Ústava Spojených států amerických

Context: V samotném textu se však tvůrci Ústavy výrazům "otrok" či "otroctví" vyhnuli a uchylovali se k různým opisům, neboť někteří považovali za chybu v tomto dokumentu jakkoliv připustit "myšlenku, že lidé mohou představovat majetek".Delegáti, kteří si přáli zrušení otrokářského systému, se zpočátku stavěli na následných ratifikačních konventech proti přijetí této Ústavy, pokud otroctví výslovně nezruší. Nakonec se však nechali přesvědčit, že rozpad Unie by měl mnohem horší následky, než když se tato otázka ponechá postupnému řešení. Tento nevyřešený spor později také přispěl k vypuknutí americké občanské války. === Ratifikace Ústavy a uvedení nové vlády do úřadu === 17. září 1787 byla Ústava dokončena. Následoval projev Benjamina Franklina, kterým (přestože Konvent rozhodl, že k ratifikaci postačí souhlas devíti států) apeloval, aby státy přijaly Ústavu jednohlasně. Konvent pak Ústavu postoupil Kontinentálnímu kongresu.Massachusettský politik Rufus King se o Filadelfském konventu vyjádřil jako o výtvoru států, nezávislém na Kontinentálním kongresu, kterému svůj návrh poslal jen z procedurálních důvodů. Ačkoliv byly projednány i dodatky, všechny byly zamítnuty a 28. září 1787 Kontinentální kongres jednohlasně schválil, že Ústava bude předána zákonodárným sborům jednotlivých států, aby ji postoupily svým ratifikačním konventům. Několik států navýšilo pro účely zvolení ratifikačních zastupitelů počty obyvatel, kterým bylo umožněno hlasovat, aby tak byla co nejvíce naplněna nová společenská smlouva, která začínala slovy "My, lid Spojených států".Federalistické menšiny ve Virginii i New Yorku následovaly příkladu Massachusetts a podařilo se jim v konventu dosáhnout přijetí Ústavy tím, že ratifikaci spojili s doporučenými dodatky. Menšina kritiků Ústavy však stále pokračovala v odporu. Marylandský politik Luther Martin argumentoval, že Filadelfský konvent překročil svou pravomoc a nadále se dožadoval pouhého přijetí dodatků k původním Článkům Konfederace. Článek 13 Článků Konfederace říkal, že unie vytvořená těmito Články je "trvalá" a že jakákoliv změna musí být odsouhlasena v Kongresu Spojených států a poté potvrzena zákonodárnými sbory jednotlivých států.Požadavky ustanovené v Článcích konfederace však činily jakékoliv pokusy o reformu nemožné. Martinovi spojenci, jako například newyorský politik John Lansing jr., nakonec vzdali pokusy bránit ústavnímu procesu a dožadovali se jen přijetí dodatků k navržené Ústavě. Na několika konventech se mezitím politici prosazující přijetí dodatků k Ústavě ještě před její ratifikací nakonec smířili s myšlenkou, že v zájmu zachování Unie budou dodatky přijaty až po ratifikaci.

Question: Kdy byla podepsána nová ústava USA?

Answer: 17. září 1787


Aconcagua

Context: Aconcagua (nadmořská výška 6959 m n. m.) je hora nalézající se v západní části Argentiny a jedná se o nejvyšší horu Ameriky. Zároveň je také nejvyšší horou západní a jižní polokoule a nejvyšší horou mimo Asii. Aconcagua převyšuje okolní štíty až o 1000 m. Hora a její okolí je součástí Přírodního parku Aconcagua. Na úbočích hory se nachází několik ledovců, nejvýznamnějšími jsou Polský ledovec na severovýchodě a Anglický ledovec na východě. U hory pramení řeka Aconcagua, která odtéká západním směrem a ústí do Tichého oceánu poblíž města Valparaíso v Chile. V jazyce Inků se nazývala Anco-cahuac. Tento název v kečuánštině znamená Bílá stráž. To, že Inkové vystoupili na vrchol jako první, dokázáno není, ale nesporně se dostali do velké výšky. Na jiných vrcholech And byly nalezeny jejich stopy a to i ve výškách přes 6000 m. Prvním Evropanem, jenž prozkoumal okolí Aconcaguy byl generál José de San Martín se svou obrovskou armádou o 5300 vojácích, 10 600 mulách a 1600 koních. V r. 1817 se dostal přes masiv And právě v této oblasti. Charles Darwin uviděl Acocaguu v roce 1832. Jako první Evropan se pokusil vylézt na vrchol Paul Gussfeldt, (jeden z nejznámějších horolezců Německa tehdejší doby) který se v roce 1883 dostal do výšky 6560 m. První kdo dosáhl samotného vrcholu hory byl horský vůdce ze Švýcarska Mathias Zurbriggen v roce 1897. Další dva členové expedice vystoupili na vrchol několik dní poté. Aconcagua leží v Argentině v pohoří Andy poblíž hranic s Chile a je ohraničena údolími de las Vacas a de los Horcones Inferior. Hora se nachází v Andesově horském pásmu, v argentinské provincii Mendoza. Vrchol leží asi 5 km od provincie San Juan a 15 km od státní hranice s Chile. Město Mendoza leží 112 km jihovýchodně od Aconcaguy. Je jednou z hor tzv. skupiny Seven Summits (Sedm vrcholů). Zeměpisné souřadnice vrcholu jsou -276,-70.010812. Hora byla vytvořená odejmutím plošiny Nazca Plate pod jihoamerickou deskou během geologicky nedávnou Andeanskou orogenezí. Aconcagua není vulkán. K výstupu na horu je třeba mít povolení, jehož cena je v současné době 700 USD. Vrcholu se ročně pokouší dosáhnout kolem 3500 lidí.Normální trasa - Velká část výstupu vede sutěmi. Na cestě obvykle nejsou žádná sněhová pole, ale v nějakých úsecích je nutností vybavení na ledovec (mačky, cepín), kvůli umrzlému terénu apod. Normálka prochází dolinou Horcones na Plaza de Mulas (4200 m), výstup vede po severozápadním hřebeni a míjí výškové tábory Nido des Condores (4877 m), Berlin (5950 m) a Independencia (6546 m, bývalá nejvýše položená chata na světě, dnes v ruinách).

Question: Jaká je nejvyšší hora západní polokoule?

Answer: Aconcagua


Harvey Fierstein

Context: Harvey Forbes Fierstein (* 6. června 1952) je americký herec a dramatik, který získal ocenění Tony za režii a herecký výkon v jeho divadelní hře Torch Song Trilogy, která je o tematice drag queens. Na motivy hry byl natočen i stejnojmenný film Torch Song Trilogy. Fierstein se narodil v Brooklynu, New Yorku do Židovské rodiny s židovským vyznáním, k Jacqueline Harriet-ové (née Gilbert) a Irving-a Fiersteinových. Jacqueline se živila jako školní knihovnice a Irving byl výrobce kapesníků. Fierstein je nyní ateista, který se příležitostně modlí. Jedním časem se živil též jako stand-up komik. V současnosti pobývá v Ridgefieldu, Connecticut. 2003: Baba na zabití (Duplex) jako Kenneth 2002: Smoochy (Death to Smoochy) jako Merv Green 2000: V roli Mony Lisy (Playing Mona Lisa. ) jako Bennett 1999: The Sissy Duckling jako Elmer (hlas) 1999: Krutá daň (Double Platinum) jako Gary Millstein 1997: Kull dobyvatel (Kull the Conqueror) jako Juba 1996: Elmo Saves Christmas. jako králík Ernest 1996: Den nezávislosti (Independence Day) jako Marty Gilbert 1995: 4% filmová tajemství (The Celluloid Closet) - cameo 1995: Dr. Jekyll a slečna Hyde (Dr. Jekyll and Ms. Hyde) jako Yves DuBois 1994: Daddy's Girls jako Dennis Sinclair 1993: Mrs. Doubtfire - táta v sukni (Mrs. Doubtfire) jako Frank Hillard 1993: The Harvest - Sklizeň (The Harvest) jako Bob Lakin 1988: Mučivá láska (Torch Song Trilogy) jako Arnold Beckoff 1986: Apology jako bezejmenná postava 1984: The Times of Harvey Milk jako vypravěč 1984: Garbo mluví (Garbo Talks) jako Bernie Whitlock

Question: Jaké získal ocenění Harvey Fierstein?

Answer: ocenění Tony


André Gide

Context: André Paul Guillaume Gide [andré pól gijjóm žíd] (22. listopadu 1869, Paříž - 19. února 1951, tamtéž) byl francouzský prozaik a dramatik, nositel Nobelovy ceny za literaturu za rok 1947. Narodil se roku 1869 v rodině významného právníka a profesora Paula Gida. Mládí prožil v silně náboženském rodinném prostředí, které po otcově smrti ovládla matka. Ač původně katolička, zavedla v rodině přísný režim protestantsky puritánských mravů. Studoval na několika školách a pro špatný zdravotní stav musel studia několikrát přerušit. Jako student Alsaské koleje (École Alsacienne) se začal živě zajímat o literaturu, přispíval do různých revuí, seznámil se Stéphanem Mallarmém, Paulem Valérym, Paulem Claudelem a dalšími předními francouzskými básníky. Začal vydávat svá první díla, silně poplatná symbolismu, od kterého se však brzy odklonil. V letech 1893-1894 podnikl ozdravné cesty do severní Afriky a stal se blízkým přítelem Oscara Wilda, se kterým se seznámil v Alžíru. Tyto cesty, na kterých se seznámil s palčivými národnostními a sociálními problémy a také objevil svět smyslů, přispěly k tomu, že se odvrátil od výchovou vštěpované přísné sebekázně k vyhraněnému individualismu a etickému, filozofickému i estetickému relativismu. Výrazem tohoto přerodu se stala lyrická próza Pozemské živiny (1897), kterou je možno považovat za jakýsi Gidův manifest, ve kterém vyjadřuje svůj požadavek na osvobození vlastního já. To představuje jakýsi asketismus naruby, podle kterého se smysly musí otevřít všemu, co je přirozené, lidský život je sám o sobě dostatečným cílem, náboženské příkazy a morální konvence nezavazují.

Question: Ve kterém roce byla Andrému Gidovi udělena Nobelova cena za literaturu?

Answer: 1947


August Bedřich Piepenhagen

Context: Pocházel ze skromných poměrů, vyučil se u svého otce knoflíkářem a prýmkařem. Při tovaryšském vandrování po Evropě se dostal do Švýcarska, jehož krajinné scenérie na něho zapůsobily mocným dojmem a přivedly ho k autodidaktickým malířským pokusům. Pobýval v Curychu jen krátce u krajináře Johanna Heinricha Wuesta. V roce 1811 ho vandrování zavedlo do Prahy, kde již zůstal natrvalo – pracoval zde na Starém Městě jako tovaryš prýmkaře a knoflíkáře Jana Risbittera a po jeho smrti se oženil s jeho vdovou, s níž přejal i knoflíkářskou dílnu v domě U železných vrat. S pražským prostředím záhy srostl a stal se oblíbeným a vyhledávaným výrobcem knoflíků, začal zde však také ve větším měřítku s malováním a brzy se stal i uznávaným malířem. Zde uskutečnil své první výstavy, zde se i oženil. Celý život měl co dělat, aby uživil svou rodinu (je známý jeho výrok "umění jde za chlebem, ale řemeslo ho nalézá", který vysvětluje jeho dvě souběžné činnosti), třebaže byl velmi prodávaným malířem a jeho krajiny, jichž za celý život namaloval velké množství, byly velmi oblíbené a kupované.

Question: Ve kterém roce se August Bedřich Piepenhagen přestěhoval do Prahy?

Answer: 1811


Česká národní rada

Context: Česká národní rada vznikla roku 1968 na základě ústavního zákona č. 77/1968 Sb., o přípravě federativního uspořádání Československé socialistické republiky, jako „prozatímní orgán ústavní politické reprezentace českého národa“ se 150 poslanci, který měl na starosti přípravné práce s ustavením budoucí částečně autonomní České socialistické republiky a jejího parlamentu, kterým měla být právě Česká národní rada. První poslanci byli zvoleni 10. července 1968 nepřímo Národním shromážděním na návrh Národní fronty z poslanců Národního shromáždění zvolených v českých krajích a z význačných představitelů českého veřejného života. Zároveň byl zvolen její předseda a 21. července místopředsedové, předsednictvo a výbory. Od svého vzniku sídlila v Thunovském paláci ve Sněmovní ulici na pražské Malé Straně, sídle bývalého zemského sněmu i sídle budoucí Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky. Související informace naleznete také v článku Volby do České národní rady 1968. Od 1. ledna 1969 do 31. prosince 1992 se pak už na základě ústavního zákona č. 143/1968 Sb., o Československé federaci, jednalo v rámci formálně federalizované ČSSR (později ČSFR) o parlament České socialistické republiky (později České republiky), s 200 poslanci volenými na období nejdříve čtyř let, po novelizaci ústavním zákonem č. 43/1971 Sb. pěti let. Dosavadní ČNR byla kooptací doplněna o dalších 50 poslanců 21. prosince 1968, další, už přímé volby se konaly v letech 1971, 1976, 1981, 1986, 1990 a 1992. Postavení ČNR Česká národní rada volila a odvolávala své předsednictvo, skládající se z předsedy České národní rady, místopředsedů a z dalších členů. Předsednictvo fungovalo nepřetržitě, v době rozpuštění ČNR bylo oprávněno vykonávat její pravomoce, vyjma přijímání ústavních zákonů a rozpočtu republiky. Namísto zákonů mohlo v takové době vydávat tzv. zákonná opatření, která se vyhlašovala stejně jako zákony a která musela být na nejbližším zasedání ČNR schválena, jinak pozbývala další platnosti. Podstatnou pravomocí předsednictva bylo jmenování a odvolávání předsedy a dalších členů vlády republiky a pověřování je řízením republikových ministerstev. Vyhlašovalo také volby do ČNR. Samotný předseda pak zastupoval Českou národní radu navenek, svolával a řídil její zasedání, podepisoval zákony a přijímal sliby členů republikové vlády. Kromě předsednictva si ČNR zřizovala i různé výbory, např. ústavně-právní, jako své iniciativní a kontrolní orgány. Česká národní rada mohla vydávat vlastní zákony, pokud nešlo o věci patřící do kompetencí celé federace. Návrh zákona mohli podávat jak poslanci, tak celé výbory i vláda republiky. Rada byla usnášeníschopná, pokud byla přítomna nadpoloviční většina všech poslanců, k přijetí zákona bylo pak potřeba souhlasu nadpoloviční většiny přítomných, u ústavního zákona třípětinové většiny všech poslanců. Přijatý zákon podepisoval předseda ČNR a předseda republikové vlády a vyhlašovalo je předsednictvo.

Question: Česká národní rada se zapisuje kterou zkratkou?

Answer: ČNR


Sněžka

Context: Sněžka (polsky Śnieżka, německy Schneekoppe) je se svými 1603,30 m n. m. (dříve uváděný údaj 1602 m n. m. je nadmořskou výškou trigonometrického bodu) nejvyšší horou Hraničního (Slezského) hřebenu Krkonoš, Sudet, Čech i celého Česka a celého Slezska. Je to významná dominanta východní části Krkonoš. Přes vrchol Sněžky prochází česko-polská hranice, nejvyšší bod se nachází na polské straně hranice, několik metrů západně od kaple sv. Vavřince. Na vrchol vede ze 4,5 km vzdálené Pece pod Sněžkou kabinková lanovka. Severní, polská strana spadá do údolí řeky Lomničky, západní do Úpské rašeliny, jihozápadní část do Obřího dolu, jihovýchodní do údolí Jeleního potoka a východní přecházejí v Obří hřeben. Vrcholek hory je skalnatý a má rozlohu okolo 120 000 m2. Jelikož je Sněžka nejvyšší hora v širokém okolí, je z vrcholu rozsáhlý panoramatický rozhled. Vrchol slouží jako častý turistický cíl a pro jeho dosažení je možné využít celou řadu turistických cest a to jak pěších, cyklistických tak i běžkových. Georgius Agricola v roce 1546 označil horu názvem Risenberg. V roce 1871 je poprvé zaznamenáno množné číslo Riesengebirge (Obří hory) jako dosud užívaný německý název pro celé pohoří. Původní německý název dosud zanechal dozvuky v dnešních názvech Obří důl a Obří hřeben. Přibík Pulkava již v roce 1380 pro celé Krkonoše použil název Sněžné hory. Název Sněžka pochází z 19. století, je odvozen od pojmenování Sněžná - jako "sněhem pokrytá". První český název byl Pahrbek Sněžný, pak Sněžovka, od roku 1823 pak definitivně Sněžka. Narazit lze i na názvy Sněhovka či doslovný překlad z němčiny Sněhkopa. V němčině se zase kromě častějšího Schneekoppe objevoval i tvar Riessenkoppe. První v historii zaznamenaný výstup je z roku 1456, kdy jistý Benátčan hledal v horách drahé kamení. V letech 1563-1566 se pokusil změřit nadmořskou výšku hory slezský učenec Kryštof Schilling. Naměřil neuvěřitelných 5880 m (o 1000 metrů více než má Mont Blanc). V roce 1569 pan Jiřík z Řásně naměřil 2035 m. Dne 23. srpna 1935 vyjel na Sněžku ve Škodě Popular Břetislav Jan Procházka a Mojmír Urbánek. Před nimi však na vrchol Sněžky vyjel v roce 1932 již konstruktér Josef Bašek, arci méně náročnou cestou po tehdejší československo-německé hranici. 28. srpna 2014 se na Sněžce při seskoku z rogala s wingsuitem zabil nejlepší český BASE jumper Martin Trdla. Vrchol Sněžky je poměrně rozlehlý. Nejstarší stavbu najdeme na polské (slezské) straně vrcholu. Je to 14 metrů vysoká kaple sv. Vavřince, o jejíž stavbu se zasloužil šlechtic Kryštof Leopold Schaffgotsch.

Question: Kolik m n. m. má Sněžka?

Answer: 1603,30


Napoleon Bonaparte

Context: Vládu si za téměř nepřetržitého válečného stavu podržel až do roku 1814, kdy byl po krachu tažení do Ruska vojsky VI. koalice zatlačen až k francouzské metropoli a vlastními maršály přinucen abdikovat. Posléze byl poslán do vyhnanství na ostrov Elba, odkud po necelém roce uprchl, vrátil se do Francie a bez jediného výstřelu opět obsadil císařský trůn. Francie se však dostala do vojenskopolitické izolace a obnovené císařství přetrvalo 110 dní. Napoleonova vláda skončila porážkou v bitvě u Waterloo, po níž abdikoval podruhé a vydal se do rukou spojenců. Ti jej odsoudili k doživotnímu vyhnanství na ostrově Svatá Helena, kde po necelých šesti letech pobytu ve věku jednapadesáti let zemřel. Za svůj život Napoleon svedl okolo šedesáti bitev, tedy více než Alexandr Makedonský, Hannibal, Caesar a Alexandr Suvorov dohromady, a po téměř celé další století byla vojenská teorie i praxe posuzována podle jeho pravidel a přizpůsobována jeho pojetí válečnictví. Za Napoleonovy éry se Francie změnila ze stavovského feudálního státu v sociálně i občansky nově strukturovanou společnost a určovala politický trend ve značné části Evropy.

Question: Zemřel Napoleon když mu bylo padesát let?

Answer: Ti jej odsoudili k doživotnímu vyhnanství na ostrově Svatá Helena, kde po necelých šesti letech pobytu ve věku jednapadesáti let zemřel.


Jaderná zbraň

Context: Jaderná zbraň nebo též atomová zbraň je zbraň hromadného ničení, založená na principu neřízené řetězové reakce jader těžkých prvků. Mezi jaderné zbraně se někdy řadí i zbraně založené na slučování jader lehkých prvků (termonukleární zbraň), zatímco zbraně, kde radioaktivní materiál slouží jen jako zdroj radioaktivního zamoření cílové oblasti, se označují jako radiologické (tzv. špinavá bomba). == Historie == Jaderná bomba byla poprvé vyvinuta ve Spojených státech v rámci vojenského projektu Manhattan. Základní výzkum probíhal v laboratořích v Los Alamos za vedení Roberta Jacoba Oppenheimera. Výsledkem projektu byl první pokusný jaderný výbuch, který proběhl 16. července 1945 v poušti White Sands poblíž města Alamogordo. Další vyrobené bomby Little Boy a Fat Man byly o několik týdnů později svrženy z bombardérů B-29 na japonská města Hirošimu a Nagasaki. Letoun B-29 Enola Gay svrhl 6. srpna 1945 v 8:16 na Hirošimu uranovou jadernou pumu s ekvivalentem mezi 13 a 18 kilotunami TNT. Letoun B-29 Bock's Car svrhl 9. srpna 1945 v 11:02 plutoniovou bombu na Nagasaki. Obě pumy zabily okamžitě zhruba 130 000 lidí[zdroj? ]. Dalších 100 000 umíralo na následky výbuchu v dalších měsících a letech, postiženy byly i další generace. Tyto dva výbuchy dosud představují jediné použití jaderných zbraní proti civilistům či v ozbrojeném konfliktu obecně. Druhou atomovou mocností se v roce 1949 stal Sovětský svaz výbuchem zařízení RDS-1 označováno na západě jako Joe-1. V té době Američané sovětský jaderný vývoj tajně zkoumali projektem Mogul. Sovětská první atomová bomba byla de-facto značně okopírovaná americká implozivní plutoniová bomba, jejíž plány SSSR získal díky špionážní práci jaderného fyzika Klause Fuchse podílejícího se na projektu Manhattan. Jím předané materiály podstatně urychlily práce na jejím sestrojení. Další vývoj jaderných zbraní vedl akademik Igor Kurčatov a Andrej Dmitrijevič Sacharov. První vodíkovou pumu otestovaly USA 1. prosince 1952. Sovětská následovala 12. srpna 1953. Byl tu však roky utajovaný rozdíl: Zatímco ta americká používala tekutý vodík a celé zařízení pak mělo velikost menšího domu, na sovětské byl použit lithiumdeuterid, což je pevná látka.

Question: Kdy proběhl první pokusný jaderný výbuch?

Answer: 16. července 1945


Box

Context: Boxování v rukavicích získalo živnou půdu ve velkých stanech (anglicky booths) na poutích v době úpadku boxování pěstmi. Boxerům v rukavicích se přezdívalo "booth fighters". V roce 1867 byla publikována Queensberryho pravidla, kde se rukavice stávají nedílnou součástí výbavy boxera. Jednou z mnoha novinek bylo pravidlo o stanovení délky hrací doby na tři minuty a minutovou přestávkou mezi koly. Stále se však bojovalo do rozhodnutí na neomezený počet kol. Nejdelší známý souboj trval 106 kol (cca 7 hodin). Za významného propagátora boxování v rukavicích byl celosvětově proslulý Jem Mace. Z pohledu společnosti zůstával box ke konci devatenástého století na okraji zájmu. Fanoušci boxu byli z řad studentů středních a vysokých škol a z nižších vrstev společnosti. Jejich záliba v nočním životě, sázení, alkoholismu šla ruku v ruce s boxerskými turnaji. Slavní boxeři té doby spolupracovali na propagaci tabákového a alkoholického zboží. Tyto marketingové aktivity alkoholických/tabákových společností postupem času narážely na omezení (prohibice) a vedly až k úplnému zákazu prodeje alkoholických nápojů ve Spojených státech amerických. Se zákazem reklam na alkoholické a tabákové výrobky poklesly peníze tekoucí do boxu a box potřeboval radikální změny. Změn bylo dosaženo vytvořením regulačních orgánů. V roce 1891 vzniká v Londýně "National Sporting Club". Zavádí se bodování v zápasech. Omezuje se počet kol. Jsou zavedeny váhové kategorie.

Question: Který individuální sport je celosvětově nejvíce provozovaný?

Answer: box


Kytice (sbírka)

Context: Polovina básní byla napsána a otištěna před souhrnným vydáním. Z nich nejstarší je Polednice (z roku 1834, tiskem vydána 1840) a Poklad (z roku 1837, tiskem 1838). Starší je též Zlatý kolovrat, Štědrý den a Holoubek. Ostatní balady vznikly v letech 1851-1852. == Raná vydání == Sbírku Kytice z pověstí národních vydal poprvé roku 1853 pražský nakladatel Jaroslav Pospíšil. Sbírka obsahovala 12 básní a nebyla ilustrována. Druhé vydání z roku 1861 (opět nakladatel Jaroslav Pospíšil) bylo rozšířeno o baladu Lilie (a také oddíl Písně). Toto a další dvě Pospíšilova vydání (1871 a 1874) ilustroval dřevorytec František Richter st..Třetí vydání vyšlo sice až po autorově smrti roku 1871, ale bylo jím ještě připraveno. Zde je vypuštěn oddíl Písně. == Popis a charakteristika díla == Sbírku tvoří balady (ačkoli sám Erben toto slovo nikdy nepoužíval); básník vychází z lidové (slovanské) tradice. V tomto ohledu je Kytice sbírkou ohlasovou a projevem folkloristicky orientovaného romantismu. Myšlenková báze a etický princip básní má ovšem klasicistní rysy.

Question: Kdo vydal poprvé sbírku Kytice z pověstí národních?

Answer: Jaroslav Pospíšil


Bílá

Context: Např. světlo žárovky má proti zářivce výrazně žlutější odstín. Takové odstíny bílého světla jsou popisovány tzv. barevnou teplotou. Tento parametr udává teplotu, které odpovídá záření absolutně černého tělesa o příslušném odstínu. Např. běžná žárovka vydává světlo odpovídající absolutně černému tělesu o teplotě asi 2850 K, takže se říká, že "barevná teplota běžné žárovky je 2850 K". Denní světlo má typickou barevnou teplotu asi 5400 K, ale tato hodnota závisí na mnoha podmínkách (denní době, počasí, sluneční aktivitě apod.). Existují také standardy bílého světla. Mezinárodní komise pro osvětlování (CIE) určila sérii standardních osvětlení (označovaná jako série D). Např. osvětlení D65, původně nastavené podle barevné teploty 6500 K, reprezentuje standardní denní světlo. Počítačové monitory již dnes obvykle umožňují nastavit odstín zobrazovaných barev právě pomocí volby barevné teploty (typicky z několika málo přednastavených hodnot). Tuto hodnotu pak elektronika monitoru použije pro výpočet parametrů zobrazované bílé barvy. Jako bílí jsou označování členové bílé rasy, tzn. lidé světlé barvy pleti. Viz bílá rasa. Obecně je bílá symbolem čistoty, neposkvrněnosti. Bílá barva je jak v západní kultuře, tak např. v Japonsku tradiční barvou svatebních šatů nevěsty. V čínské, vietnamské a indické tradici symbolizuje bílá barva smrt a je barvou duchů. Smuteční oblečení je bílé. Bílá vlajka symbolizuje kapitulaci či příměří, tzn. signalizuje mírové úmysly, obvykle v období války. Blikající bílé světlo na železničním přejezdu znamená volno.

Question: Jaká barva typicky označuje číslici 9 ve značení odporů?

Answer: bílá


Havlíčkův Brod

Context: Původně zde stála hornická osada u brodu přes Sázavu. Nejdříve to byl Smilův Brod podle zakladatele Smila z Lichtenburka, o kterém existují nejstarší zmínky kolem roku 1234. Nejstarší zmínka o vlastním městě pochází ale z listiny datované k 26. říjnu 1256, ve které se řeší spor brodského plebána s vilémovským klášterem. Král Přemysl Otakar II. si dělal nároky na území kolem Brodu, které považoval za královskou půdu, protože se tady dolovala stříbrná ruda. Dostal se do vážných sporů se Smilem, po kterých ale velká část pozemků připadla králi. V roce 1274 byla osada povýšena na město a ke konci 13. století město obehnáno hradbami. Od roku 1308 až do roku 1945 se město jmenovalo Německý Brod. Za husitských válek zde v roce 1422 hledal útočiště král Zikmund se svým vojskem. Husitské oddíly vedené Janem Žižkou Brod dobyly a císařské vojsko porazily. Bylo to jedno z posledních vítězství Žižky, tato událost současně definitivně ukončila těžbu stříbra. Roku 1637 byl Brod povýšen na královské město. V letech 1871–1874 působil na zdejším gymnáziu Vilém Kurz, vědec, spisovatel a politik, jeden ze zakladatelů Klubu českých turistů a jeden z iniciátorů stavby Petřínské rozhledny v Praze. Roku 1945 bylo město v rámci vysídlení Němců z Československa přejmenováno na Havlíčkův Brod podle Karla Havlíčka Borovského. Historické jádro města je městskou památkovou zónou. Ve městě se od roku 1995 vyrábí pivo Rebel. == Obyvatelstvo == === Počet obyvatel === === Struktura populace === Podle sčítání 1921 zde žilo v 847 domech 8 986 obyvatel, z nichž bylo 4 798 žen. 8 853 obyvatel se hlásilo k československé národnosti, 51 k německé a 2 k židovské. Žilo zde 5 087 římských katolíků, 166 evangelíků, 2 953 příslušníků Církve československé husitské a 160 židů. Podle sčítání 1930 zde žilo v 1223 domech 10 760 obyvatel. 10 506 obyvatel se hlásilo k československé národnosti a 142 k německé. Žilo zde 6 668 římských katolíků, 267 evangelíků, 2 803 příslušníků Církve československé husitské a 146 židů.

Question: Podle koho bylo pojmenováno město Havlíčkův Brod?

Answer: podle Karla Havlíčka Borovského


TGV

Context: Dostupné online. (anglicky) Související články Railteam TGV Duplex Turbotrain Vysokorychlostní trať Vysokorychlostní vlak Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu TGV na Wikimedia Commons Slovníkové heslo TGV ve Wikislovníku (slovensky) TGV na Rail.sk Rekordy TGV na Parostroj-i TGV na Railweb-u TGV na Vysokorychlostni-zeleznice.cz mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Vysokorychlostní vlaky >249 km/h AGV (F / I) • AVE (E) • ETR 401 (I) • ETR 450 (I) • CRH (CN) • ETR 460 (F / I) • ETR 480. (I) • ETR 500 (I) • ETR 600 (I, CN) • ETR 610 (CH / I) • Eurostar (UK / F / B) • ICE (D. / F / B / NL / A / CH / E / RU / CN) • KTX (KR) • RENFE S-120 (E / TR) • Šinkansen (J / TW, CN) • Talgo (. E) • TGV (F / D / CH / I / E / B / LX) • Thalys (F / B / NL / D) • V 250 (B / NL) • Zefiro (CN / I) Transrapid* (D / CN) • JR-Maglev* (J) • Swissmetro** (CH) *technologie Maglev **Maglev ve vakuovém tunelu (Vactrain) mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Železnice

Question: Jaké je označení pro vysokorychlostní vlaky francouzských státních drah?

Answer: TGV


První dáma

Context: První dáma představuje v republikách neoficiální označení pro manželku prezidenta, která se zúčastňuje společenských, politických či diplomatických akcí (jako například tradičního novoročního oběda s prezidentem republiky) a plní reprezentativní, charitativní a jiné povinnosti. Pokud prezident manželku nemá, pak tato role přechází na ženu z rodinného kruhu prezidenta.[zdroj? ]

Question: Jaký je u nás neoficiální název pro manželku prezidenta republiky?

Answer: První dáma


Theodore Roosevelt

Context: Zákony o ochraně přírodních zdrojů země, které zabránily dalšímu drancování nerostného bohatství a kultivaci velkých ploch zanedbané půdy, patřily rovněž k důležitým úspěchům Rooseveltovy éry. On sám vyzýval přijmout ucelený a jednotný program ochrany, kultivace a zavlažování půdy již ve své první výroční zprávě v Kongresu roku 1901. Zatímco jeho předchůdci vyčlenili na rezervace a přírodní parky 18,8 milionů hektarů lesní plochy, Roosevelt tuto plochu rozšířil na 59,2 milionů hektarů a systematicky dbal na prevenci lesních požárů a zalesňování. Roku 2011 byl po něm pojmenován nově objevený druh brouka Stenomorpha roosevelti. Osobně schválil vydání životopisu apačského náčelníka Geronima, který byl po dvacet let vězněn coby válečný zločinec.[zdroj? ] Prezident Theodore Roosevelt o členství v odborech "Kdybych byl zaměstnancem továrny, dělníkem na železnici nebo jakýmkoli námezdním dělníkem, nepochybně bych se stal členem odborů své profese. Kdybych byl proti politice mých odborů, připojil bych se, když už pro nic jiného, tak z toho důvodu, abych pomohl napravit to špatné. Kdybych měl výhrady vůči nečestnému předákovi, vstoupil bych do odborů, abych ho pomohl odstranit. Stručně řečeno, věřím v odbory a myslím si, že všichni lidé, kteří mají z práce odborů užitek, jsou morálně zavázáni pomáhat ze všech svých sil ve společném zájmu, který prosazuje odborový svaz. Odbory, i když je tvoří členové, nepatří členům, ale spíše mají ve svěřenství něco pro ty, kteří zde budou v budoucnu." Více než 40 let před Winstonem Churchillem pronesl výrok "I have nothing to offer but blood, toil, tears and sweat." Nemohu vám nabídnout nic než krev, dřinu, slzy a pot. Bylo 2. června 1897 během svého projevu, tehdy čerstvě jmenovaný náměstek ministra vojenského loďstva. Mluvil k námořním kadetům, takže jim vlastně realisticky popisoval běžné dny, které na ně čekají. ROOSEVELT, Theodore. Silný život : úvahy a výzvy. Překlad Bořivoj Prusík. Praha : Tiskem a nákladem F. Šimáčka, 1905. 159 s. Dostupné online. V tomto článku byly použity překlady textů z článků Theodore Roosevelt na slovenské Wikipedii a Theodore Roosevelt na anglické Wikipedii. Obrázky, zvuky či videa k tématu Theodore Roosevelt ve Wikimedia Commons Osoba Theodore Roosevelt ve Wikicitátech

Question: < Kdo z amerických prezidentů nejvíce proslul svojí energickou povahou a šíří zájmů a úspěchů?

Answer: Theodore Roosevelt


Nacistické Německo

Context: ], o rok později remilitarizovalo Porýní, vytvořilo spojenectví - Osu s fašistickou Itálií pod vládou Benita Mussoliniho, poslalo pomoc Frankovu fašistickému Španělsku, anektovalo Rakousko v roce 1938 a obsadilo již zmiňované československé pohraničí a později i zbytek Československa. Neustále rostoucí územní nároky vyvrcholily 1. září 1939 invazí do Polska, načež Francie a Velká Británie vyhlásily nacistickému Německu válku, čímž oficiálně začala druhá světová válka, dříve než nacistické Německo čekalo či na ni bylo zcela připraveno. Během války se nacistickému Německu podařilo obsadit velkou část Evropy od Francie až téměř po Moskvu v tehdejším Sovětském svazu, dále od Norska na severu až po rozsáhlé pouštní oblasti v severní Africe na jihu. Na většině okupovaných území se nacisté pokusili zavést "Nový pořádek". Současně začalo docházet k masovým persekucím neněmeckého obyvatelstva, vyvražďování Slovanů, cikánů a Židů, pro které se vžil termín holokaust. Během tohoto období zemřely miliony lidí. Nicméně v průběhu války se začala situace na frontě obracet v neprospěch nacistického Německa, což v důsledku vedlo k jeho porážce. Druhá světová válka v Evropě skončila 8. května 1945 kapitulací Německa západním spojencům a Sovětskému svazu. Nacistické Německo vyrostlo na základech národního ponížení, hanby a vzteku vycházející ze znění Versailleské smlouvy z roku 1919, které Německu vnutily vítězné mocnosti po první světové válce. Tato smlouva vnucovala Němcům zodpovědnost za rozpoutání války, trvalou ztrátu či demilitarizaci některých území, nutnost platit reparace v penězích a ve zboží a příkazu na redukci německé armády. Mezi další příčiny nárůstu popularity nacistické ideologie patřily nárůst nacionalismu v německé populaci a myšlenky na vybudování "Velkoněmecké říše", která měla trvat tisíc let, občanské nepokoje a komunistické puče, hyperinflace ve Výmarské republice, celosvětová hospodářská krize probíhající ve 30. letech 20. století a nárůst síly komunismu v Německu. Všechny tyto důsledky vedly k tomu, že voliči frustrovaní prací politických stran začali stále více volit strany na levém či pravém okraji politického spektra - extrémisty, zejména nacistickou stranu Německa. Nacisté slibovali silnou, autoritativní vládu namísto neefektivních parlamentních republikánů, občanský mír, socialismus, radikální ekonomickou politiku včele s plnou zaměstnaností, navrácení tradičních hodnot a hrdosti a rasovou čistotu, částečně dosaženou represemi proti Židům a marxistům. To všechno ve jménu národní jednoty a solidarity namísto rozdrobené demokratické společnosti. Vystupovali za znovuvyzbrojení Německa, odmítnutí reparací a znovuobsazení území ztracených vlivem Versailleské smlouvy. Taktéž propagovali názor, že Versailleská smlouva byla zrada způsobená liberální demokracií Výmarské republiky, která připravila Německo o národní hrdost vlivem konspirace Židů, jejíchž úkolem bylo docílit národní nejednotnosti a otrávení německé krve.

Question: Na jakých základech vyrostlo nacistické Německo?

Answer: na základech národního ponížení, hanby a vzteku vycházející ze znění Versailleské smlouvy


Tequila Sunrise

Context: Tequila Sunrise je koktejl, který se skládá z tequily, pomerančového džusu a grenadiny. Drink byl původně servírovaný v Arizona Biltmore Hotel v Arizoně a jeho vznik sahá do pozdních třicátých let 20. století. Tequila Sunrise dostala jméno díky tequile a vzhledu, který připomíná východ slunce. Přes led nalijeme 4,5 cl Tequily a 9 cl pomerančového džusu. Přidáme 1,5 cl grenadiny, která klesne ke dnu. Nemícháme. Tequila Sunset mojito Cuba Libre

Question: Jaký džus se používá do koktejlu Tequila Sunrise?

Answer: pomerančového


Jevgenij Babič

Context: Jevgenij Babič (rusky : Е М Б) (7. ledna 1921, Moskva – 11. července 1972, Moskva) byl sovětský reprezentační hokejový útočník. Je členem Ruské a sovětské hokejové síně slávy (členem od roku 1953). S reprezentací Sovětského svazu získal jednu zlatou olympijskou medaili (1956). Dále je držitelem jednoho zlata (1954) a dvou stříber (1955 a 1957) z MS. V roce 1972 spáchal sebevraždu oběšením.

Question: Jaký hokejový útočník byl Jevgenij Babič?

Answer: reprezentační


Bowling

Context: Zatímco v kuželkách se započítávají jen ty kuželky, které skutečně spadnou, v bowlingu je možné získat navíc bonusové body za shození všech kuželek. Bowling se hraje v halách na dráze, na které stojí deset kuželek postavených do tvaru rovnostranného trojúhelníka, jehož jeden vrchol směřuje k hráči. Kuželky se hráč snaží srazit hozením koule. Hru je obvykle nutné (na oficiálních turnajích či ve většině bowlingových heren) hrát ve speciální obuvi a je možné využívat i další vybavení a doplňky. Dráha je obdélníkového tvaru o délce 62 stop 10 3/16 palců (tj. 19 156 mm) (měřeno od čáry přešlapu ke konci dráhy), přičemž mezi čárou přešlapu a středem první kuželky (kuželky číslo 1) musí být vzdálenost 60 stop ±1⁄ palce (18 288 ±13 mm). Šířka dráhy je 41 1⁄ palců ±1⁄ palce (1 054 ±12,7 mm). Vyrovnaná musí být na 0,040 palce (1 mm). Je vyrobená ze dřeva nebo umělé hmoty a skládá se z 39 až 42 tenkých podélně položených pásů, které jsou navíc pro lepší rozpoznání střídavě světle a tmavě zbarveny. Na jedné kratší straně dráha plynule navazuje na prostor rozběžiště, který má délku nejméně 4,57 m a od kterého je oddělena čárou přešlapu (anglicky Foulline). Na opačném konci jsou sestaveny kuželky do předepsaného tvaru. Po delších stranách jsou žlábky (anglicky gutters) o šířce 9,25 palce ±1⁄ palce (tj. přibližně 23,5 cm) a hloubce 1,875 palce (tedy asi 4,8 cm), do kterých koule spadne, jestliže se neudrží na dráze. Žlábkem je koule – aniž by některé kuželky srazila – dopravena do prostoru za kuželkami, odkud ji stroj vrátí zpět do podavače koulí, aby byla k dispozici pro další hod. Navíc je možné podél dráhy (těsně na její hranici se žlábky) nechat zvednout takzvané bumpery podobající se malým mantinelům, čímž se kouli zabrání v pádu do žlábku. Této možnosti se využívá zejména, hrají-li i malé děti, které s udržením koule na dráze mívají velké problémy. Bumpery ovšem není možné využít při oficiálních soutěžních utkáních. Povrch dráhy je z lakovaného dřeva, přičemž prvních 15 stop (cca 4,57 m) je vyrobeno z javorového dřeva (kvůli jeho schopnosti odolat nárazu nejtěžší, 16 librové koule) a zbytek je z borovice. Dráha je obvykle ošetřena olejem. Pro snazší míření jsou na dráze orientační body. Na začátku dráhy je obvykle osm teček (anglicky dots) a ve vzdálenosti 12 stop od čáry přešlapu je sedm šipek (anglicky arrows).

Question: Co znamená faul?

Answer: přešlap


Metr

Context: 20. října 1960 – jedenácté CGPM definovalo metr jako 1 650 763,73 násobku vlnové délky radiace ve vakuu, která odpovídá přechodu mezi 2p10 a 5d5 kvantové úrovně atomu kryptonu-86. 21. října 1983 – sedmnácté CGPM definovalo délku jako vzdálenost, kterou urazí světlo ve vakuu během časového intervalu 1/299 792 458 sekundy (tj. světlo urazí ve vakuu za sekundu přesně 299 792 458 metrů). Oficiální francouzské znění je: Le mè est la longueur du trajet parcouru dans le vide par la lumiè pendant une durée de 1/299 792 458 de seconde.. Přesněji by se měl překlad "vakuum" chápat jako prázdný prostor nebo prázdnota (anglicky void). == Zajímavosti == Kromě obvyklé značky m se lze např. v Itálii setkat se značením mt. Rovněž v zemích užívajících míle je pro ni užívána zkratka "m", a proto užívání zkratky "m" bývá nahrazováno "mt". V letecké dopravě se celosvětově užívá pro určení výšky jednotka stopa místo metru; obdobně vodorovné vzdálenosti v námořnictvu a letectvu se určují v námořních mílích (její definice, byť byla původně odvozena z úhlového stupně na zemském poledníku, je nyní založena na jednotkách SI, a 1 NM je tedy přesně rovna 1 852 m). Byť ICAO sice hodlá v budoucnu přejít na jednotky SI, nebyl pro tuto změnu stanoven termín. Kvůli zachování bezpečnosti by se totiž jednalo o složitý a krajně nebezpečný proces. Prakticky reálný je tento přechod patrně až po plné automatizaci řízení vzdušného provozu. === Nemetrické délkové jednotky === míle sáh loket stopa palec yard astronomická jednotka parsek světelný rok == Odkazy == === Reference === === Související články === metr čtvereční metr krychlový metr na třetí metr na čtvrtou běžný metr plnometr === Externí odkazy === Slovníkové heslo metr ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu metr ve Wikimedia Commons

Question: Jakou značku má metr?

Answer: m


Anthelmintikum

Context: Anthelmintikum je označení pro léčivou látku, která působí proti parazitickým helmintům (červům). Anthelmintika různými mechanismy usmrcují, inaktivují nebo jen paralyzují parazitární helminty v hostitelském organismu. Používají se tedy k odčervení (dehelmintizaci) lidí a zvířat. širokospektrá (proti různým skupinám červů - např. albendazol - účinný proti hlísticím, částečně proti motolicím, tasemnicím) úzce specializovaná (proti konkrétním druhům - např. triklabendazol -. účinný pouze proti motolicím z čeledi Fasciolidae) nebo také antinematoda - léčiva s účinkem proti hlísticím anticestoda - léčiva s účinkem proti tasemnicím antitrematoda - léčiva s účinkem proti motolicím Dle chemické struktury se dělí anthelmintika do několika skupin: benzimidazoly, makrocyklické laktony, imidazothiazoly, tetrahydropyrimidiny, salicylanilidy a další. Přehled anthelmintických tříd, jejich zástupců a mechanismus působení je uveden v tabulce. Odčervení (dehelmintizace) je léčebný postup, kdy se infikovanému člověku nebo zvířeti podávají léčivé látky – tedy anthelmintika - s cílem zbavit organismus parazitických helmintů. Anthelmintika se aplikují v různých formách: per orálně (tablety, tobolky, kapky), injekčně (podkožně nebo do svalu).

Question: CO je Anthelmintikum?

Answer: léčivou látku


Epikúros

Context: V důsledku toho je v úsilí o blaženost klíčové rozpoznání skutečných potřeb, jejichž uspokojení je nezbytné pro odstranění strasti, od jen domněle opodstatněných, jejichž naplnění nezbytné není či v konečném důsledku je dokonce samo zdrojem strasti, takže je vhodné se jich zdržet. Tyto liché potřeby podle Epikúra pramení z několika druhů strachu – ze strachu z utrpení a ze smrti, strachu z bohů a strachu z nemožnosti dosáhnout štěstí. Protože je to strach, čím je člověk spoutáván a vzdalován od blaženosti tím, že mu znemožňuje rozpoznat přirozené potřeby od potřeb lichých, je pro dosažení slasti nejprve nutné osvobození od strachu. To je možné jen cestou rozumnosti, jíž lze pochopit bezdůvodnost strachu a odtud pak správně usuzovat, vyhovění kterým potřebám (a tedy usilování o které slasti) vede k duševnímu klidu a kterým nikoli. Epikúros se domnívá, že "utrpení lidí pochází především z jejich lichých názorů, tedy z jejich duše" a tomto bodě své nauce dává až "terapeutický" charakter, protože jejím nejvlastnějším cílem nakonec je především praktický návod k dosažení trvalého stavu slasti. Ten nalézá výhradně v uvědomělém a důsledném vyhýbání se strastem a v uvolněném, nenásilném, víceméně samovolně se dostavujícím dosahování slasti prostřednictvím askeze spočívající v maximálním omezování potřeb lichých a v přiměřeném uspokojování potřeb přirozených. Zatímco v rámci své školy byl Epikúros obdivován jako "osvoboditel od strachu", "spasitel" a "nositel světla", mimo ni byla jeho nauka často chápána jako do jisté míry protispolečenská a zejména – protože odmítal představu o zájmu bohů o běh světa či o životy lidí – bezbožná. Mnohdy také byla, a to kritiky i vulgarizujícími následovníky, desinterpretována jako přitakávající nevázané poživačnosti či prostopášnosti, což ovšem již on sám odmítal poukazem, že rozumnost vede k usilování o střídmé a neokázalé slasti, neboť jen jimi dochází k odstranění strasti zcela spolehlivě. Dnešní badatelé v ní nicméně ve shodě nacházejí zvláštní druh sobectví a až asociálně vypjatý individualismus. Epikúros byl autorem velkého množství děl, z nichž je však naprostá většina dnes ztracena. Do současnosti se dochoval pouze souhrnný soupis čtyřiceti etických myšlenek, který snad sám sestavil, a tři dopisy určené žákům; kromě toho je jeho nauka známa jen ze sekundárních pramenů. == Život ==

Question: Všecha Epikúrova díla se dochovala?

Answer: Epikúros byl autorem velkého množství děl, z nichž je však naprostá většina dnes ztracena.


Bobří soutěska

Context: Tehdy byla lokalita zapsána jako chráněný přírodní výtvor v rozsahu 0,66 ha a zahrnovala Bobří vodopád.[3] V evidenci evropských významných lokalit je vedena pod názvem Binov – Bobří soutěska.[4] Přírodní památka je součástí Chráněné krajinné oblasti České středohoří.[5] Přírodní poměry Chráněné území s rozlohou 0,9831 hektarů se rozprostírá v nadmořské výšce 400–450 metrů v katastrálních územích Velká Javorská města Žandov v Libereckém kraji (0,72 hektarů) a Loučky u Verneřic v Ústeckém kraji (0,27 hektarů).[5] Stinné údolí vzniklo erozní činností v čedičovém podloží, vytvořeném od západu přitékajícím Bobřím potokem. Důvodem ochrany je ukázka zpětné eroze v čedičovém tělesu. Jsou zde dva vodopády. Menší pěnivý vytéká z pukliny v čedičové skále pod troskami Čertova mlýna, vysoký je jen 2 metry, široký čtyři metry. Nedaleko od něj je další vodopád vysoký 6 metrů, není však tak mohutný. Celé údolí je zarostlé lesem, je zde mnoho vzácných květin (např. růže alpská), i živočichů (např. skorec vodní, konipas horský).[6] Přístup pro turisty Přes údolí vede zeleně značená cesta od Kravař na Verneřice, není zde silnice ani železniční trať.

Question: V jakém podloží vzniklo údolí Bobří soutěska?

Answer: čedičovém


Mečoun obecný

Context: ostnoploutví (Perciformes) Čeleď mečounovití (Xiphiidae) Rod mečoun (Xiphias) Binomické jméno Xiphias gladiusLinné, 1758 Synonyma Phaethonichthys tuberculatus (Nichols, 1923) Tetrapterus imperator (Bloch & Schneider, 1801) Xiphasia gladius (Linné, 1758) Xiphias estara (Phillipps, 1932) Xiphias gladius estara (Phillipps, 1932) Xiphias imperator (Bloch & Schneider, 1801) Xiphias rondeletti (Leach, 1818) Xiphias thermaicus (Serbetis, 1951)[2] Některá data mohou pocházet z datové položky. Mečoun obecný (Xiphias gladius) je jediný druh z čeledi mečounovitých a tvoří tak celou tuto čeleď. Je to až 455 cm dlouhá a téměř 650kilogramová ryba žijící v oceánech do hloubky až 800 m. Často vyskakuje nad hladinu. Plave rychlostí až 100 km/h. Fyziologie Tělo je drsné, ale nemá šupiny. Jeho horní čelist je protáhlá v typický mečovitý výběžek dlouhý asi 1/3 těla. Hřbetní ploutve má umístěné daleko od sebe. Řitní ploutve jsou 2 a břišní nemá. Obživa Loví tak, že vnikne do hejna sardinek nebo sleďů, začne tlouct kolem sebe mečem a sežere mrtvé nebo zraněné ryby. Množení Mečoun se tře v létě. Plůdek má v čelistech drobné ostré zuby, které jim vypadají, než dospějí. Hospodářský význam Mečoun je stále loven pro chutné maso. Jedná se o málo dotčený druh. Odkazy Reference ↑ The IUCN Red List of Threatened Species 2021.1. 25. března 2021. Dostupné online. [cit. 2021-04-07]↑ ZICHA, Ondřej. Xiphias gladius (mečoun obecný) [online]. BioLib.cz, 04.10.2005-10-04 00:43:08 CET [cit. 2009-02-04].

Question: Je mečoun obecný šupinatý strunatec?

Answer: Tělo je drsné, ale nemá šupiny.


Tudorovci

Context: Tudorovci, původně waleský rod Tewdur, připomínaný již ve 13. století, byli anglickou královskou dynastií od roku 1485 až do roku 1603. Tři hlavní panovníci dynastie – Jindřich VII., Jindřich VIII. a Alžběta I. – se zasloužili o to, že se z boji rozvrácené Anglie stala renesanční mocnost, která si v příštích staletích vybudovala výsadní postavení po celé planetě. Během vlády dynastie došlo k náboženské reformaci a byla vytvořena anglikánská církev (the Church of England). Rod se odvíjel od Owena Tudora, velšského hraběte na dvoře anglického krále Jindřicha V. Owen Tudor se oženil s vdovou po králi Jindřichu V., Kateřinou z Valois, a měl s ní pět dětí. Jejich nejstarší syn, Edmund Tudor, si vzal Margaretu Beaufort z rodu Beaufortů. Margareta (Markéta) byla potomkem Jana z Gentu (John of Gaunt), zakladatele rodu Lancasterů. Margareta porodila ve věku 13 let syna, a to několik měsíců po manželově smrti. Toto dítě se po válce dvou růží stalo anglickým panovníkem jako Jindřich VII. Tudor. Jako tudorovské období v anglických dějinách se obvykle označuje doba od nástupu Jindřicha VII. na trůn v roce 1485 po konec vlády Marie I. v roce 1558. Vláda Alžběty I. 1558–1603 se zpravidla od tudorovského období odděluje a nazývá se podle panovnice jako alžbětinská doba. Tudorovci patřili k významným anglickým královským dynastiím. Jako první z Walesu přišel Owen Tudor – asi okolo roku 1425. Původ Tudorovců sahá přibližně do 12. stol. Erbovním znamením Owena Tudora – v kymerštině Owain ap Maredud ap Tudor jarl Henevettet – byl červený štít se stříbrnou krokví posetou hermelínem a třemi stříbrnými přilbami (2, 1). Pozdější varianty znaku byly poměrně rozmanité, ale k tomu se ještě dostaneme. Owen roku 1423 uzavřel manželství s vdovou po anglickém králi Jindřichovi V. († 1422) Kateřinou z Valois.

Question: Od koho se odvíjel anglický rod Tudorovců?

Answer: Owena Tudora


Démétér

Context: Její otec Kronos ji spolkl stejně jako předtím její sourozence Hestii, Héru, Háda a Poseidóna. Vedl ho k tomu strach, že jeho děti se mu vzepřou a zbaví ho moci. Jako božské bytosti v něm přežívaly až do doby, kdy je vysvobodil jejich nejmladší bratr Zeus. Jeho matka Rheia ho porodila v tajnosti na Krétě a Krona ošálila kamenem zabaleným v plenkách. Když Zeus dospěl, postavil se otci, donutil jej vydat ze sebe všechny své děti a prohlásil se nejvyšším bohem. Démétér vzal k sobě na Olymp, dal jí na starost péči o plodnost země, o rolnictví. Naučila lidi obdělávat pole, usadit se místo kočování na jednom místě a dala jim tak nový způsob života a stanovila jeho zákony. Diovi se Démétér líbila, usiloval o její přízeň, dokonce zabil bleskem thessalského krále Íasióna, kterému Démétér dala syna Plúta. Démétér nakonec Diovi porodila dceru Persefonu; někdy bývá nazývána Kora. Když jednou byla Persefona se svými družkami, otevřela se před ní zem, vynořil se bůh podsvětí Hádés a v mžiku s ní zmizel v hlubinách. Démétér hned spěchala na pomoc, ale nenašla ani stopu. Bloudila devět dní po celém světě, až se nakonec od boha slunce Hélia dozvěděla, co bylo. Hned se vypravila za Diem na Olymp a žádala o pomoc. Ani Zeus však nemohl Háda donutit k vrácení Persefony matce, protože si ji mezitím vzal za manželku a dal jí ochutnat jádra granátového jablka. A tím jí zavřel cestu zpátky na zem - kdo něco v podsvětí snědl, nemohl se už vrátit nahoru. Démétér z velkého žalu se uchýlila do ústraní do svého chrámu v Eleusíně. Seslala na zemi neúrodu, zato zase lidé přestali bohům obětovat. Nakonec musel Zeus zakročit: donutil Háda, aby propustil Persefonu na svět vždy na dvě třetiny roku a zbylou třetinu bude ona trávit v podsvětní říši. A tak se stalo, že na podzim je Persefona dole - rolník osévá pole. Na jaře Persefona přichází ke své matce, příroda se probouzí, rozkvétá, zraje, lidé sklízejí úrodu. Prý prvním člověkem, který se učil pěstovat obilí, byl Triptolemos, jehož otec král eleusínský Keleos se svou manželkou poskytli přístřeší v době jejího největšího smutku po dceři.

Question: Kolik dní trvaly slavnosti k poctě Démétér?

Answer: devět


Atom

Context: Vědeckou formu atomové teorii poskytl na začátku 19. století John Dalton, podle kterého se každý chemický prvek skládá ze stejných atomů zvláštního typu, které nelze měnit ani ničit, ale lze je skládat do složitějších struktur (sloučenin). Na základě této teorie byl schopen vysvětlit některé otevřené otázky tehdejší chemie, např. proč při chemických reakcích reagují vždy jednoduché poměry množství příslušných látek (viz zákon násobných poměrů slučovacích). Související informace naleznete také v článku Thomsonův model atomu. Teorii o nedělitelných atomech (přesněji částic, které atomy nazval Dalton) však v roce 1897 vyvrátil J. J. Thomson, který při studiu katodového záření objevil elektron – tedy první subatomární částici. Na základě tohoto objevu vytvořil tzv. Thomsonův model atomu (též pudinkový model), který předpokládal, že atom je tvořen rovnoměrně rozloženou kladně nabitou hmotou, ve které jsou (jako rozinky v pudinku) rozptýleny záporně nabité elektrony. Související informace naleznete také v článku Rutherfordův model atomu. Thomsonův model překonal na začátku 20. století Ernest Rutherford, který analýzou experimentů Geigera a Marsdena dokázal, že většina hmoty s kladným nábojem je umístěna ve velmi malém prostoru ve středu atomu.

Question: Kto objevil elektron?

Answer: J. J. Thomson


Postel

Context: matrace, nejčastěji pérové, pěnové nebo nafukovací gumové, položené na roštu, která mívá výšku (tj. tloušťku) od 10 cm až po asi 40 cm. Dříve stejnému účelu sloužil slamník. jako doplnění postele bývá přikrývka (deka, peřina), polštář pod hlavu a ložní prádlo - prostěradlo, povlaky na deku a polštář a případně chránič matrace. místo pod matrací je často využíváno jako úložný prostor, zpravidla uzavřený, což ale brání odvětrávání a nepovažuje se proto za zdravotně zcela vhodné.RozměryPostele jsou zpravidla vyráběny sériově v typizovaných rozměrech (rozměr ložné plochy): nejčastější je velikost 90 × 200 cm; další běžné šířky jsou 80, 140, 160, 180 cm. Jiné velikosti jsou nabízeny jenom jako atypické na zakázku. Dětské postele jsou menší, např. 80 × 140 cm. Patrové postele používané zejména pro děti, např. 90x200 cm s dvěma patry. Pro malé děti ještě menší je dětská postýlka.Horní plocha matrace bývá ve výšce 45 cm nad zemí. Pro snadnější vstávání zejména zesláblých osob je vhodnější vyšší postel, zvaná také americká. Zvláštním druhem jsou zdravotnické postele určené do nemocnic a případně do domovů pro seniory. Mají jednak větší výšku ložné plochy a dále bohatší možnost polohování matrace.

Question: Jak se nazývá kus nábytku určený ke spaní?

Answer: Postel


Context: 1775 – 17831798 – současnost Typ Námořní pěchota Funkce Obojživelná a rychle nasaditelná úderná síla Velikost přibližně 245 000 lidí Motto Semper fidelis (vždy věrní) Nadřazené jednotky Ozbrojené síly USAMinisterstvo obranyÚřad námořnictva Insignie Znak Červená a Zlatá barva Námořní pěchota Spojených států amerických (United States Marine Corps, USMC), často označované jen Marines, US Marines je složka Ozbrojených sil USA. Slouží v ní 182 000 aktivních vojáků[1] a 38 500 rezervistů.[1] Provozuje 1199 letadel.[2](údaje z roku 2016) Mariňáci při cvičení, používající lesní vzor nové uniformy MARPAT. Příslušníci americké Námořní pěchoty se pokládají za nejlepší americké vojáky. V boji jsou většinou nasazeni jako první, mající za úkol prorazit nepřátelské linie, zatímco armáda se teprve mobilizuje. Námořní pěchota se proslavila pomocí jejího obojživelného boje za druhé světové války proti Japonsku. Americká Námořní pěchota nepoužívá jen pěší vojáky, ale i bojové letouny, vrtulníky, tanky a různá bojová vozidla. Námořní pěchota Spojených států je sice jednou ze šesti samostatných částí amerických Ozbrojených sil, ale administrativně spadá pod Americké námořnictvo. S námořnictvem mívá často společná cvičení, mariňáci navíc většinou útočí z moře, takže využívají plavidla amerického námořnictva.

Question: Jaká zkratka se používá pro označení Námořní pěchoty Spojených států amerických?

Answer: USMC


Iwodžima

Context: Leží přibližně 1200 km jižně od Tokia (24°47' s. š., 141°19' v. d.) a je součástí Vulkánových ostrovů, které tvoří jižní část ostrovů Ogasawara. Slavným se ostrov stal díky bitvě, kterou tu vybojovaly Spojené státy a Japonsko v únoru a březnu 1945. Americká námořní pěchota ostrov obsadila až po extrémně krvavých bojích. Ostrov má rozlohu přibližně 21 km2. Jeho jediným nápadnějším bodem je hora Suribači (také Suribačijama), vyhaslý, 166 m vysoký vulkán. Jinak je Iwodžima zcela plochá, což je na ostrov vzniklý sopečnou činností neobvyklé. Od 18. června 2007 se oficiální název ostrova změnil zpět na Iótó, jenž ostrov nosil před rokem 1945. Tó je pouze jiným čtením znaku šima 島, a tak se zápis názvu v japonských znacích ani význam názvu nemění. Ostrov byl neobydlený až do počátku 19. století. Nakonec jej kolonizovalo Japonsko a v roce 1943 na ostrově žilo 1 100 japonských civilistů. Většina z nich byla zaměstnána, buď v cukrovaru postaveném v severovýchodní části ostrova, nebo v sirném dole ve stejné oblasti. Všichni obyvatelé ostrova žili v pěti osadách na severní polovině ostrova. Nejsevernější z nich byla osada Kita (japonsky Sever), osada Niši (Západ) byla na severozápadě, největší osada Motojama ležela u dolu na síru a Higaši (Východ) a Minami (Jih) byly situovány v severovýchodní části ostrova Iwodžima. Ostrov se stal dějištěm důležité bitvy druhé světové války. Bitva o Iwodžimu probíhala od 16. února 1945 do 26. března 1945 a jejím důsledkem bylo, že ostrov zůstal okupován Spojenými státy až do roku 1968. Právě na hoře Suribači pořídil 23. února 1945 Joe Rosenthal jednu z nejslavnějších fotografií celé války. V současnosti na Iwodžimě nežijí žádní stálí obyvatelé. Je tu pouze umístěna základna japonského námořnictva. Pro vstup na ostrov je potřeba zvláštního povolení.

Question: Kdo pořídil na hoře Suribači jednu z nejslavnějších fotografií druhé světové války?

Answer: Joe Rosenthal


Star Trek

Context: Toto však ustalo po 2. sezóně, kdy Desilu bylo koupeno společností Paramount, která snížila rozpočet a sám Roddenberry od další tvorby ustoupil. Seriál byl tak ukončen při celkovém počtu 80 epizod ve třech sériích, což se projevilo jako chybné, když Paramount prodal vysílací práva i jiným společnostem a Star Trek se velmi rychle rozšířil a získal mnoho fanoušků. Zvažovalo se i obnovení seriálu v 70. letech, ale to se zdálo společnosti velmi nákladné a namísto toho byl vytvořen animovaný seriál Star Trek, který dabovali původní herci. Roddenberry původní seriál ohraničil na trojici hlavních postav – kapitán James T. Kirk (William Shatner), první důstojník, Vulkánec Spock (Leonard Nimoy) a vrchní lékař Dr. Leonard McCoy (DeForest Kelley) společně účinkovali v největším počtu epizod. Ostatní postavy posádky byly spíše doprovodné. Tuto taktiku se Roddenberry rozhodl změnit až u seriálu Nová generace, kde zaměřil dění na více členů posádky. Podrobnější informace naleznete v článku Star Trek (animovaný seriál). Animovaný seriál Star Trek, označovaný jako "The Animated Series" (zkratkou TAS), z roku 1973 je seriál o dvou sezónách, dohromady 22 dílů zhruba po 30 minutách. Došlo k menším změnám v posádce, ale hlavní hrdinové jsou totožní. Události navazují na předchozí seriál. Hlasy animovaným postavám propůjčili herci původní posádky z TOS, kteří si (změněnými hlasy) zahráli i role dalších postav. Podrobnější informace naleznete v článku Star Trek: Nová generace.

Question: Jak se jmenují hlavní postavy Star Treku?

Answer: James T. Kirk (William Shatner), první důstojník, Vulkánec Spock (Leonard Nimoy) a vrchní lékař Dr. Leonard McCoy (DeForest Kelley)


Gejzír

Context: Na jihozápadě je oblast ohraničena horou Ruapehu a na severovýchodě pak podvodní sopkou Whakatane. Velké množství gejzírů bylo v oblasti zničeno využíváním geotermální energie a vybudováním vodní nádrže, ale i přes to se v oblasti ještě nachází několik desítek gejzírů. Na začátku 20. století se zde nacházel největší známý gejzír všech dob nazvaný Waimangu Geyser, který začal pravidelně tryskat v roce 1900. Fungoval po čtyři roky, kdy sesuv svahu změnil hladinu podzemní vody, což vedlo k jeho zániku. Výtrysky gejzíru Waimangu dosahovaly obyčejně výšky okolo 160 m, ale některé supervýtrysky vyvrhly vodu až do výšky 460 m. Moderní výzkumy oblasti naznačují, že zemská kůra je v oblasti pouze 5 km mocná a že se pod ní nachází magmatické těleso 50 km široké a 160 km dlouhé. === Island === Na Islandu se nachází některé z největších gejzírů na světě. Gejzíry a horké prameny se nacházejí rozesety po celém ostrově, ale velká část z nich je umístěna v oblasti Haukadalur. V této části Islandu je i Geysir, který tryská již od 14. století a který dal pojmenování všem gejzírům na světě. V roce 1896 se před zemětřesením gejzír odmlčel, ale po otřesech začal opět vyvrhovat vodu a páru několikrát za den. V roce 1916 ale všechny erupce gejzíru ustaly. V průběhu 20. století se gejzír aktivoval a deaktivoval v závislosti na zemětřeseních. Zemětřesení z roku 2000 opět Geysir aktivovalo, ale od té doby vyvrhuje materiál nepravidelně a nepředvídatelně.

Question: Jak se jmenuje pramen charakteristický nepravidelným únikem vody vyvrhované turbulentně (vířivě) do okolí a doprovázené vodní parou?

Answer: Gejzír


Symfonie

Context: Symfonie je cyklická hudební forma sonátového typu, komponovaná pro větší až velké nástrojové obsazení (zpravidla symfonický orchestr). K původně instrumentální symfonii později přibyla možnost současného uplatnění dalších komponentů, např. sólového zpěvu, sborů, v moderní klasické hudbě pak nejrůznějších dalších přidružených souborů, např. souboru bicích nástrojů (8. symfonie Miloslava Kabeláče, skladby Krzystofa Pendereckého). a dalších ne zcela tradičních součástí, např. elektronických nástrojů (Philip Glass), původně nehudebních (John Cage, György Ligeti), industriálních, hlukových a ambientních zdrojů zvuku, digitálně zpracovaných zvuků nástrojů z obsazení klasického orchestru (Vladimír Hirsch) atd. Symfonická forma patří k nejnáročnějším hudebním útvarům jak z hlediska kompozičního, tak interpretačního, a je proto právem perlou a vrcholem v oboru skladatelského umění i umění koncertní interpretace. == Historie == Symfonická forma se rozvinula především v období klasicismu a romantismu, avšak původ tohoto útvaru i slova symfonie (volně přeloženo: souzvuk, současné znění více zdrojů zvuku) je nutno hledat již v antickém Řecku. Význam výrazu v hudební historii zaznamenal v průběhu staletí mnoho změn. Ve starověké řecké hudbě představoval tento výraz tedy totéž, co dnes -konsonance, v 16. století to byla každá vokální skladba s instrumentálním doprovodem, v 17. století je sinfonia předehrou k opeře, atd. Právě tato "předehra" - sinfonia, se stala přímým předchůdcem současné formy, která se v průběhu času proměňovala (počet vět 3-5, dělení jednotlivých částí rychlá-pomalá-rychlá, zaváděním sborů či sólistů atd.) Důležitým vývojovým článkem pro symfonii, tak jak ji chápeme víceméně dodnes, jsou skladby tzv. mannheimské školy (založené českými hudebníky, především J. V. Stamicem a jeho syny) a vznik sonátové formy. Za "otce" klasické symfonie je považován Joseph Haydn; v té době měla symfonie obvykle sonátovou cyklickou formu o čtyřech větách. Toto členění bylo víceméně respektováno prakticky až do začátku 20. století. Pro moderní symfonie v dnešní vážné hudbě nejsou stanovena žádná předem daná pravidla a záleží na každém skladateli, jaký přístup a řešení si při skladbě symfonie zvolí. == Skladatelé == Mezi nejvýznamnější skladatele symfonické hudby jsou (řazeno chronologicky): Joseph Haydn

Question: Proč je symfonie vrcholem skladatelského umění?

Answer: patří k nejnáročnějším hudebním útvarům


Ann Rosener

Context: Ann Rosener Ann Rosener Narození 25. listopadu 1914 Úmrtí 19. května 2012 (ve věku 97 let) Menlo Park Alma mater Smith College Povolání fotografka, fotoreportérka a novinářka multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Typická fotografie autorky Ann Rosener[1] (25. listopadu 1914 – 19. května 2012) byla americká fotografka, která se specializovala na snímky obyčejných lidí v každodenním životě. Pracovala jako fotografka pro Works Progress Administration a ve společnosti Office of War Informations, která vznikla z instituce Farm Security Administration. Život a dílo Patřila do skupiny talentovaných fotografů najatých Royem Strykerem právě v době, která je často nazývána "zlatým věkem dokumentární fotografie".[2] Společnost FSA byla vytvořena v USA v roce 1935 v rámci New Deal. Jejím úkolem bylo v krizi pomáhat proti americké venkovské chudobě. FSA podporovalo skupování okrajových pozemků, práci na velkých pozemcích s moderními stroji a kolektivizaci. Se vstupem USA do druhé světové války však nastala změna: projekt FSA dostal jiné jméno – Office of War Informations (OWI) – a také jiný program. Ve válce musela propaganda ukazovat, jak jsou Spojené státy silné a ne jaké mají potíže. V roce 1948, kdy organizace zanikla, byla dokonce snaha pořízené dokumenty zničit, aby nemohly být použity pro propagandu komunistickou.[3] Galerie Ženy ruční sklizní chřestu pomáhají udržet národní blahobyt, Rochelle, Illinois. Řezníci vykupují od domácích chovatelů tuk a prodávají je do kafilérie, kde bude zpracován na střelivo pro muže bojující za Ameriku. Voják na domácí frontě ukládá všechny odpadní tuky, aby mohly být zpracovány do munice pro americké vojáky... Sběr starého papíru ušetří Strýčku Samovi miliony dolarů ročně. Fotografie propagující recyklaci kovů během druhé světové války Slečna Anna Bland, svářečka, afroamerická pracovnice v richmondských loděnicích, Richmond, Kalifornie, USA. Spěšné dokončování lodě SS George Washington Carver. Kvalifikovaní černošští dělníci hrají důležitou roli při konstruování SS George Washington Carver, druhé lodi pojmenované po černochovi v loděnicích společnosti Kaiser v Richmondu.

Question: Jaká byla fotografická specializace autorky Ann Rosener?

Answer: snímky obyčejných lidí v každodenním životě


Hlavnička

Context: Hlavnička (také zhoubná katarální horečka, latinsky: coryza gangraenosa bovum) je virové, akutní onemocnění přežvýkavců, zejména skotu a buvolů. Projevuje se fibrinózním zánětem sliznic hlavy, patologickými změnami na očích, případně nervovými příznaky. Nemá obvykle charakter hromadného nakažlivého onemocnění a probíhá spíše sporadicky. Původcem je DNA virus z čeledi Herpesviridae. Vznik choroby, zejména u skotu, je dáván do souvislosti s přenosem viru od infikovaných ovcí, u nichž probíhá infekce bez příznaků. perakutní forma – horečka 40–42 °C, krváceniny na všech sliznicích hlavy, zánět střev, náhlý úhyn hlavová a oční forma – objevují se léze na rohovce, zánět rohovky přechází až ve vředy na rohovce. Současně dochází k hlenohnisavému zánětu sliznic nosu spojený s výtokem nosu. Zánět může postihnout i čelní kost a kostní základ rohů. Rovněž dochází k otoku hrtanu a zánětu sliznic dutiny ústní a horních cest dýchacích. střevní forma – projevuje se průjmem, často krvavým kožní forma – vezikulární léze na kůži hlavy, vemene kolem paznehtů nervová forma – křeče, deprese, svalový třes, skřípaní zubů, parézy až paralýzy Všechny formy se mohou vzájemně prolínat. ŠTĚRBA O. Virové choroby spárkaté zvěře. Brno : VFU Brno, 1997. Přednášky z epizootologie, VFU Brno Slovníkové heslo hlavnička ve Wikislovníku

Question: Jak se projevuje hlavnička?

Answer: fibrinózním zánětem sliznic hlavy, patologickými změnami na očích, případně nervovými příznaky


Internetový časopis

Context: Internetový časopis Internetový časopis, též online magazín nebo zkráceně e-zin (z „elektronického magazínu“), je časopis, který je dostupný čtenářům on-line prostřednictvím internetu. Vývoj a obsah Internetové časopisy vznikly spojením tištěných a internetových medií. Jejich hlavním rozdílem oproti klasickým tištěným časopisům je interaktivnost a takřka neomezený obsah, který je limitován pouze datovou kapacitou. K prohlížení internetových časopisů je zapotřebí připojení k internetu a často také aktuální verze flash playeru. Co se obsahové stánky týče, nabízí možnosti využití vizuálních i audiovizuálních prvků, a dovoluje tudíž články prokládat různými videi, zvukovými soubory nebo aplikacemi. Čtenáři je tak možné poskytnout nejen textovou část, ale např. k recenzi nového automobilu připojit i videozáznam z testovací jízdy, popř. záznam zvuku motoru pří zvýšených otáčkách. Reference Související články Žurnál Magazín Noviny Bulletin Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Jak se zkráceně říká internetovému časopisu?

Answer: e-zin


Intersekcionalita

Context: Intersekcionalita Intersekcionalita (neboli intersekcionální teorie) se zabývá mnohonásobnou diskriminací, studiem systému společenských identit, které se paralelně překrývají. Zároveň také zkoumá korespondující systémy diskriminace, útlaku a dominance (například gender, etnicitu, třídu, vzdělání a další).[1] Tento pojem poprvé použila v roce 1989 americká odbornice na kritickou teorii rasy a obhájkyně občanských a lidských práv Kimberlé Williams Crenshaw.[2] Historie Pojem intersekcionalita má své kořeny v 60. a 70. letech 20. století, konkrétně v době druhé vlny feminismu. Druhá vlna feminismu se po té první orientovala na pojmenování problémů v každodenním životě ženy, v oblastech sexuality, rodiny nebo pracovního života. V tomto období lidé poprvé začínají vnímat problematiku diskriminace v různých odvětvích a právě kvůli tomu vzniká pojem intersekcionalita, která definuje tyto aspekty diskriminace najednou.[3] Kimberlé Crenshaw, zakladatelka termínu intersekcionalita, popisuje, že oddělená studia rasismu a sexismu nejsou dostatečná ve zkoumání zkušeností lidí setkávajících se s průnikem různých diskriminací.[2] Combahee River Collective Organizace Combahee River Collective byla založená černošskými lesbickými ženami v roce 1974 v Bostonu; toto uskupení bylo aktivní až do jeho rozpadu v roce 1980. Její členky zastávaly názor, že bělošský feminismus se neztotožňoval s jejich názory a nenaplňoval jejich ideje a očekávání. Do povědomí lidí se tato organizace dostala kvůli dokumentu Combahee River Collectiv Statement, kde můžeme poprvé najít zmínku o intersekcionalitě. Dokument se zabýval problémem útisku žen na základě jejich barvy pleti, ale také jejich sexuální orientace.[4] Intersekcionalita a feminismus Intersekcionalita úzce souvisí s feministickou a antirasovou teorií. Dotýká se především žen a to velmi významně. Intersekcionální teorie se zabývá tvrzením, že lidé mohou být diskriminováni na základě několika sociálních a kulturních faktorů najednou. Nerovnosti se objevují v kontextu tří hlavních kategorií: rasa či etnicita, třída a také gender. Další faktory mohou být například věk, vzdělání, rodinný stav, náboženské vyznání, sexuální orientace, zdravotní způsobilost nebo fáze životního cyklu a další. Jedná se tedy o mnohonásobnou diskriminaci.[4] K termínu intersekcionalita také odkazuje i americká socioložka Patricia Hill Collins, která definuje tento pojem jako „konkrétní vzájemně se protínající formy útisku vzhledem k rase, sexuální orientaci a národnosti.“ Dále zmiňuje typické rysy intersekcionality – černošský feminismus, multirasový feminismus a feminismus třetího světa.[4] Intersekcionalita a diskriminace Podle teorie intersekcionality zažívá ve společnosti každý člověk diskriminaci v rámci všech možných kategorií. Nejčastějšími kombinacemi utlačování, jinak označované jako dvojnásobný útlak, je pohlaví plus rasa a věk plus pohlaví.

Question: Kdo přišel s termínem intersekcionalita?

Answer: Kimberlé Williams Crenshaw


Geysir

Context: Geysir GeysirErupce Geysiru během léta 2009 Geysir (islandsky Stóri Geysir, česky Gejzír nebo Velký gejzír) je gejzír v oblasti prolomového riftu Haukadular, 80 kilometrů východně od Reykjavíku na jihozápadním Islandu. Právě od islandského názvu tohoto útvaru se odvozuje geologický termín gejzír (z islandského výrazu „geysa“, což znamená „proudit“).[1] Velký gejzír je přitom také nejstarším známým zástupcem, jako aktivní byl popsán již v roce 1294.[2] Okolní oblast v roce 1846 prozkoumal Robert Wilhelm Bunsen, který jako první vědecky vysvětlil příčiny tohoto úkazu. Aktivita gejzíru je nepravidelná a závislá na sopečné aktivitě celé oblasti. Zaznamenána byla jeho aktivita v roce 1630, kdy se probudil k činnosti po téměř 40 letech. Také v roce 1896 začal chrlit vodu a páru po dlouhých letech klidu. V letech 1910–1915 byla naopak jeho frekvence jen asi 30 minut. V roce 1915 činnost gejzíru ustala, ale následná zemětřesná aktivita v oblasti ho opět v roce 1935 probudila k životu.[3] Po sérii zemětřesení, která zasáhla oblast v roce 2000, Geysir opět chrlí vodu. Frekvence se pohybuje v rozmezí 5 až 8 hodin. Vařící voda je vyvrhována až do výšky kolem 80 metrů, v roce 1845 dosáhla až 170 m. Mezi 17. a 20. červnem 2000, během zemětřesení, dosahoval do výšky 122 m po dva dny a je považován za nejvyšší gejzír v činnosti, a to i dočasně.[4] Návštěva Geysiru je součástí nejznámější turistické trasy na Islandu, zvané Zlatý kruh (Gullni hringurinn). Odkazy Reference ↑ National Geographic Česko Dostupné online↑ Islandský gejzír neúnavně vybuchuje každých pět minut. Patří k těm nejčinnějším na světě Dostupné online↑ Island zpoplatní návštěvníkům proslulý gejzír Dostupné online↑ Novinky.cz Dostupné online Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Geysir na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. Autoritní data: GND: 7517833-3 | VIAF: 246989034

Question: Kdo jako první vědecky vysvětlil příčiny gejzírů?

Answer: Robert Wilhelm Bunsen


Tautologie

Context: Tautologie (z řeckého τ, tautologia, výpověď o témže) je v logice vždy pravdivý složený výrok. Je pravdivý vždy, bez ohledu na pravdivostní hodnotu jednotlivých částí takového výroku. Příkladem tautologie je výrok: "Buď bude zítra pršet, nebo zítra pršet nebude." Tautologií jsou především některé definice, jako například "Kampanologie je věda, která se zabývá vznikem, vývojem, výzdobou, funkcí a akustikou zvonů.". Tento výrok neříká vlastně nic jiného, než že A = A. Jiným případem jsou nepravé tautologie, výroky, které jsou samy o sobě tautologické, ale v souvislosti s kontextem získávají konkrétní význam. Například: Výrok "Až to bude, tak to bude." ve skutečnosti zhruba znamená: "Nedá se to urychlit, musíš počkat." Výrok "Děti jsou děti." získá svůj. význam v dialogu: "Vysvětloval jsem mu, že nesmí sám přecházet silnici, ale vůbec mě neposlouchá." - "To víš, děti jsou děti." Mluvčí tím má namysli, že neposlušnost je pro děti charakteristická, a tudíž vyplývající ze samotného označení. Sem patří i výroky "doma je doma", "udělal jsem, co jsem udělal" nebo výroky ve formě "A není neA", například "mír není válka" či "co je černé, není bílé". Tautologie je také nadbytečné zdvojení téhož významu různými slovy nebo částmi slova, označované též pojmem pleonasmus nebo perisologie. Sem mohou patřit např. výrazy "vždy a navěky", "zcela a úplně", "třídílná trilogie", "nejoptimálnější" apod. Taková tautologie může být buď stylistickou chybou, nebo výrazovým prostředkem, který má umocnit některou z vlastností daného předmětu. Kupříkladu slovo "dárek" v sobě zahrnuje představu svobodného rozhodnutí dát někomu něco zdarma. Avšak spojení "zdarma daný dárek" chce odlišit takový dárek od různých bonusů, které jsou sice také označeny "zdarma", ale zákazník si je přitom zaplatí. Opakem tautologie v logice je kontradikce, v lingvistickém smyslu oxymóron. Pleonasmus Oxymoron Spor (logika) MACHOVÁ, Svatava; ŠVEHLOVÁ, Milena. Sémantická & pragmatická lingvistika. Praha : Univerzita Karlova, 2001. ISBN 80-7290-061-7. S. 45-47. Slovníkové heslo tautologie ve Wikislovníku

Question: Jak se v logice nazývá opak tautologie?

Answer: kontradikce


Uri Šerki

Context: Rabi (rav) Uri Šerki (hebrejsky א ע ש, Uri Amos Šerki) (narozen 1959, v Alžírsku) je jeden z nejvýznamnějších současných izraelských rabínů. Vede hebrejskojazyčné oddělení ješivy Machon Me'ir a centrum výuky judaismu francouzského oddělení téže ješivy. Je rabínem komunity při synagoze Bejt Jehuda v jeruzalémské čtvrti Kirjat Moše. Dále vyučuje judaismus širokou (i sekulární) veřejnost v centru Roš Jehudi, v ruskojazyčném vzdělávajím centru Machanajim a jinde. Patří mezi hlavní osobnosti nábožensko-sionistické frakce Likudu. == Bibliografie == Narodil se v Alžírsku roku 1959, ale brzy poté se jeho rodina odstěhovala do Francie a nakonec roku 1972 se vystěhovala do Izraele. Rabín Uri Šerki studoval v ješivě Nativ Me'ir, u r. C. J. Kooka (Kuka) v ješivě Merkaz ha-rav i u dalších významných rabínů. == Odkazy == === Reference === V tomto článku byly použity překlady textů z článků Ш, У na ruské Wikipedii a א ש na hebrejské Wikipedii. === Související články === Náboženský sionismus === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Uri Šerki ve Wikimedia Commons (anglicky) Webové stránky r. Šerkiho (anglicky) Články r. Šerkiho v angličtině (francouzsky) Parašat šavua (anglicky) Roš Jehudi - články r. Šerkiho

Question: Ve kterém roce se narodil izraelský rabín Uri Šerki?

Answer: 1959


Umělá inteligence

Context: Umělá inteligence (UI, anglicky Artificial intelligence, AI) je obor informatiky zabývající se tvorbou strojů vykazujících známky inteligentního chování. Definice pojmu "inteligentní chování" je stále předmětem diskuse, nejčastěji se jako etalon inteligence užívá lidský rozum. S tímto pojmem poprvé přišel John McCarthy v roce 1955. Výzkum umělé inteligence je vysoce odborný a specializovaný, navíc je rozdělen do několika polí, které často nelze názorově spojit. Celý výzkum se rovněž dělí na několik technických problémů; některá podpole se zabývají řešením konkrétních problémů, některá zase například na použití konkrétních nástrojů či dosažení konkrétních aplikací. Otázka, je-li možné sestrojit umělou inteligenci je také úzce spjata s problémem vědomí, s otázkou výpočtů, které provádí lidský mozek sám nebo s otázkou evoluce kognitivních schopností. Podobnými dilematy se zabývá filosofie umělé inteligence. Mezi hlavní problémy v rámci výzkumu umělé inteligence patří uvažování, znalosti, plánování, učení, zpracovávání přirozeného jazyka (komunikace), vnímání a schopnost se pohybovat či manipulovat s předměty. Dosažení obecné inteligence je stále jedním z hlavních cílů výzkumu v tomto oboru. Z psychosociálního hlediska je umělá inteligence jednou z forem ne-lidské inteligence. Související informace naleznete také v článku Turingův test. Na tomto srovnání spočívá také myšlenka Turingova testu, kterou vyjádřil informatik Alan Turing v roce 1950 ve svém článku "Computing machinery and intelligence". Ve zkratce tvrdí, že za inteligentní můžeme stroj prohlásit, nerozeznáme-li jeho lingvistický výstup od lingvistického výstupu člověka. Argument čínského pokoje je často pokládán za protiargument k Turingovu testu. Uvažuje, že by mohl existovat stroj, který by inteligentní chování simuloval připravenou sadou reakcí na všechny možné otázky, aniž by nad čímkoliv "přemýšlel". Ve stejném článku, v jakém Alan Turing navrhl svůj slavný test (sám ho nazýval "imitační hra") předpovídal, že za padesát let (tj. na přelomu milénií) budou mít počítače paměťovou kapacitu 109 bitů a rozhodčí imitační hry bude mít pouze 70% šanci, že správně pozná lidskou inteligenci.

Question: Jakou zkratkou se anglicky označuje umělá inteligence?

Answer: AI


Vysoké učení technické v Brně

Context: Studium na fakultě je orientováno na široké spektrum vědeckých oblastí: řídicí technika a robotika, biomedicínské inženýrství, silnoproudá elektrotechnika a elektroenergetika, elektronika a elektrotechnologie, mikroelektronika, radioelektronika, teleinformatika a audioinženýrství. Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta informačních technologií VUT v Brně. Již v roce 1964 vznikla na fakultě elektrotechnické katedra samočinných počítačů. Z ní postupem času vznikl ústav informatiky, který byl v roce 2002 transformován na samostatnou Fakultu informačních technologií. Kampus FIT se nachází v areálu bývalého kartuziánského kláštera a na území bývalého velkostatku. Součástí fakulty jsou čtyři ústavy: Ústav počítačových systémů Ústav informačních systémů Ústav inteligentních systémů Ústav počítačové grafiky a multimédií Fakulta nabízí dva základní stupně studia – tříletý bakalářský a navazující dvouletý magisterský studijní program. Třetím stupněm je doktorský studijní program. Fakulta realizuje studijní programy Informační technologie a Výpočetní technika a informatika pro necelé 2 500 posluchačů. Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta podnikatelská VUT v Brně. Jedna z nejmladších fakult VUT v Brně se svými studijními obory zaměřuje na ekonomiku a podnikání. Fakulta se roku 1992 vyčlenila z původní Fakulty strojní, v červnu 2004 se pak přestěhovala do komplexu budov VUT na Kolejní ulici v Brně. Kromě bakalářských, magisterských a doktorských programů v tomto oboru nabízí ve spolupráci se zahraničními univerzitami také postgraduální studium MBA. Zhruba 3 500 posluchačů studuje ve studijních programech, jako je například management, účetnictví, podnikové finance, daně či manažerská informatika. Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta stavební VUT v Brně. Nejstarší fakultou VUT v Brně je fakulta stavební. Právě se stavebním odborem zahajovala technika v roce 1899 svou činnost a tato fakulta byla i jediná, která přežila násilnou změnu VUT na Vojenskou technickou akademii v roce 1951. Zároveň je také největší fakultou co do počtu studentů (více než 6 500). Zájemci zde mohou studovat obory: Architektura pozemních staveb, Stavební inženýrství, Stavitelství, Geodézie a kartografie a Architektura a rozvoj sídel. Podrobnější informace naleznete v článku Fakulta strojního inženýrství VUT v Brně. K otevření strojírenského odboru došlo hned v roce 1900 a je druhou nejstarší fakultou Vysokého učení technického v Brně. V minulosti byl na fakultě strojní vyučován také obor energetický, ze kterého později vznikla samostatná fakulta elektrotechniky. Nyní je Fakulta strojního inženýrství se svými více než 4 500 studenty druhou největší fakultou VUT v Brně. Tvoří ji celkem 15 odborných pracovišť a studium je realizováno ve třech stupních – bakalářském, magisterském a doktorském.

Question: Která fakulta Vysokého učení technického je nejstarší?

Answer: fakulta stavební


André Breton

Context: André Breton (19. února 1896 Tinchebray (Orne), Francie - 28. září 1966 Paříž) byl francouzský básník a prozaik. Je považován za zakladatele a hlavního teoretika surrealismu. Jako mladý student medicíny psal lyriku, ovlivněn symbolisty, obzvláště Stéphanem Mallarmém. Na počátku roku 1916 se v Nantes seznámil s Jacquesem Vachém, který na něj měl rozhodující vliv. Intenzivně se zabýval Rimbaudem a pracemi Sigmunda Freuda, se kterým si také vyměnil několik dopisů a v roce 1921 ho ve Vídni navštívil. Psychoanalýza hrála rozhodující úlohu v jeho životě, první možnost zkoušet její poznatky v praxi se mu naskytla během první světové války, kdy sloužil jako asistent v psychiatrickém středisku II. armády v Saint-Dizier. Roku 1918 se seznámil s Guillaumem Apollinairem a v roce 1919 spolu s Louisem Aragonem a Philippe Soupaultem založil revui Littérature. Poté, co v roce 1919 přišel z Curychu Tristan Tzara, se v Paříži začalo rozvíjet dadaistické hnutí a Breton se stal jeho členem. Po čase však začal jeho prostředky shledávat neúčelnými a došlo mezi ním a Tzarou k názorovým střetům. Jeho definitivní rozchod s dadaismem nastal v roce 1922. Už dva roky před tím, společně se Soupaultem, vydal Magnetická pole, automatický text, podle Bretonova pozdějšího vyjádření první surrealistické dílo vůbec. Nebylo prezentováno jako umění, ale jako práce v podstatě vědecká. Ačkoli šlo o vědu, která neuznává aparát logiky a zkoumá ty nejniternější oblasti lidského ducha. V roce 1924 spolu se svými přáteli - Louisem Aragonem, Paulem Éluardem a Benjaminem Péretem - oficiálně ustavil surrealistickou skupinu. Breton se pak po celou dobu jejího trvání nacházel v jejím středu, to nejen pro svůj teoretický přínos, ale i výjimečné osobnostní vlastnosti. Ačkoli později byl často nahlížen jako autoritativní vůdce. V roce 1924 také vydal Manifest surrealismu, ve kterém ho definoval jako "čistý psychický automatismus" a stal se redaktorem revui La Révolution Surréaliste (dvanáct čísel 1924 - 1929), orgánu nové skupiny. V surrealismu viděl syntezi myšlenek Rimbauda - "přeměnit život" a Marxe - "změnit svět". Okolo roku 1925 se začal dostávat do ideové blízkosti komunismu. Přesto zpočátku odmítal výzvy Pierra Navilla přejít k politické akci a důraz kladl stále především na otázky ducha bez jakékoli vnější kontroly, i marxistické. Do Francouzské komunistické strany vstoupil, stejně jako Louis Aragon, Paul Éluard, Benjamin Péret a Pierre Unik, v roce 1927.

Question: Kdo je považován za zakladatele surrealismu?

Answer: André Breton


Mykény

Context: Kolem roku 1650 př. n. l. přerostly mnohé vesnice v opevněná města s bohatými paláci a s luxusním zbožím, které konkurovalo zboží velmi zručných krétských řemeslníků. Mykénskou civilizaci tvořilo asi 20 městských států. V době svého největšího rozkvětu ovládali Mykéňané celý jih Řecka. Na severu sahalo jejich území až do Boiótie a Thessalie, na západě potom až k Iónským ostrovům. == Vznik Mykén == Podle řeckého bájesloví založil Mykény Perseus a později zde sídlili králové krvavého rodu Pelopovců. Nejznámějším Pelopovcem je král Agamemnon, který byl vrchním velitelem řeckých vojsk v Trojské válce. == Hrad a město == Mykénská pevnost zaujímala dominantní strategické postavení na vrcholku kopce, neboť z ní mohlo město ovládat přilehlou nížinu i horské průsmyky až ke Korintu. Mohutné zdivo z nepravidelných vápencových kvádrů o síle až pěti metrů se proslavilo jako "kyklopské", neboť pozdější generace měly za to, že je mohli postavit pouze jednoocí mytičtí obři zvaní Kyklopové. Hlavní vstup do města tvoří Lví brána, která vznikla kolem roku 1260 př. n. l. Nad mohutným portálovým překladem stojí proti sobě dva kamenní lvi. Od brány vede cesta ke královskému paláci. Jeho dva trakty jsou spojeny chodbami, jež sloužily jako zásobárny. Malované podlahy a bohaté fresky na stěnách se podobají těm, které nalezneme v palácích na Krétě. Kolem paláce stojí domy méně významných občanů včetně tříposchoďového domu zvaného Sloupový.

Question: Jaká brána tvoří hlavní vstup do Mykén?

Answer: Lví


Jahoda

Context: Pěstované kultivary plodí opakovaně, až dvakrát ročně menší plody nebo velmi malé plody v nevelkém množství. Jde o velmi dekorativní ovoce (a rostliny). "Day neutral" - jahodníky plodící celý rok. Tyto jahodníky ovšem dávají velkou úrodu také pouze v pozdním jaře a počátkem léta. Jahody se sklízejí ručním sběrem, kdy jsou trhány z jahodníku. Hlavní období sklizně je nejčastěji v červnu a červenci. Sklízené jahody mají svěže červenou barvu, která naznačuje, že jsou již dozrálé. Nezralé plody jsou zelené, či nažloutlé a přezrále pak tmavě rudé a na dotek již měkké. Doporučuje se sklízet jahody dopoledne, jelikož jsou již oschlé, ale současně stále lehce podchlazené, což udržuje jejich stav déle čerstvý. Natrhané jahody by se měly umístit do ledničky, či chladné místnosti, aby déle vydržely. Většina jahod je dnes pěstována na obrovských jahodových plantážích, které jsou rozesety po celém světě. Mezi největší pěstitele se řadí USA, Španělsko, Francie, Itálie, Japonsko, Polsko, Rusko, či severské státy. Roční produkce přesahuje 2 milióny tun a jedná se o výraznou vývozní komoditu. Tabulka udává dlouhodobě průměrný obsah živin, prvků, vitamínů a dalších nutričních parametrů zjištěných v zahradních jahodách. Jahody jsou často uváděny jako příčina alergických reakcí. Ve většině případů se však nejedná o alergickou, ale tzv. pseudoalergickou reakci. Tato se vyznačuje podobnými příznaky, nejčastěji kopřivka, které jsou však vyvolávány jiným mechanismem. Jahody se konzumují jak za syrova po utržení z keříku, tak i po tepelné úpravě, přidávají se jako náplň například do ovocných (jahodových) knedlíků, do pečiva (jahodový koláč, jahodová bublanina atd.). Často se také zavařují do kompotů, využívají se pro výrobu moštů. Vyhlášená je konzumace jahod se šlehačkou. Jahody se používají i jako dekorační doplněk pro míchané nápoje a značné obliby v celosvětovém zastoupení má konzumace jahod spolu se sektem. Jahody mají výrazné aromatické vlastnosti, čehož se využívá u celé škály výrobků. Jahodová příchuť je tak známá u žvýkaček, bonbónů, čokolády, sušenek, vůní, ale také například u kondomů. Jahody se využívají také v kosmetice, jelikož obsahují velké množství manganu, který je prospěšný pro pevnost a růst vlasů a pokožky. Dříve se jahody využívaly i pro bělení zubů.

Question: Mají jahody výraznou aromatickou vlastnost?

Answer: Jahody mají výrazné aromatické vlastnosti, čehož se využívá u celé škály výrobků.


Coca-Cola

Context: Coca-Cola od roku 1944 registrováno v USA také jako Coke (česky zkráceně "kola") je sladký nápoj hnědé barvy s obsahem kofeinu a bezkokainového výtažku koky. Na trh byl uveden roku 1886, od roku 1892 jej vyrábí The Coca-Cola Company. Dnešní Coca-Cola je již nealkoholickým nápojem a neobsahuje víno ani kokain jako původní verze, od roku 1888 je sycená oxidem uhličitým. Bezprostředně poté, co v roce 1860 Albert Niemann poprvé izoloval z listu koky kokain a roku 1862 Wilhelm Lossen objevil jeho chemický vzorec, byla v USA zahájena farmaceutická výroba kokainu. Paralelně si v roce 1863 korsický chemik Angelo Mariani nechal patentovat vin Mariani, Marianiho víno, s přídavkem extraktu koky. Doporučoval jej jako lahodný nápoj a medicínské tonikum pro tělo i duši, které dodá sílu přepracovaným mužům, zesláblým ženám i churavým dětem, posílí mozek i krev, dá svalům sílu a pružnost a zajistí dobré zdraví a dlouhý život. Lékaři nápoj obecně doporučovali na všechny druhy obtíží a jeho rostoucí popularita byla i inspirací ke vzniku Coca-Coly. Coca-Colu vynalezl roku 1886 lékárník doktor John Stith Pemberton v Atlantě v USA. Název i jeho grafické zpracování ve formě dodnes používaného loga navrhl Pembertonův účetní a sekretář Frank Robinson. Poprvé byl nápoj prodáván za 5 centů v lékárně v Atlantě Willisem Venablem 8. května 1886. Zpočátku se prodávalo 9 nápojů denně. Za první rok se tak prodalo Coca-Coly za 50 dolarů, což se ani nevyrovnalo nákladům (zejména na reklamu), které činily 70 dolarů. První rok byl tedy ztrátový. Na konci 90. let 19. století se Coca-Cola stala jedním z nejpopulárnějších nealkoholických nápojů.

Question: Kdo vynalezl Coca-Colu?

Answer: John Stith Pemberton


Theodore Kaczynski

Context: Theodore Kaczynski Theodore Kaczynski Rodné jméno Theodore John Kaczynski Narození 22. května 1942 (78 let)Evergreen Park Bydliště Chicago (od 1942)Lombard (1969–1971)Unabomber's cabin (od 1971)Lincoln (od 1971)Evergreen Park Národnost Poláci ve Spojených státech amerických Alma mater Harvardova univerzita (1958–1962)Michiganská univerzita (1962–1967)Harvard College Povolání matematik, spisovatel, terorista, anarchista, sériový vrah a ochránce životního prostředí Zaměstnavatel Kalifornská univerzita v Berkeley (1967–1969) Nábož. vyznání ateismus Rodiče Theodore Richard Kaczynski a Wanda Dombek Příbuzní David Kaczynski[1] (sourozenec) Funkce odborný asistent (od 1967) multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Theodore John „Ted“ Kaczynski (* 22. května 1942), znám také jako Unabomber, je americký matematik, sociální kritik, anarchista a neoluddista, který rozesílal po USA podomácku zhotovené bomby, které dohromady zabily tři osoby a 23 dalších zranily. Jako motiv uvedl boj proti technickému pokroku. Životopis Mládí Theodore Kaczynski se narodil 22. května 1942 v Chicagu, Illinois, do polské rodiny Wandy a Theodora Richarda Kaczynských. Kaczynski byl zázračné dítě. Jeho IQ mělo hodnotu 167, tudíž mu bylo dovoleno přeskočit šestou třídu a zapsat se do sedmé. Se spolužáky příliš nevycházel. Ve škole se mu vysmívali[2], a proto většinu času trávil osamocený, zahloubený do svých myšlenek. Po jeho zatčení v dospělosti mu bylo naměřeno IQ 136 (WAIS-R) (99. percentil) s VIQ 138 a PIQ 124 (95. percentil).[3] Tato diskrepance (hodnota v mládí v oblasti geniality - přibližně 1 ze 100 000 a pouze 99. percentil v dospělosti) se vysvětluje snížením inteligence v důsledku paranoidní schizofrenie. V 16 letech se dostal na Harvard University. Byl posedlý matematikou, ve svém pokoji rád počítal diferenciální rovnice. V mnohém předčil své spolužáky, někdy dokonce i svého profesora, kterým byl logik Willard Van Orman Quine.

Question: Kdo byl během své anonymní trestné činnosti znám pod přezdívkou Unabomber?

Answer: Theodore


Evropa

Context: Zde leží i nejnižší místo Evropy v proláklině Kaspické nížiny (−28 m). Na východě je Východoevropská rovina lemována protáhlým pohořím Ural (1894 m) o délce 2500 km. Skandinávské pohoří (2469 m) je kaledonského stáří. Ledovce zde vyhloubily typické fjordy. Ledovec poznamenal i Severoněmeckou a Středopolské nížiny. Hercynským vrásněním vytvořilo Středoněmeckou vysočinu, Český masiv (1602 m) a Francouzské středohoří (1886 m). Během třetihorního alpínského vrásnění došlo k vytvoření Alp (Mont Blanc, 4807 m) a dalších evropských pohoří (Karpaty (2655 m), Dinárské hory (2751 m), Pyreneje (3404 m) a Apeniny (2914 m)). V jižní Evropě se setkáváme i s vulkanismem a zemětřesením. Na Sicílii se tyčí i nejvyšší činná sopka Evropy Etna (3340 m). Dalšími vulkány jsou Stromboli, Monte Epomeo a Vesuv. V Evropě s poměrně vlhkým podnebím je vytvořena poměrně hustá říční síť. 80 % Evropy leží v úmoří Atlantského oceánu. 20 % Evropy je odvodňováno do bezodtokého Kaspického moře, do něhož ústí nejdelší evropská řeka Volha (3531 km, povodí 1 360 000 km2, s průměrným ročním průtokem 8220 m3). Dalšími velkými řekami jsou Don, Dněpr, Dunaj, Pád, Rhôna, Ebro, Seina, Temže, Rýn, Labe, Odra a Visla. Maxima vodních stavů jsou ve východní Evropě na jaře a počátkem léta, ve střední a severní Evropě na jaře, v západní a jižní Evropě v zimě a ve velehorách v létě. Většina evropských jezer je ledovcového původu. Největšími jezery jsou Ladožské (18 360 km2) a Oněžské jezero (9700 km2) v Rusku Evropa patří do tří podnebných pásů severní polokoule. Na nejzazším severu je to studený pás se dvěma oblastmi, arktickou a subarktickou, na Špicberkách, Nové zemi a severním pobřeží Ruska.

Question: Kolik procent Evropy leží v úmoří Atlantského oceánu?

Answer: 80 %


Korepetitor

Context: Korepetitor je hudebník (zpravidla klavírista), jehož hlavní úlohou je doprovázet ve hře hráče na jiný hudební nástroj nebo zpěváky. Korepetitor také obvykle doprovází zkoušky sborových pěveckých těles a nastudování operního repertoáru v divadlech, aby nemusel být angažován nákladný orchestr. Korepetitor je rovněž využíván při nácviku baletu, tance, operety, opery atd., neboť může pružně reagovat na požadavky baletního, tanečního či divadelního mistra a přizpůsobit svou hru aktuálním potřebám nebo i jen může vhodně doprovázet třeba rozcvičky. Podobně může působit například při tréningu tělocvičných či gymnastických sestav atd., všude tam, kde záleží na sladění hudby a pohybu. == Někteří korepetitoři Národního divadla == Bohumír Váchal - korepetitor Národního divadla, osobní korepetitor Evy Urbanové Přemysl Charvát - dirigent a korepetitor Národního divadla Zdeněk Klauda - korepetitor Národního divadla Rudolf Zeman - korepetitor a klavírista Národního divadla Iryna Roměnskaja - korepetitorka Národního divadla Igor Rusinko - dirigent a korepetitor Městského divadla Brno

Question: Proč se používá korepetitor ke zkouškám sborových pěveckých těles a nastudování operního repertoáru v divadlech?

Answer: aby nemusel být angažován nákladný orchestr


Sládek prestonský

Context: Sládek prestonský Sládek prestonskýLe Brasseur de PrestonZákladní informace Žánr opéra comique Skladatel Adolphe-Charles Adam Libretista Adolphe de Leuven a Léon-Lévy Brunswick Počet dějství 3 Originální jazyk francouzština Premiéra 13. října 1838, Paříž, Théâtre de l'Opéra-Comique Česká premiéra 23. srpna 1839, Praha, Stavovské divadlo Některá data mohou pocházet z datové položky. Sládek prestonský (ve francouzském originále Le Brasseur de Preston) je komická opera (opéra comique) o třech jednáních francouzského skladatele Adolpha-Charlese Adama na libreto Adolpha de Leuvena (pseudonym hraběte Adolpha Ribbinga, 1800-1884) a Léona-Lévyho Brunswicka (vlastním jménem Léon Lhérie, 1805-1859) z roku 1838. Poprvé byla uvedena v pařížském Théâtre de l'Opéra-Comique dne 13. října 1838. Vznik díla "Sládek prestonský" vznikl na konci 30. let 19. století, v době Adamovy největší popularity a úspěchů, čtyři roky po Chatě v Alpách a dva roky po Postilionovi z Lonjumeau. Nová opera se situační komikou a rázovitými charaktery si ihned získala oblibu, kterou si po zbytek století udržela zejména v té části Evropy, která nejvíce oceňovala profesi titulního hrdiny. Již v roce 1839 se hrála v Bruselu, Amsterdamu, Berlíně, Hamburku a Rize.

Question: Co je to Sládek prestonský?

Answer: komická opera


Paginace

Context: Ve slovnících a encyklopediích se někdy číslují přímo sloupce a odkazuje se na ně zkratkou "col.", z latinského columna, sloupec. Paginýrka K ručnímu číslování dokumentů nebo stránek v sešitech a podobně se užívá zvláštní razítko, tzv. paginýrka, které při každém otištění zvyšuje číslo o předvolenou hodnotu, nejčastěji o 1. Foliace Verso a recto U rukopisů a starých tisků, které nemají číslované stránky, se užívá starší foliace, počítání a číslování listů. Jednotlivé listy se označují zkratkou fol. (z lat. folium, list) a číslem. Levá či rubová stránka v otevřené knize se přitom označuje latinským verso (v.), rub, pravá čili lícová stránka jako recto (r.). Na vedlejším obrázku by levá stránka s číslem 2 byla označena jako "fol. 1v", pravá jako "fol. 2r". Někdy se lícové stránky označují písmenem a, rubové písmenem b. Pak by se stránky na obrázku označily jako 1b a 2a. V případě, že text na stránkách je rozdělen do dvou (či více) sloupců, však malá písmena označují zpravidla sloupce. Pak by na výše uvedeném příkladu byly na levé stránce sloupce f1va, f1vb a na pravé stránce sloupce f2ra a f2rb. Odkazy Reference ↑ http://aleph.nkp.cz/F/4LVVYLP45EFNQEP8FNIXP265KA6XJRD3YDHSV2JR8E8T3JEFP2-47186?func=find-b& NKTD, heslo paginaceg

Question: Jakou zkratkou se u rukopisů a starých tisků označují jednotlivé listy?

Answer: fol.


Slovensko

Context: Po zániku tohoto státního útvaru se Slovensko stalo součástí uherského státu. Po vymření uherské dynastie Arpádovců se v Uhrách vystřídalo několik rodů domácího i cizího původu, dokud v 16. století nezískali do svých rukou uherský trůn Habsburkové. S příchodem osvícenství a později během 19. století proběhlo slovenské národní obrození, v rámci něhož Ľudovít Štúr kodifikoval roku 1846 slovenštinu jako národní jazyk Slováků. Do roku 1918 trvaly snahy o prosazení slovenské jazykové autonomie a povznesení slovenské kultury, které byly potírány maďarizační politikou uherské vlády. Po roce 1918 se Slovensko stalo součástí Československa, v rámci něhož získali Slováci statut státotvorného národa. Mezi lety 1939–1945 existovala na území Slovenska takzvaná Slovenská republika, která byla satelitem nacistického Německa. Roku 1945 byl obnoven československý stát, o tři roky později se vlády zmocnil komunistický režim, který byl svržen během listopadové revoluce roku 1989. Neshody mezi českými a slovenskými politickými elitami vyústily roku 1993 v rozdělení Československa, důsledkem čehož vznikla Slovenská republika jakožto suverénní slovenský stát. Od roku 2004 je Slovensko součástí NATO a Evropské unie, v roce 2009 byla v zemi zavedena jednotná evropská měna euro. Slovensko je parlamentní republikou s demokratickými institucemi. V hospodářství se vyznačuje převážně soběstačnou zemědělskou produkcí, modernizovaným průmyslem a rozvíjejícím se sektorem služeb, který převažuje jak v podílu hrubého domácího produktu, tak pracovní síly. Celkově je ekonomika Slovenska velmi úspěšná a patří mezi jedny z nejrychleji rostoucích v regionu. Dopravní infrastruktura je vzhledem ke geografickému profilu země řidčeji rozprostřena, avšak v současnosti dochází k jejímu rozšíření a modernizaci. V oblasti výroby elektřiny převažují jaderné elektrárny, následované tepelnými a vodními.

Question: Jakého politického uskupení je Slovensko?

Answer: parlamentní republikou


Joinvillea

Context: lipnicotvaré (Poales) Čeleď Joinvilleaceae Rod JoinvilleaGaudich., 1861 druhy Joinvillea ascendens Joinvillea borneensis Joinvillea bryanii Joinvillea plicata Některá data mohou pocházet z datové položky. Joinvillea je rod jednoděložných rostlin z čeledi Joinvilleaceae, řádu lipnicotvaré (Poales). Čeleď Joinvilleaceae obsahuje pouze jediný rod Joinvillea[1]. Ve starších taxonomických systémech sem byly někdy řazen do čeledi Flagellariaceae. Popis Jsou to celkem robustní vytrvalé byliny s oddenky připomínající rákos, mohou dosahovat až 5 m výšky. Listy jsou jednoduché, střídavé, přisedlé, dvouřadě uspořádané, s listovými pochvami, jsou dosti velké, někdy dosahují až 1 metru. Čepel je čárkovitá až kopinatá, celokrajná, žilnatina je souběžná až dlanitá. Jsou to jednodomé rostliny s oboupohlavnými květy. Květy jsou malé, uspořádány v květenstvích, v latách, nikoliv v kláscích. Okvětních lístků je 6, jsou volné nebo srostlé, zelenavé až krémové barvy. Tyčinek je 6, jsou volné. Gynecum je srostlé ze 3 plodolistů, je synkarpní, semeník je svrchní. Plodem je peckovice žluté, červené nebo černé barvy[1][2]. Rozšíření ve světě Jsou známy 4 druhy, které jsou rozšířeny v tropech jihovýchodní Asie a na ostrovech v Tichém oceánu[1]. Reference 1 2 3 http://www.mobot.org/MOBOT/Research/apweb/↑ http://delta-intkey.com/angio/www/joinvill.htm Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Joinvillea na Wikimedia Commons Taxon Joinvillea (Plantae) ve Wikidruzích mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Rostliny

Question: Kolik okvětních lístků mají rostliny rodu Joinvillea?

Answer: 6