti, audience a recepce pozváno asi 50 000 osob. Palác je také místem střídání stráží, události, která se těší velkému zajmu turistů. V červnu 2003, u příležitosti 50 výročí panování současné královny se v zahradě konaly koncerty populární a vážné hudby. To bylo poprvé kdy obyčejní lidé, pokud měli štěstí v losování o vstupenky, byli pozváni do Buckinghamského paláce aniž by předtím v něčem vynikli. Zpřístupnění Buckinghamského paláce v létě pro návštěvníky v 90. letech 20. století bylo významnou změnou tradice. Prostředky ze vstupného jsou používány na rekonstrukci státních komnat Windsorského zámku zničených požárem. Každé léto v období srpen až září je pro veřejnost přístupné západní křídlo paláce. V době prohlídek tvoří průvodcovskou službu asi 200 osob, převážně z řad studentů. Přibližně 50.000 návštěvníků navštíví Buckinghamský palác každý rok na pozvání královny. Během letních měsíců, kdy je palác otevřen pro veřejnost, navštíví hrad ročně cca 360.000 lidí (2005 – 354.568, 2006 – 358.941, 2007 – 364.273 lidí). Na rozdíl od běžného názoru, palác nepatří královně. Buckinghamský palác, Windsorský hrad a jejich umělecké sbírky jsou státním majetkem. Za palácem se rozkládají zahrady ve stylu parku – největší soukromé zahrady v Londýně. Autorem původního vzhledu zahrad byl Capability Brown, ale zahrady prošly úpravami Williama Townsenda Ailtona a Johna Nashe v době rekonstrukce paláce. Umělé jezero bylo vytvořeno roku 1828 a je napájeno ze Serpentinového jezera v Hyde Parku. Podobně jako palác je i zahrada plná uměleckých děl. Jedním z nejvzácnějších exponátů je váza Waterloo, obrovská urna vyrobená z jednoho kusu kararského mramoru. Urnu nechal vytesat Napoleon Bonaparte ale zůstala jen hrubě otesána a po jeho porážce ji nechal dokončit princ regent, později král Jiří IV. V sousedství paláce se nacházejí královské garáže a stáje, navržené rovněž architektem Johnem Nashem. Nyní je zde umístěn i zlatý královsky kočár. Tento rokokový kočár s malovanými panely od G. B. Ciprianiho navrhl sir William Chambers roku 1760. Poprvé byl použit králem Jiřím IV. při zahájení parlamentu roku 1762 a je panovníky používán pouze při korunovaci nebo při oslavě výročí korunovace. V těchto stájích jsou také ustájeni koně používaní pro tažení kočárů při slavnostních příležitostech. Důstojník královské vlajky je zodpovědný za všechny vlajky, které se vyvěšují v paláci.

Question: Jak se nazývá oficiální londýnské sídlo britského panovníka?

Answer: Buckinghamský palác


Neptun (planeta)

Context: Existence prstenců okolo planety byla známa již od 60. let 20. století, definitivně je ale potvrdila až sonda Voyager 2, která pomohla objevit tři prstence okolo Neptunu, později byly objeveny další dva prstence. K roku 2009 je známo celkem pět prstenců: Galle, Le Verrier, Lassell, Arago a prstenec Adams. Jsou velmi nevýrazné a tenké a podobně jako u Jupiteru a Saturnu jsou značně tmavé. Jejich složení je neznámé. Nejvzdálenější a nejvýznamnější z nich prstenec Adams je zvláštní tím, že tvoří asi tři výraznější oblouky, poblíž kterých je nejvíc hmoty. Tato zhuštění mají i vlastní pojmenování: Volnost, Rovnost a Bratrství. Po prstenci Adams následuje bezejmenný prstenec se stejnou oběžnou drahou, jako má měsíc Galatea. Za ním je prstenec Leverrier s vnějším protažením v podobě Lassella a Arga a nejblíže k planetě se nachází tenký, ale široký prstenec Galle. Podrobnější informace naleznete v článku Měsíce Neptunu. V současné době známe 14 měsíců Neptunu. Největší z nich je Triton, který byl objeven jen 17 dní po objevu vlastní planety. Je to nejchladnější těleso pozorované ve sluneční soustavě. Teplota jeho povrchu je - °C (45 K). Kromě Tritonu a dalšího původně známého měsíce Nereida objevila dalších šest měsíců americká sonda Voyager 2 při průletu kolem Neptunu v průběhu roku 1989. Dalších 5 měsíců bylo objeveno v letech 2002 a 2003. Poslední, v pořadí 14. měsíc S/2004 N 1 byl objeven pomocí Hubbleova vesmírného dalekohledu v roce 2013.

Question: Má Neptun více než 20 měsíců?

Answer: V současné době známe 14 měsíců Neptunu.


Ve stínu

Context: 67 % na Film CZ - Vynikající vizuální podívaná – Příběh zůstává poněkud "ve stínu", ToSiPiš.cz, 17.12.2012 Film byl Českou filmovou a televizní akademií navržen na Oscara v kategorii Nejlepší cizojazyčný film, ale nebyl nominován. Film získal na Cenách české filmové kritiky cenu za nejlepší film, režii, kameru, hudbu a nejlepší mužský herecký výkon v hlavní roli pro Ivana Trojana. Nominován byl také za scénář, nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli pro Sebastiana Kocha a nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli pro Soňu Norisovou. Film získal také cenu Trilobit. Na Českých lvech získal devět hlavních cen (nejlepší film, režie, scénář, kamera, střih, zvuk, hudba, výtvarné řešení a mužský herecký výkon v hlavní roli pro Ivana Trojana), na další dvě (nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli pro Soňu Norisovou a nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli pro Sebastiana Kocha) byl nominován. Získal také cenu filmových kritiků a teoretiků za nejlepší hraný film a cenu za nejlepší plakát. Pokud se tedy započítají i tyto dvě vedlejší ceny, má film Ve stínu 11 Českých lvů, čímž vyrovnal historický rekord filmu Je třeba zabít Sekala z Českých lvů 1998. Oficiální stránky filmu Ve stínu v Česko-Slovenské filmové databázi Ve stínu na Kinoboxu.cz Ve stínu ve Filmové databázi (anglicky) Ve stínu v Internet Movie Database

Question: Který film získal Českého lva v roce 2012?

Answer: Ve stínu


Reformace

Context: Společným jmenovatelem evangelických církví lutherských i reformovaných jsou 3 sola (latinsky pouze) "pouze milost, pouze víra, pouze Písmo" Martina Luthera, s rozdílnou mírou jejich důsledků v praxi. Věroučné rozdíly se vyskytují např. v otázce Svaté večeře a učení o predestinaci, přesto jsou si evangelíci myšlenkově blízcí. == Průběh == === Předchůdci === Proti poměrům v církvi veřejně vystoupili již předchůdci reformace, jejich kritika však byla prohlášena za kacířství (Ockham, Viklef, Hus), a když v konečném důsledku došlo k zakonzervování poměrů, nespokojenost se dále kumulovala. === Anglická reformace === Jako první vyjádřil reformační myšlenky Angličan John Wycliffe, (1320/1330 - 1384). Vystupoval proti moci církve, proti odpustkům, ve svých postojích důsledně vycházel z Bible. Zdůrazňuje, že hlavní křesťanskou autoritou nejsou církevní hodnostáři, ale Bible, a odmítá hospodářskou a vůbec světskou moc církve, přemíru a pompéznost obřadů apod. === Německá reformace === Za počátek reformačního procesu je považován 31. říjen 1517, kdy Martin Luther uveřejnil svých 95 tezí. Jeho cílem bylo vyvolat akademickou diskuzi, jeho myšlenky se však velmi rychle roznesly a vzbudily obrovskou pozornost.

Question: Kdo jako první vyjádřil reformační myšlenky?

Answer: John Wycliffe


Prokletí básníci

Context: Hlavním znakem tohoto stylu poezie bylo hledat krásu v ošklivosti, psát i o dosud tabuizovaných tématech (příkladem je známá báseň Zdechlina Ch. Baudelaira). Za prvního prokletého básníka a jeho prototyp je obvykle považován Charles Baudelaire (1821-1867). Charles Baudelaire, Paul Verlaine a Arthur Rimbaud jsou označováni za typické příklady. Pojem se ale vžil do širšího povědomí až vydáním sbírky Paula Verlaina (1884). Původně se používal pouze jako označení spisovatelů zmíněných v jeho knize (viz níže), ale později se stal jménem pro spisovatele (a umělce obecně), jejichž život a umění byl mimo společnost nebo proti společnosti. Například, básník a vydavatel Pierre Seghers vydal sbírku Poè maudits d'aujourd'hui: 1946-1970 (Prokletí básníci dneška) v Paříži roku 1972, obsahující díla autorů jako Antonin Artaud, Jean-Pierre Duprey a 10 dalších, z nichž někteří (např. Artaud) se stali posmrtně uznávanými. Mezi prokleté básníky bývá někdy řazen i francouzský renesanční básník François Villon či praotec literárního horroru Edgar Allan Poe.

Question: Kdo je považován za prvního prokletého básníka ?

Answer: Charles Baudelaire


Masakr v Babím Jaru

Context: Masakr v Babím Jaru bývá nazývána akce německých jednotek Einsatzgruppen, které na místě poblíž Kyjeva postřílely koncem září 1941 přes 33 tisíc Židů a v průběhu Velké vlastenecké války několik desítek tisíc dalších občanů tehdejšího SSSR. Nutno připomenout, že v roli katů bylo 1 200 Ukrajinců a jen 300 Němců! Až do roku 1961 byl Babyn Jar (Б Я, rusky: Б Я Babij Jar) jednou z největších roklin v blízkosti Kyjeva. Délka rokle dosahovala asi 2,5 km a její hloubka asi 50 m. V jejím středu tekl potok. Babyn Jar je v historických kronikách zmíněn poprvé v roce 1401 v souvislosti s prodejem tohoto pozemku (od staré ženy - rusky baby) dominikánskému klášteru. V průběhu staletí sloužila roklina k různým účelům, včetně vojenských táborů a nejméně dvou hřbitovů - jednoho pravoslavného a druhého židovského, který byl zrušen v roce 1937. V měsíci září 1941 po dobytí Kyjeva německými vojsky byla dána ve známost tato vyhláška: "Židé žijící v Kyjevě a jeho okolí se dostaví 29. září 1941 v 8 hodin ráno na roh ulic Melnichovská a Dochturovská (u hřbitovů ).

Question: Masakr v Babím Jaru v roce 1941 byla akce kterých německých jednotek?

Answer: Einsatzgruppen


Důl

Context: Důl Tento článek je o těžebním prostoru. Další významy jsou uvedeny na stránce Důl (rozcestník). Tento článek není dostatečně ozdrojován a může tedy obsahovat informace, které je třeba ověřit.Jste-li s popisovaným předmětem seznámeni, pomozte doložit uvedená tvrzení doplněním referencí na věrohodné zdroje. Pohled na dnes již nepoužívaný Ševčinský rudný důl na Březových Horách v Příbrami Důl je závod či prostor, kde se těží nerostné suroviny, například uhlí, nebo rudy. Pokud je těžen kámen, mluvíme o lomu, případně kamenolomu. Druhy dolů povrchový důl – těží se odkrýváním jednotlivých vrstev zeminy z povrchu (například těžba hnědého uhlí v severních Čechách) hlubinný důl – těží se v podzemním systému svislých šachet a vodorovných štol tímto způsobem se v České republice těží například černé uhlí na Karvinsku (na Ostravsku byla těžba uhlí ukončena v roce 1994). existuje ale i řada rudných dolů pracujících na tomto principu, např. rudné doly v okolí Příbrami Alternativní názvy Vyskytují se i alternativní synonymické názvy pro důl: šachta jáma štola Kombinovaná těžba Existují i kombinované metody těžby, kdy je těženo svrchu, ale vytěžená hornina se odváží vodorovnou štolou pod povrchem. Tímto způsobem se například v první polovině 20. století těžil vápenec v Českém krasu. V severních a v severozápadních Čechách převažovaly v prvopočátku těžby uhlí také hlubinné doly, nicméně technický rozvoj ve 20. století postupně umožnil přejít na povrchové metody těžby prakticky ve všech částech obou našich hnědouhelných revírů.

Question: Jak se nazývá prostor, kde se těží nerostné suroviny?

Answer: Důl


Právnická fakulta

Context: Titul doktora práv byl podmínkou pouze pro výkon advokacie, k ostatním právnickým profesím, např. soudce, ho nebylo třeba, postačovaly státní zkoušky. Takto upravené studium platilo do roku 1939 a od roku 1945 do roku 1950. V České republice existují čtyři právnické fakulty veřejných vysokých škol: Právnická fakulta Univerzity Karlovy v Praze Právnická fakulta Masarykovy univerzity Právnická fakulta Univerzity Palackého v Olomouci Fakulta právnická Západočeské univerzity v Plzni Na právnické fakultě je v České republice možné studovat v magisterském studijním oboru Právo (program Právo a právní věda), jehož absolvováním se student stává právníkem, a v doktorských studijních oborech v programu Teoretické právní vědy. S výjimkou pražské fakulty je také možné studovat v bakalářských oborech, moravské fakulty nabízejí i navazující magisterské studijní obory. Kromě těchto veřejných vysokých škol zde fungují i tři soukromé vysoké školy s právním zaměřením. V Praze, Brně a Ostravě funguje soukromá Fakulta práva Panevropské vysoké školy. Tato škola však není v Česku akreditována a její absolventi nemohou být bez dalšího zapsáni do seznamu advokátních koncipientů, protože jde o zahraniční vysokou školu, byť působící na území České republiky. Právní zaměření má také soukromá Vysoká škola Karlovy Vary, kde však lze studovat pouze bakalářské obory, a Fakulta právních a správních studií Vysoké školy finanční a správní. Na Slovensku existují také čtyři právnické fakulty veřejných vysokých škol: Právnická fakulta Univerzity Komenského v Bratislavě Právnická fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košicích Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banské Bystrici Právnická fakulta Trnavské univerzity v Trnavě Ve Slovinsku existují dvě právnické fakulty veřejných vysokých škol a. jedna právnická fakulta soukromé vysoké školy: Právnická fakulta Univerzity v Lublani (od 1919) Právnická fakulta Univerzity v Mariboru (od 1960 jako samostatná Vyšší právnická škola, od 1991 jako univerzitní fakulta) Evropská právnická fakulta Univerzity v Nove Gorici (2005)

Question: Kolik existuje v České republice právnických fakult veřejných vysokých škol?

Answer: čtyři


Slovanka (Jizerské hory)

Context: Slovanka je 820 m vysoký zalesněný vrch v Maxovském hřebeni Jizerských hor nad Hraběticemi nedaleko lyžařského střediska Severák. Jeho jižní polovina včetně rozhledny náleží katastrálnímu území Horní Maxov (část města Lučany nad Nisou), severní polovina pak k. ú. Karlov u Josefova Dolu (část obce Josefův Důl); rozhraní probíhá přes vrchol. Kopec se dříve jmenoval Seibtův vrch (německy Seibthübel) podle svého majitele, jméno Slovanka nese po podnikové chatě, která na jeho vrcholu stávala. Od roku 1887 stojí na vrcholu hory nejstarší železná rozhledna v Čechách o celkové výšce 14 m. == Rozhledna == Roku 1887 se jablonecká, janovská a hornokamenická sekce Horského spolku dohodly na výstavbě rozhledny na Seibtově vrchu. Protože stavební parcelu jim majitel vrchu, pan Seibt, poskytl bezplatně, zbývalo jen vybrat vhodný projekt. Zvítězil návrh zakoupit od vídeňské firmy Waagner jedenáctimetrovou litinovou konstrukci, která byla vystavena na výstavě pořádané ve Vídni. Jediný zedník postavil během několika dní 3 m vysokou podezdívku, na které další tři dělníci sestavili dovezenou 11 m vysokou a 5 t těžkou konstrukci rozhledny během pouhých 17 dní. Slavnostní otevření rozhledny se konalo 14. srpna 1887 a zúčastnilo se ho na 5000 návštěvníků, od kterých bylo na dobrovolném vstupném vybráno víc, než činila cena celé stavby včetně dopravy. Roku 1895 vyhořela původní turistická chata, nová chata "Slovanka" pochází z roku 1928. Až do druhé světové války byla rozhledna udržovaná, poté však byl vstup jen na vlastní nebezpečí. Rozhledna chátrala, až se roku 1997 stala nepřístupnou. Záchranu pro ni znamenalo vyhlášení technickou památkou roku 1999 a založení občanského sdružení na její záchranu 9. 7. 1999. Díky finančním příspěvkům od různých dárců byla rozhledna restaurována a 5. 7. 2000 znovu otevřena.

Question: Je na vrchu Slovanka v Jizerských horách rozhledna?

Answer: Jeho jižní polovina včetně rozhledny náleží katastrálnímu území Horní Maxov (část města Lučany nad Nisou), severní polovina pak k. ú. Karlov u Josefova Dolu (část obce Josefův Důl); rozhraní probíhá přes vrchol.


Druhá světová válka

Context: Vzájemná nedůvěra mezi Stalinem a západními demokraciemi nakonec přispěla ke sjednání paktu Ribbentrop-Molotov, v němž se Německo a SSSR 23. srpna 1939 zavázaly k oboustranné neutralitě. V tajném dodatku k této smlouvě si tyto dvě velmoci navíc - jak se později ukázalo, na krátkou dobu - mezi sebou rozdělily Polsko a velkou část východní Evropy. Už v noci z 25. na 26. srpna došlo k prvnímu ozbrojenému střetu na území Evropy. Byl jím takzvaný Jablunkovský incident, německo-polská přestřelka v Mostech u Jablunkova. Související informace naleznete také v článku Chronologie druhé světové války. Související informace naleznete také v článcích Invaze do Polska (1939) a Sovětská invaze do Polska. Druhá světová válka začala 1. září 1939 německým a slovenským útokem proti Polsku. Již v předchozích dnech provedli Němci několik fingovaných provokací, jako bylo přepadení vysílačky v Gliwicích příslušníky Abwehru v polských uniformách, které měly ospravedlnit jejich invazi. Třebaže polská armáda nebyla početně o mnoho slabší než Wehrmacht, svojí úrovní výzbroje a výstroje nepředstavovala pro útočníka rovnocenného soupeře. Polská vláda spoléhala na podporu Francie a Velké Británie, které v souladu s dřívějšími zárukami vyhlásily po marném vypršení ultimáta 3. září Německu válku. Vlastní vojenský útok byl zahájen bombardováním města Wieluń.

Question: Proč začala druhá světová válka?

Answer: německým a slovenským útokem proti Polsku


Jiří Paroubek

Context: předseda dozorčí rady Kongresové centrum Praha od listopadu 1995 do listopadu 2004 společník Megaplay s.r.o. se sídlem v Praze od srpna 1997 do dubna 2005 člen dozorčí rady Dopravní podnik hl. m. Prahy a.s. od ledna 1999 do dubna 2001 předseda dozorčí rady První městská banka, a.s. se sídlem v Praze. Dříve působila pod názvem Royal banka CS, nyní PPF banka, a. s. Funkci převzal po Janu Koukalovi od prosince 2003 do prosince 2006 člen správní rady Vysoká škola finanční a správní o.p.s. se sídlem v Praze, předsedou správní rady byl v té době Antonín. Koláček od prosince 2001 člen správní rady Husitské centrum o.p.s. se sídlem v Praze od března 2004 člen dozorčí rady Czech - Australian Group o.p.s. (CZECH - PACIFIC AGENCY o.p.s. v likvidaci) se sídlem v Praze od prosince 2004 (vymazáno v srpnu 2006) předseda správní rady Horská služba ČR o.p.s. se sídlem ve Špindlerově Mlýně Paroubek je předsedou Společnosti Willyho Brandta a Bruna Kreiskyho a vydavatel a předseda redakční rady časopisu ČSSD Trend. Publikoval desítky vlastních článků v českých i zahraničních periodikách. Byl též iniciátorem názorového webu Vaše věc, který byl spuštěn na podzim 2010. Jiří Paroubek se věnuje i psaní knih. V dubnu 2007 byla vydána autobiografická kniha Minuty s Jiřím Paroubkem.. V říjnu 2008 mu vyšla kniha Česko, Evropa a svět očima sociálního demokrata, v roce 2011 další kniha Ve službě republice. Jiří Paroubek též navrhl zákon, který by navrátil policii na fotbalová hřiště, v reakci na výtržnosti, které se staly při zápase Baníku Ostrava a Brna. Částí veřejnosti je považován za populistu a je kritizován za sbližování s komunisty. Politickými protivníky bývá obviňován z afér kolem prodělku První městské banky, zavádění zabezpečovače Matra do pražského metra a zakázek po povodních. Dále i nákup 72 milionů eur pro město Praha, zakázka na výstavbu skleníku Fata Morgána v pražské botanické zahradě v Troji. Kritici poukazují i na rostoucí zadlužení hl. m. Prahy. Známý politický karikaturista Štěpán Mareš vypověděl v rozhovoru pro deník Metro, uveřejněného dne 17. května 2010, mimo jiné i to, že někteří politici usilovali o to, aby vedení Reflexu Mareše propustilo a že nejvíc se o to snažil Jiří Paroubek. Související informace naleznete také v článku CzechTek 2005. Paroubek byl také obviňován, že festival CzechTek 2005 byl násilně rozehnán policií na jeho politickou objednávku.

Question: Od kterého roku je Jiří Paroubek předsedou strany LEV 21?

Answer: 2011


Marketa Lazarová (kniha)

Context: Marketa Lazarová je román Vladislava Vančury. Vyšel poprvé roku 1931 v edici Pyramida jakožto její 15. svazek. Jedná se o baladickou prózu, věnovanou Jiřímu Mahenovi, který byl Vančurovým vzdáleným příbuzným. Je situována do kraje mladoboleslavského, do časů, "kdy král usiloval o bezpečnost silnic, maje ukrutné potíže se šlechtici, kteří si vedli doslova zlodějsky, a co je horší, kteří prolévali krev málem se chechtajíce". Právě díky této časové a místní neurčitosti nelze považovat Marketu Lazarovou za román historický v pojetí scottovském či jiráskovském, třebaže se zcela prokazatelně odehrává v dávné minulosti, podle historiků pravděpodobně někdy v období vrcholného středověku, tj. 13. století. Nevystupují v ní historické osobnosti, děj se nepodřizuje dobovým reáliím. Arne Novák tento způsob zachycení historie příliš nevítá a kritizuje: "Zmýlil by se však notně ten, kdo by tuto raubířskou dobrodružnost chtěl jakkoliv uvést v blízkost historických románů, odvozujících se z ušlechtilého romantismu scottovského (...) obrací se zády ke kulturní archeologii a nechce pranic věděti o ideovém pozadí, natož o hlubším smyslu jevů, které nanáší až pastosně (...) Jaké potom starožitnictví bez chronologie? Nač zájem o zbraně, kroje, mravy a zvyklosti, nedbá-li spisovatel schválně o určení století? (...) Zde v prudkém sledu, ráz na ráz, s opětovným překvapením a na pohled bez logiky se rozvíjejí děje Markety Lazarové, pod nimiž by se ani inteligence nejúporněji slídící nedopátrala skladných idejí, hýbajících dějinami. Nebojuje se tu a nevraždí ani ve jménu víry ani za národnost; lapkové, rytíři a královští žoldnéři nestojí ve službách stavů nebo hospodářských zájmů, pražádná význačná stránka našich dějin se neilustruje." Většině kritiků, na rozdíl od Arne Nováka, nevadilo pevné neukotvení v dějinách, uvědomovali si, že doba, v níž se kniha odehrává, je pouhým pozadím pro vykreslení psychologie jednotlivých postav a pro fabulačně neomezené tvoření děje. Jeden za všechny: Karel Sezima v pojetí historie jen jako literárního pozadí naopak vidí výhodu: "(...) nepoután realistickým detailem, skutečnostmi dávnověkými ani novodobými, oproštěn naopak jak od úzkých zřetelů současných, tak od šedivé historické průkaznosti, může básník s neomezenou svobodou obrazivosti i fabulační motivace dosyta ukájet své záliby v primitivním barbarství pudů, v nezřízených výbuších a slepých náruživostech lidské přírody." Děj je zasazen do oblasti nedaleko Mladé Boleslavi. Zde žijí dvě znepřátelené loupežnické rodiny - Kozlíkova a Lazarova. Kozlík si znepřátelí krále, který proti němu vyšle vojsko. Kozlík se neúspěšně pokusí o smír s Lazarem a následně vypálí jeho tvrz a zajme jeho dceru Markétu.

Question: Kolikátý svazek edice Pyramida byl román Markéta Lazarová?

Answer: 15.


Eduard Deisenhofer

Context: Divize Frundsberg se však měla zapojit do bitvy o Normandii a pokusit se zastavit postup 21. skupiny armád, která právě postupovala pod velením britského polního maršála Bernarda Law Montgomeryho na město Caen. Deisenhofer poté velel svému pluku v těžkých bojích, včetně bitvy u kóty 112 a i během operace Epsom. Zhruba v polovině července byl Deisenhofer odvelen zpět na východ, aby opět převzal velení 5. SS-Panzer Division „Wiking“, která zrovna bojuje poblíž vesnice Modlin nedaleko Varšavy v Polsku. V prostředku srpna byl Deisenhofer odvelen opět zpět do Berlína, kde čekal, až mu bude přidělena nová funkce. Na konci měsíce převzal velení 17. SS-Panzergrenadier Division „Götz von Berlichingen“, která těžce bojovala v Sársku. Deisenhofer odrazil útoky amerických jednotek na řece Mosela a následně se stáhl k Metám v severovýchodní Francii. Na konci září byl Deisenhofer zraněn v boji a odvelen do Berlína k odpočinku a zotavení. 31. prosince roku 1944 byl pověřen sestavením bojové skupiny (Kampfgruppe) z branců SS-Truppenubungsplatz k obraně Bad Saarow. Následně na to byl 1. ledna 1945 povýšen do hodnosti SS-Oberführer (starší plukovník). Ke konci ledna roku 1945 byl Deisenhofer odvelen do Pomořanska poblíž města Arnswalde, aby převzal velení 15. Waffen-Grenadier Division der SS (lettische Nr. 1) a nahradil předchozího velitele SS-Brigadeführera Herberta von Obwurzer, který byl zajat v boji. Avšak k divizi již nedorazil, jeho štábní vozidlo bylo zasaženo dělostřeleckým útokem. Eduard Deisenhofer, jeho pobočník a jeho řidič byli zabiti. Shrnutí vojenské kariéry Data povýšení SS-Scharführer – 8. července, 1932 SS-Truppführer – 17. května, 1933 SS-Obertruppführer – 21. srpna, 1933 SS-Sturmführer – 8. listopadu, 1933 SS-Obersturmführer – 20. dubna, 1934 SS-Hauptsturmführer – 15. září, 1935 SS-Sturmbannführer – 2. října, 1938 SS-Obersturmbannführer – 20. dubna, 1942 SS-Standartenführer – 20. dubna, 1944 SS-Oberführer — 1. ledna, 1945 Významná vyznamenání Rytířský kříž železného kříže (988. držitel) – 8. květen, 1942 Německý kříž ve zlatě – 29. duben, 1942 Železný kříž I. třídy – 26. červen, 1940 Železný kříž II. třídy – 26. červen, 1940 Spona za boj zblízka v bronzu Finský řád kříže svobody III. třídy s meči – 19. prosinec, 1941

Question: Kdo byl velitelem Waffen-SS?

Answer: Eduard Deisenhofer