Trojský kůň

Context: Podle italského námořního archeologa Francesca Tiboni byla "Trojským koněm" ve skutečnosti obchodní loď. Podle Tiboniho se výraz "kůň" nebo také "hroch" (pro oba pojmy existovalo v řečtině slovo hippos), používal přeneseně pro označení obchodní lodi, kterou na přídi zdobila galionová figura připomínající koňskou hlavu. ". Řecký geograf Pausanias už ve druhém století našeho letopočtu píše, že je nevěrohodné, že by Řeky napadlo použít jako dar koně, a to dokonce ani tehdy, kdyby socha koně byla použita jen v rámci legendy," tvrdí Tiboni. Podle athénské archeoložky Eleny Stylianouové však tak nebo tak už dnes není možné oddělit fakta od fikce, zvlášť ne pak, je-li řeč o legendě založené na téměř 3000 let starém eposu – jehož autentičnost je navíc rovněž sporná. == Zkáza je završena == Jakmile lidé za hradbami usnuli, bojovníci opustili břicho koně. Echión vyskočil první, upadl a zlomil si vaz. Ostatní vylezli po provazovém žebříku, běželi otevřít brány města, pobíjeli stráže. Mezitím Sinón dal ohňové znamení vojsku a loďstvu, které se rychle vrátilo k Tróji. Té noci byli krutě a nemilosrdně vražděni obyvatelé a zejména členové královské rodiny, z mužů se nezachránil nikdo. Ženy byly vzaty do otroctví. Trója lehla popelem. Trojská válka skončila. == Přenesený význam úsloví Trojský kůň v současnosti == Trojský kůň, v podobě metafory, se stal synonymem pro propašování něčeho škodlivého, co se nejprve jevilo jako užitečné. V současnosti nejčastější užití slova Trojský Kůň představuje počítačový program. Dále dochází k označování za Trojského koně i příliv uprchlíků do Evropy. == Trojský kůň v umělecké tvorbě == Písně: -Trojský kůň – hudební skupina Bezinky Filmy: -Kolik váží Trojský kůň? – 2008 -Dobrodružství v barvách: Trojský kůň – 1997 == Odkazy == === Reference === === Literatura === Slovník antické kultury, nakl. Svoboda, Praha, 1974 Vojtěch Zamarovský, Bohové a hrdinové antických bájí Graves, Robert, Řecké mýty, 2004, ISBN 80-7309-153-4 Houtzager, Guus, Encyklopedie řecké mytologie, ISBN 80-7234-287-8 Gerhard Löwe, Heindrich Alexander Stoll, ABC Antiky === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Trojský kůň ve Wikimedia Commons

Question: Jak se jmenuje predposlední akt trojské války s použitím kone?

Answer: Trojský


Nářečí

Context: Nářečí neboli dialekt (adj. nářeční, zř. nářečový a dialektní, dialektový, zast. dialektický) je nespisovný jazykový útvar užívaný pouze mluvčími z určité geografické oblasti. Obor, který se zabývá vědeckým studiem nářečí, se nazývá dialektologie. Nářečí v češtině vznikala přibližně od 12. století jako důsledek izolace jednotlivých oblastí a lidí v nich žijících. Nářečí se uplatňuje především v běžné, neformální ústní komunikaci. Řidčeji můžeme nářečí nalézt i umělecké literatuře, kde se jím dosahuje přesvědčivější charakteristiky postav i prostředí. Zvláště hojné jsou nářeční prvky v české literatuře 19. století (např. v dílech Němcové, Máchy, Tyla a později Jiráska, Staška, Herbena, Novákové, Aloise a Viléma Mrštíkových a dalších). Toto užití nářečí je však přizpůsobeno potřebám umělecké literatury, a je proto třeba jej od nářečí skutečného odlišovat (mluvíme o nářečí stylizovaném). Nářeční prvek použitý ve spisovném jazyce se nazývá dialektismus (dialektizmus). V České republice je nejodlišnější nářečí na Klatovsku a Sušicku, které používá mnoho počeštělých slov z němčiny, ale i svá slova.[zdroj? ]

Question: Jak se nazývá obor, který se zabývá vědeckým studiem nářečí?

Answer: dialektologie


Kolín

Context: Kolín je město na východě Středočeského kraje na řece Labi a obec s rozšířenou působností. Žije zde přibližně 32 tisíc obyvatel a má rozlohu 35 km2 s průměrnou nadmořskou výškou 220 metrů, vlastní katastrální území Kolín má rozlohu 23,47 km2. Kolín je důležitým železničním uzlem. Provozuje se zde průmysl chemický, automobilový, strojírenský, potravinářský, polygrafický a v neposlední řadě hutnický. == Etymologie == Název Kolín je podle názoru jazykovědce Milana Harvalíka odvozen od sousední obce Starý Kolín, která se dříve jmenovala "Kolín" a přívlastek "Starý" jí byl dán až posléze, po vzniku dnešního města Kolína; tomu se dříve říkalo "Nový Kolín" (v německém prostředí přívlastek "Neu" přetrval déle). Základem slova "Kolín" je podle Harvalíka osobní jméno "Kola" (což bylo domácké oslovení nositele středověkého jména "Kolimír") nebo "Chola" (podle staročeského výrazu "choliti". , dnes slovo "chlácholit"), k němuž byla přidána přivlastňovací přípona "-in", čímž vzniklo spojení ve smyslu Cholův dvůr, Cholův hrad či Cholův majetek.Podle jiných zdrojů (prezentovaných například na. oficiálních webových stránkách města) pochází název ze staročeského slova "koliti", tj. "zatloukat kolíky, kůly", a souvisí s polohou Starého Kolína v často zaplavované oblasti na soutoku Klejnárky a Labe, v jehož okolí se pomocí dřevěných kůlů zpevňovala půda. Později byla pro rozvíjející se trhovou osadu vybrána výhodnější poloha na vyvýšeném místě 7 km západním směrem. Nová osada (a pozdější královské město) si ponechala jméno původní osady. Takový způsob vzniku názvu však jazykovědec Harvalík odmítá.Existují i další, méně pravděpodobné[zdroj? ] výklady. Název by mohl také být odvozen ze své polohy na vyvýšeném místě, pahorku – latinsky "colinus", což je ovšem v rozporu s existencí Starého Kolína.

Question: Je Kolín důležitý železniční uzel?

Answer: Kolín je důležitým železničním uzlem.


Mezinárodní organizace práce

Context: === HIV/AIDS === Mezinárodní organizace práce je hlavní agenturou Organizace spojených národů, která se zabývá problematikou přítomnosti viru HIV na pracovišti. MOP si je vědoma, že vir HIV může mít devastující vliv na pracovní sílu a její produktivitu, a může tak představovat obrovské břemeno jak pro pracovníky a jejich rodiny, tak pro společnost jako celek. MOP se proto zabývá bojem proti viru HIV již od roku 1998. V červnu 2001 přijala správní rada MOP Soubor pravidel Mezinárodní organizace práce pro HIV/AIDS na trhu práce, které bylo uvedeno v platnost na speciálním zasedání Valného shromáždění OSN. Ve stejném roce se MOP stala spolusponzorem Společného programu Organizace spojených národů k HIV/AIDS (tzv. UNAIDS). Na 99. Mezinárodní konferenci práce, konané v roce 2010, bylo přijato Doporučení MOP k HIV/AIDS na trhu práce, které se stalo prvním mezinárodním pracovním standardem, týkajícím se HIV nebo AIDS. Toto doporučení obsahuje soubor pravidel, které mají ochránit práva HIV-pozitivních pracovníků a jejich rodin, stejně jako návrhy na zlepšení prevence nákazy. ==== ILOAIDS ==== Orgánem Mezinárodní organizace práce, který se tomuto tématu věnuje, je agentura ILOAIDS. ILOAIDS vykonává řadu funkcí v oblastech poradenství, výzkumu a technické pomoci týkající se problematiky HIV/AIDS a trhu práce. Pracuje rovněž na propagaci sociální ochrany jako prostředku ke snižování nebezpečí nákazy virem HIV a k omezení vlivu na pracovníky nakažené či jinak ovlivněné virem HIV. Nynějším projektem ILOAIDS je kampaň "Dostaňme se k nule", jež má za cíl snížit počet nově nakažených virem HIV, počet úmrtí spojených s AIDS, a počet diskriminace na základě HIV na nulu, a to do konce roku 2015. Na základě této kampaně ILOAIDS rovněž nabízí dobrovolné a důvěrné testování na pracovišti.

Question: Jakou oficiální zkratkou označujeme Mezinárodní organizaci práce?

Answer: ILO


Kofola

Context: Kofola je sycený nealkoholický nápoj kolového typu, který vznikl v roce 1959 v Československu jako alternativa k tehdy nedostupným konkurenčním nápojům Coca-Cola nebo Pepsi. Nápoj vyrábí česká společnost Kofola a.s. Kofola vznikla v rámci státní úlohy na využití přebytečného kofeinu při pražení kávy. Byla vyvinuta v Opavě v roce 1959. Doc. RNDr. PhMr. Zdeněk Blažek, CSc., byl pověřen vyvinout nápoj kolového typu. Základ tohoto nápoje měl být postaven na tuzemských surovinách a složený z přírodních látek. Namíchal originální vícesložkový sirup, který se později stal základem pro nový nápoj. Sladkokyselý sirup se pod názvem Kofo vyráběl ve farmaceutickém podniku Galena n.p. Opava-Komárov (dnes součást skupiny Teva Pharmaceutical Industries Ltd.), kde jej s kolektivem technologicky do výroby převedl čerstvý absolvent farmacie Jaroslav Knap, s nímž se Blažek seznámil na 1. československém sjezdu lékárníků. Sirup Kofo se stal hlavní přísadou nealkoholického nápoje Kofola, představeného v roce 1960. Od roku 1960 je Kofola prodávána. Během 70. let se Kofola v komunistickém Československu stala velmi oblíbenou, protože nahradila nedostupné západní kolové nápoje, jako je Coca-Cola nebo Pepsi. Po pádu komunistického režimu v roce 1989 soupeřila se zahraničními značkami, které vstoupily na nově vzniklý atraktivní trh. Poté nastalo období úpadku a soudních sporů o ochrannou známku. Mnoho firem produkovalo své vlastní "kofoly", ačkoli neměly s původní nic společného a jen použily zavedenou značku. Nakonec se stala jediným výrobcem a distributorem Kofoly v České a Slovenské republice firma Santa nápoje, sídlící v Krnově, vlastněná řeckou rodinou Samarasových. Odkup receptury vyšel nové majitele na 215 milionů korun. V roce 2002 postavila společnost novou továrnu v Rajecké Lesné na Slovensku, kde stáčí pramenitou vodu Rajec. V roce 2003 se firma přejmenovala na Kofola, a. s.. Kromě Kofoly též vyrábí další nealkoholické nápoje (Top Topic, Jupí, Jupík, Chito, Rajec, v licenci RC Colu, Capri Sonne), které vyváží do Polska a Maďarska - v těchto státech je úspěšný především Jupí a Jupík. Společnost vlastní také závod v polském Kutně, kde se vyrábí především džusy Jupí a je to jedna z největších českých investic v Polsku.[zdroj? ] Od roku 1998 se Kofola dodává i v 0,5 a 2litrových PET lahvích (navíc k 0,33litrovým skleněným lahvím). Čtvrtlitrové plechovky byly zavedeny v roce 2003, litrové PET lahve v prosinci 2004. Čepování Kofoly z 50litrových sudů je v mnohých barech a restauracích také velmi populární.

Question: Kdy vznikl nápoj Kofola?

Answer: 1959


Čínské znaky

Context: Také se říká, že toho dne, když se znaky zrodily, čínský lid slyšel truchlení ďábla a viděl obilí padat z nebes jako déšť – to označovalo "druhý vznik světa". V čínských znacích se neodráží výslovnost tak přímým způsobem, jako je tomu u latinky v případech mnoha jazyků. Velice zjednodušeně řečeno, téměř pro každý morfém (část slova) existuje zvláštní grafém (grafický prvek - znak, znaménko, značka). Nevýhody Tento fakt samozřejmě značně ztěžuje výuku čtení a psaní jak u cizinců, tak u Číňanů, a je velkou brzdou gramotnosti: na rozdíl od evropských jazyků, kde počet znaků obvykle nepřesahuje 50, čínských znaků jsou tisíce. Obecně řečeno, v jedné době je v užívání přibližně 5000–6000 znaků. Největší slovníky obsahují kolem 80 000 znaků, drtivá většina z nich je však dávno nepoužívána, případně se jedná o varianty (až 1/3). Výhody Na druhou stranu jsou zde i nesporné výhody: v jazykově roztříštěné Číně se spousta vzájemně nesrozumitelných (byť příbuzných) jazyků a dialektů píše těmi samými čínskými znaky. Mluvčí kantonštiny se nedomluví s mluvčím standardní čínštiny, ale pokud jsou oba gramotní, mohou si psát. Z podobného důvodu také čínské televizní stanice vysílají filmy v čínském znění s čínskými titulky. V obdobné funkci jako lingua franca (zprostředkující jazyk) řadu staletí byla v Evropě užívána latina a nyní takto slouží celosvětově angličtina a v muslimských zemích arabština. A obdobnou funkci plní běžné moderní piktogramy - symboly, emotikony, dopravní značky, znázornění času hodinami, mezinárodně zavedené oborové znaky a zkratky, např. měr a vah, matematické operátory a číslice, interpunkční znaky, latinské názvosloví v biologii a lékařství atp. A totéž platí i o srozumitelnosti dějinné. Historické varianty se sice liší, ale navazují na sebe a zachovávají si srozumitelnost alespoň částečnou . V čínském písmu se nedělají mezery mezi slovy. Pojem slovo má v čínském prostředí jinou hodnotu: jedná se o koncept čistě jazykový, nikoli pravopisný. Ve znakovém zápisu je jedinou jednotkou menší než věta znak; ten ve výslovnosti odpovídá téměř vždy jedné slabice. Na významové úrovni to pak zpravidla bývá morfém, ačkoliv to zdaleka není univerzální pravidlo. Existuje řada znaků, které samy o sobě žádný význam nenesou a získávají jej až ve spojení se znakem jiným, existují také znaky, v nichž jsou obsaženy morfémy dva. Současná čínština již dávno není jazykem jednoslabičným, většina slov je dvojslabičná. Vzhledem k tomu, že čínské písmo není písmem hláskovým, je poměrně obtížné v něm zachytit výslovnost cizích slov (např. osobních jmen a zeměpisných názvů).

Question: Obsahují čínské texty mezery mezi slovy?

Answer: V čínském písmu se nedělají mezery mezi slovy.


Wolfgang Amadeus Mozart

Context: Wolfgang Amadeus Mozart, jméno podle křestního záznamu Joannes Chrysostomus Wolfgangus Theophilus Mozart (27. ledna 1756, Salzburg - 5. prosince 1791, Vídeň) byl klasicistní hudební skladatel a klavírní virtuos; geniální hudebník, který za svého života složil 626 děl světského i duchovního charakteru - opery, symfonie, koncerty, komorní hudbu, mše a chorály. Ve svém dětství koncertoval po celé Evropě. Poté, co opustil pozici dvorního skladatele v Salzburgu, nenalezl již přes svou proslulost stálé placené místo pro zajištění existence své rodiny. Nechtěl sloužit jako lokaj aristokratické společnosti a přál si zůstat svobodným umělcem. Mezi jeho nejproslulejší díla se řadí opery Figarova svatba a Don Giovanni a jeho poslední monumentální, i když nedokončený opus, zádušní mše Requiem d moll (KV 626). Narodil se 27. ledna 1756 v Salzburgu jako nejmladší ze sedmi dětí Leopolda a Anny Marie Mozartových. Ze všech sedmi sourozenců se však dospělosti dožili jen Wolfgang a jeho o čtyři a půl roku starší sestra Maria Anna, přezdívaná Nannerl. Za předčasná úmrtí Wolfgangových sourozenců mohly především dětské nemoci a špatná hygiena. Rodiče mu dali následující křestní jména: Joannes Chrysostomus Wolfgangus Theophilus. Jméno Joannes Chrysostomus (= sv. Jan Zlatoústý), "chrysos" je řecky "zlato", "stoma" jsou ústa; jméno Wolfgangus (německy Wolfgang zdědil po dědovi z matčiny strany, který se jmenoval Wolfgang Nikolaus Pertl); jméno Theophilus (německy Gottlieb) dostal při křtu po kmotrovi, který se jmenoval Johann Theophilius Pergmayr.

Question: Kdy se narodil Wolfgang Amadeus Mozart?

Answer: 27. ledna 1756


Joe Biden

Context: Demokratická strana Narození 20. listopadu 1942 (78 let) Scranton, Pensylvánie, USA USA Národnost Američan Choť Neilie Hunterová Bidenová (1966–1972)Jill Bidenová (od 1977) Rodiče Joseph Robinette Biden a Jean Bidenová Děti Beau BidenNaomi BidenováHunter BidenAshley Bidenová Příbuzní Valerie Bidenová Owensová[1], James Biden a Francis Biden (sourozenci)Natalie Bidenová a Robert Biden II (vnoučata) Sídlo Claymont (1953–1954)Arden (1954–1955)Wilmington (od 1955)Wilmington (od 1968)Bílý dům (od 2021) Alma mater Archmerská akademie (do 1961)University of Delaware (1961–1965)Syracuská univerzita (1965–1968) Profese politik, advokát a vysokoškolský učitel Náboženství římskokatolické Ocenění Hilal-e-Pakistan (2008)Medaile Laetare (2016)velkokříž Řádu Boyacá (2016)Prezidentská medaile svobody (2017)velkodůstojník Řádu tří hvězd… více na Wikidatech Podpis Webová stránka joebiden.com Commons Joe Biden Některá data mohou pocházet z datové položky. Joseph „Joe“ Robinette Biden, Jr. [ˈ rɒ ˈ]IPA (20. listopadu 1942 Scranton, Pensylvánie) je americký politik za Demokratickou stranu, 46. prezident Spojených států amerických. V letech 2009 až 2017 sloužil jako 47. viceprezident USA ve vládě Baracka Obamy a mezi roky 1973 až 2009 byl americkým senátorem za stát Delaware. V roce 2017 obdržel Prezidentskou medaili svobody. Vystudovaný právník byl v roce 1972 ve věku 29 let, jako šestý nejmladší v americké historii, zvolen za Demokratickou stranu senátorem Spojených států amerických za stát Delaware. Měsíc nato prožil rodinnou tragédii, kdy při autonehodě zemřela jeho manželka Neilia a dcera Naomi. Biden od té doby po téměř čtyřicet let dojížděl do Senátu vlakem, protože nechtěl používat automobil. Joe Biden sloužil v Senátu 36 let a podpořil například zásadní Violence Against Women Act (Zákon proti násilí na ženách), vojenskou intervenci v Jugoslávii či válku v Iráku. V roce 2008 si Bidena vybral kandidát na prezidenta Barack Obama jako svého viceprezidenta; společně pak byli zvoleni a v roce 2012 znovuzvoleni. Jako 47. viceprezident USA Biden podpořil důležité daňové zákony nebo stažení vojáků z Iráku. Biden neúspěšně usiloval o funkci prezidenta USA v letech 1988 a 2008. Potřetí kandidoval v roce 2020 po boku senátorky Kamaly Harrisové jako kandidátky na viceprezidentku a byl zvolen 46. prezidentem Spojených států amerických.

Question: Kdo je 46. prezidentem Spojených států amerických?

Answer: Joseph „Joe“ Robinette Biden, Jr.


Kaliningrad

Context: Kolem roku 1300 vznikla na jižním břehu řeky Pregola osada Löbenicht a roku 1327 na ostrově Pergole osada Kneiphof. (všechny tři části spojeny v roce 1724). Roku 1312 se hrad stal sídlem velmistra řádů německých rytířů; nedlouho poté začala stavba katedrály, zasvěcené sv. Vojtěchovi. V roce 1345 město postihl ničivý požár. Roku 1701 připadl Královec Prusku a téhož roku zde byl Fridrich I. korunován pruským králem. V 18. století byla připojena další předměstí. Za sedmileté války připadlo město nakrátko Rusku. Roku 1871 se stalo součástí Německého císařství. Kalingradská katedrála sv. Vojtěcha pochází patrně z první poloviny 14. století. Mj. je v ní pohřben německý filosof Immanuel Kant Centrum Kaliningradu Vítězné náměstí Za druhé světové války bylo město jako důležitý přístav nacistického Německa těžce bombardováno britským letectvem. Část obyvatel jej opustila ještě před příchodem Rudé armády, která jej obsadila 9. dubna 1945 po čtyřdenní bitvě. Po jejím příchodu bylo z města vysídleno zbylých 200 000 Němců. Zůstalo asi 20 000 obyvatel (z 316 000 před válkou). Po postupimské konferenci město připadlo spolu se severní částí Východního Pruska Sovětskému svazu. V roce 1946 bylo přejmenováno na Kaliningrad podle sovětského politika Michaila Ivanoviče Kalinina. Kaliningrad Jako nejzápadnější výspa Sovětského svazu nabyla Kaliningradská oblast velkého významu v průběhu studené války. Kaliningrad se stal v 50. letech 20. století sídlem sovětské Baltské flotily. Z důvodu svého strategického významu byl Kaliningrad uzavřen pro cizince. Po válce zde bylo založeno Regionální muzeum historie a umění, Kaliningradské divadlo a v roce 1967 Baltská federální univerzita Immanuela Kanta. V roce 1979 se otevřelo Jantarové muzeum; mezi exponáty je druhý největší valoun jantaru na světě, jakož i sbírka více než 3000 jantarových inkluzí. Po rozpadu Sovětského svazu se stalo město společně s Kaliningradskou oblastí exklávou Ruska a otevřelo se zahraničním návštěvníkům. V nedalekém městě Baltijsku je jediný ruský přístav v Baltském moři, který během roku nezamrzá. Kaliningrad hostil některé zápasy během ruského Mistrovství světa ve fotbale 2018. Sport Německá sportovní sdružení Všechny německé kluby zanikly se sovětskou anexí v roce 1945. VfB Königsberg – fotbalový klub, založený v roce 1900. Historický nejúspěšnější fotbalové mužstvo Pruska (mj. jedenáctinásobný mistr Baltu a pětinásobný mistr Východního Pruska). SV Prussia-Samland Königsberg – fotbalový klub, založený v roce 1904, pětinásobný mistr Baltu. SpVgg ASCO Königsberg – sportovní klub, založený v roce 1919. Trojnásobný účastník nejvyšší regionální fotbalové soutěže ve Východním Prusku.

Question: Podle koho bylo přejmenováno město Kaliningrad?

Answer: podle sovětského politika Michaila Ivanoviče Kalinina


Jakub Vrána (programátor)

Context: Jakub Vrána (programátor) Jakub Vrána Narození 12. června 1978 (42 let)Praha Alma mater Matematicko-fyzikální fakulta Univerzity Karlovy Povolání programátor Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Jakub Vrána (* 12. června 1978) je český programátor,[1] podnikatel a publicista. Známým se stal především díky nástroji Adminer pro správu obsahu databází pomocí webového prohlížeče, weblogu o programování v PHP či knize 1001 tipů a triků pro PHP. Základní informace a vzdělávání Jakub Vrána se zabývá především vývojem webových aplikací, při nichž využívá zejména PHP, Nette Framework, Javascript, jQuery, HTML, CSS, SQL ale i další. Studium Vystudoval Matematicko-fyzikální fakultu Univerzity Karlovy, sekci informatiky. V roce 1999 získal bakalářský titul. Za další čtyři roky obhájil svou diplomovou práci na téma: Obnovení diakritiky v českém textu[2] a úspěšně tak dokončil i magisterské vzdělání se specializací databázové systémy a lingvistika. Vlastní projekty Čtyřka Čtyřka[3] je jeden z prvních úspěšných projektů od Jakuba Vrány. Vznikl mezi lety 1998 až 2000 a jedná se o hru Mariáš pro čtyři hráče. Matfyz.cz Matfyz.cz je server na e-mailové a webové aliasy vytvořený v roce 2001 pro všechny studenty MFF UK. Který vznikl z důvodu špatného řešení e-mailových a webových aliasů ze strany školy. PHP triky Weblog[4] o programování v PHP pojednává o mnohdy neočekávaných problémech, které v tomto programovacím jazyce mohou nastat. Jde především o bezpečnost, která hraje na serverových skriptech zcela zásadní roli. Tento blog se stal v letech 2008 a 2009 vítězem ankety Czech Open Source v kategorii Blog roku.

Question: Čím se proslavil Jakub Vrána?

Answer: díky nástroji Adminer pro správu obsahu databází pomocí webového prohlížeče, weblogu o programování v PHP či knize 1001 tipů a triků pro PHP


Albertina

Context: Základ grafických a kresebných sbírek tím byl dokončen, další přírůstky do roku 1919 inventář už jen doplňovaly. Počátkem roku 1919 budova galerie i její sbírky přešly z majetku Habsburků do vlastnictví Rakouské republiky. V roce 1920 byla sbírka rytin spojena se sbírkou staré dvorní knihovny (Hofbibliothek). Oficiální jméno Albertina dostala galerie v roce 1921. V té době řídil Albertinu rodák ze Zlovědic v Čechách Joseph Meder. V meziválečném období se tehdejší ředitel Alfred Stix rozhodl prodat některé duplikáty z grafické sbírky. Tím získal prostředky na zacelení mezer zejména v oblasti francouzské kresby 19. století. Ze sbírky Simona Mellera tak do Albertiny mohly být zakoupeny kresby a akvarely Ingrese, Corota, Delacroixe, Maneta, Degase, Renoira a Cézanna. Po druhé světové válce byla galerie obohacována také o rakouské autory, mj. Klimta a Schieleho. Celkem 1300 díly je v Albertině zastoupen Oskar Kokoschka, a to díky daru jeho manželky Oldy. Pozornost je věnována i modernímu americkému umění, a to nákupem prací např. Andy Warhola, Jacksona Pollocka či Roye Lichtensteina.

Question: V jakém roce dostala galerie jméno Albertina?

Answer: 1921


Hasičský záchranný sbor České republiky

Context: Vznikl 1. ledna 1995 ze Sboru požární ochrany, a to na základě zákona č. 203/1994 Sb. K 1. lednu 2001 byla zákonem č. 238/2000 Sb., o Hasičském záchranném sboru České republiky a o změně některých zákonů, provedena reorganizace HZS ČR do současné podoby. Činnost HZS ČR se řídí dle zákona č. 320/2015 Sb., o Hasičském záchranném sboru České republiky a o změně některých zákonů (zákon o hasičském záchranném sboru), ve znění pozdějších předpisů. Hasiči jsou ve služebním poměru, který upravuje zákon č. 361/2003 Sb., o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů. Hasičský záchranný sbor České republiky měl v roce 2018 celkem 9793 příslušníků a dalších 1057 civilních zaměstnanců v pracovním poměru (z celkového počtu je 15 % žen).[1] V čele Hasičského záchranného sboru České republiky stojí generální ředitel, kterým je od roku 2011 Drahoslav Ryba. Historie Tato část článku je příliš stručná nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že ji vhodně rozšíříte. Organizační struktura Hasičský záchranný sbor Středočeského kraje - Stanice Slaný Hasičský záchranný sbor České republiky dle zákona tvoří generální ředitelství, hasičské záchranné sbory krajů, záchranný útvar a škola.[2] Generální ředitelství Podrobnější informace naleznete v článku Seznam generálních ředitelů Hasičského záchranného sboru České republiky. Generální ředitelství Hasičského záchranného sboru je součástí Ministerstva vnitra České republiky a řídí hasičské záchranné sbory krajů, záchranný útvar a školu. V jeho čele stojí generální ředitel Hasičského záchranného sboru České republiky.[3] Generálním ředitelem HZS ČR je od 1. prosince 2011 generálporučík Drahoslav Ryba. Součástí generálního ředitelství jsou vzdělávací, technická a jiná účelová zařízení. Jedním z nich je Hasičský útvar ochrany Pražského hradu (HÚOPH), jehož velitel je přímo podřízen generálnímu řediteli.[4] Pod náměstky generálního ředitele spadá Institut ochrany obyvatelstva (IOO), sídlící v Lázních Bohdaneč. , Technický ústav požární ochrany (TÚPO), sídlící v Praze, Skladovací a opravárenské zařízení HZS ČR (SOZ HZS ČR), sídlící v Olomouci, a Školní a výcvikové zařízení HZS ČR (ŠVZ HZS ČR), sídlící v Brně.[5] Hasičské záchranné sbory krajů Hasičské záchranné sbory krajů jsou organizační složkami státu a účetními jednotkami. Územní obvody HZS jednotlivých krajů se shodují s územím samosprávných krajů. HZS krajů mají obdobnou vnitřní strukturu jako generální ředitelství. Krajská ředitelství, v jejichž čelech stojí ředitelé, řídí jednotlivé územní odbory, jejichž působnost je shodná s územím okresů.[6] HZS kraje[7] Sídlo Počet stanic Územní odbory Hasičský záchranný sbor hlavního města Prahy Praha 11 nečlení se Hasičský záchranný sbor Středočeského kraje Kladno 33 9 – Benešov, Beroun, Kladno, Kolín, Kutná Hora, Mělník, Mladá Boleslav, Nymburk, Příbram Hasičský záchranný sbor Jihočeského kraje České Budějovice

Question: Jaká je zkratka Hasičského záchranného sboru České republiky?

Answer: HZS ČR


Smíšená bojová umění

Context: Zápasy trvaly často několik hodin a nezřídka končily smrtí. Pankratisty využíval pro jejich legendární schopnosti např. Alexandr Veliký při svých taženích. Tento způsob boje přetrval v Řecku dodnes, ovšem s jasnými a bezpečnými pravidly chránícími oba bojovníky. Zrod moderní podoby smíšených bojových umění Zrod moderních smíšených bojových umění je možno vystopovat v Brazílii, v první pol. 20. století, kdy Helio Gracie (rodina Gracie vytvořila Brazilské Jiu-jitsu) vyzýval k boji zástupce různých bojových stylů podle pravidel Vale tudo (portugalsky vše dovoleno) a v těchto bojích většinou vítězil a to i proti mnohem těžším bojovníkům. Učil BJJ i své syny, kteří poté vydali proslulou Gracieovskou výzvu (odměnu 100 000 dolarů tomu, kdo je dokáže porazit), čímž zajistili svému rodinnému stylu nehynoucí slávu a přitáhli k soutěžím ve Vale-Tudo množství diváků. Bojovníky vždycky zajímalo, který styl boje je nejlepší v porovnání s jinými a tato zvědavost vyústila dne 12. listopadu 1993 v první amatérský šampionát UFC (Ultimate Fighting Championship) pořádaný ve Spojených státech. Proti sobě tu nastoupili zástupci různých stylů, jako Savate, Box, Karate, Jiu-jitsu, Zápas apod. Šampionát (stejně jako několik následujících) vyhrál zástupce Brazilského Jiu-jitsu Royce Gracie, který ve finále porazil Gerarda Gordeaua (Savate) a to díky své technice boje na zemi, kterou ukázal ostatním stylům boje to, co jim chybí, a na kterou nebyly schopné odpovědět. Dnešní smíšená bojová umění V dnešních smíšených bojových uměních jsou bojovníci připravovaní ve všech třech úrovních boje — boj v postoji, zápas a boj na zemi, protože v MMA nemá byť dobrý, ale jednodimenzionální bojovník šanci. Existuje několik elitních profesionálních soutěží jako je například americké UFC, Bellator a PFL, japonská organizace Rizin Fighting Federation, ruská M-1 Global a Absolute Championship Akhmat nebo asijská ONE FC. Vedle toho je bezpočet menších organizací. V České republice jsou největší organizace Oktagon MMA, IAF a GCF. Bojuje se povětšinou v oktagonu (osmiúhelník vyplněný pletivem, často označovaný jako klec) anebo v upraveném boxerském ringu. V profesionálních bojích se bojuje na omezený počet kol s přesně daným časovým limitem. Povinné chrániče tvoří pouze MMA rukavice, chránič zubů a suspenzor. Je několik způsobů, jak dosáhnout vítězství — knockout (K.O.), vzdáním soupeře (submission), zastavení rozhodčím – technické K.O. (T.K.O.), vážnější zranění, které znemožňuje pokračování v zápasu (injury) nebo výhra na body (unanimous decesion). I když se pravidla od každé profesionální soutěže mění, jsou skoro ve všech pravidlech zakázány údery do genitálií, píchání do očí, údery do temene hlavy nebo páky na malé klouby (prsty).

Question: Jaká je zkratka pro smíšená bojová umění?

Answer: MMA


Profesor

Context: Profesor je nejvyšší vědecko-pedagogická (nebo umělecko-pedagogická) hodnost vysokoškolského pedagoga, tedy vyšší než docent. Slovo pochází původně z latinského profiteri, což přibližně znamená veřejně vyznávat. Dle úzu se zpravidla užívá obecná zkratka prof. umístěná před jménem jako titul, obdobně jako se zkracuje např. doc., přičemž se zkratka doporučuje psát, pokud jí nezačíná větný celek, s malým počátečním písmenem. Ve světě této hodnosti zhruba odpovídá pozice professor, která však na rozdíl od Česka nemívá charakter doživotního "označení," ale zpravidla je spjata s příslušným funkčním místem. "Profesor" se také někdy používá jako tradiční označení učitele na českých gymnáziích, příp. jiných středních školách. V minulosti bylo rovněž používáno spojení "středoškolský profesor" a "univerzitní profesor" jakožto označení regulovaného povolání. Jako kupř. (angl.) Research Professor jsou ekvivalentně označováni doktoři věd, což jsou primárně jen vědečtí, nikoliv i pedagogičtí pracovníci. == Česko == === Činnost === Profesoři se většinou podílejí na vědecké (či umělecké) a pedagogické činnosti, mohou provádět základní či aplikovaný výzkum (teoretický, klinický, experimentální), vedou vědecké týmy, školí studenty v doktorských studijních programech (doktorandy, tedy PhD studenty), vedou výuku klíčových předmětů (předmětů ze kterých se dělá státní zkouška), mohou také vést výuku nebo přednášky v jednotlivých předmětech, někdy mohou také vést semináře, resp. cvičení.

Question: Jaká zkratka se užívá dle úzu pro titul profesor?

Answer: prof.


Sodík

Context: Sodík se s kyslíkem na vzduchu slučuje na peroxid sodný Na2O2. S vodíkem reaguje za mírného zahřátí na hydrid sodný NaH. S dusíkem se sodík slučuje při elektrickém výboji, při této reakci může vzniknou nitrid sodný Na3N nebo azid sodný NaN3. Sodné soli barví plamen intenzivně žlutě. O sodných sloučeninách se zmiňuje již Starý zákon. Označují v něm látku neter vhodnou jako prostředek praní. Ta samá látka byla dobře známa i Egypťanům, Řekům a Římanům (Římané ji nazývali nitrum). Tato sloučenina je nám dnes známa jako soda - uhličitan sodný Na2CO3. V té době v sodě byl přimíchán i potaš - uhličitan draselný K2CO3, který od sebe nedokázali odlišit. V 15. století dal alchymista Geber této sloučenině název alkali. Oddělit od sebe sodu a potaš se poprvé povedlo v roce 1702 Georg Stahlovi a experimentálně to dokázal roku 1736 Duhamel de Monceau. Roku 1758 Mergraf odlišil oba kovy na základě plamenových zkoušek. Volný kov se poprvé podařilo připravit roku 1807 siru Humphry Davymu, který elektrolyzoval kus roztaveného hydroxidu sodného v platinové misce. Sodík je poměrně bohatě zastoupen na Zemi i ve vesmíru. Předpokládá se, že zemská kůra obsahuje 2,4 - 2,6 % sodíku, čímž se řadí na 5. místo ve výskytu prvků na zemi. Mořská voda obsahuje sodík jako hlavní kation v koncentraci přibližně 10,5 g Na/l. Ve vesmíru připadá jeden atom sodíku přibližně na 800 tisíc atomů vodíku. Vzhledem k vysoké rozpustnosti většiny sloučenin sodíku došlo v průběhu geologických přeměn zemské kůry k vyplavení značné části sodíku z povrchových vrstev pevninské zemské kůry do oceánských vod. Obecně je právě chlorid sodný NaCl považován za základní složku mořské soli i když se v mořské vodě setkáme prakticky se všemi prvky Mendělejevovy periodické soustavy prvků. Značný obsah sodíkových iontů nalézáme také ve všech podzemních minerálních vodách, které se dostaly do dlouhodobého kontaktu s horninami a sodíkové ionty se do nich vyloužily. Z minerálů, obsažených v zemské kůře je nejznámější halit (sůl kamenná), chemicky chlorid sodný NaCl.

Question: Je sodík poměrně bohatě zastoupen na Zemi i ve vesmíru?

Answer: Sodík je poměrně bohatě zastoupen na Zemi i ve vesmíru.


Some Kinda Love

Context: "Some Kinda Love" je píseň americké skupiny The Velvet Underground. Její původní studiová verze vyšla v březnu roku 1969 na albu The Velvet Underground. Autorem textu i hudby k písni je Lou Reed, který v její původní verzi rovněž zpíval. Koncertní verze písně vyšly na albech 1969: The Velvet Underground Live (1974), Live MCMXCIII (1993), Bootleg Series Volume 1: The Quine Tapes (2001), Final V.U. 1971-1973 (2001) a The Complete Matrix Tapes (2015). Reed vydal vlastní koncertní verzi písně na albu Live in Italy (1984; totožná nahrávka byla vydána také na novějším albu Live in Concert) Česká kapela The Plastic People of the Universe vydala coververzi písně na svém koncertním albu Trouble Every Day. Anglická kapela Levellers 5 vydala svou verzi písně na desce Heaven & Hell: A Tribute to The Velvet Underground. == Externí odkazy == DEMING, Mark. The Velvet Underground: Some Kinda Love [online]. Allmusic [cit. 2016-04-22]. Dostupné online. (anglicky) The Velvet Underground – see the video for Some Kinda Love (live) [online].

Question: Kdo je autorem hudmy k písni Some Kinda Love?

Answer: Lou Reed


Ph

Context: Dostupné online. ↑ Zákon č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), ve znění pozdějších předpisů, § 46 odst. 5. .Dostupné online. ↑ Zákon č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), ve znění pozdějších předpisů, § 46 odst. 3. [cit. 2016-05-19]. Dostupné online. ↑ ZEMEK, Petr. Proč (ne)jít na doktorské studium [online]. PetrZemek.net, 2011-06-04 [cit. 2016-05-31]. Dostupné online. ↑ Zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, § 35ba Slevy na dani pro poplatníky daně z příjmů fyzických osob, odst. 1 písm. f). [cit. 2016-05-19]. Dostupné online. ↑ RYCHLÍK, Martin. Zvláštnosti českých Ph.D.. Lidovky - Česká pozice [online]. 2012-05-12 [cit. 2016-09-28]. Dostupné online. ↑ Má být doktorské studium masové? [online]. Učitelské noviny - UcitelskeNoviny.cz, 2013-02-01 [cit. 2016-05-31]. Dostupné online. 1 2 Oddělení statistických výstupů a analýz – studenti podle vysoké školy / fakulty (data za rok 2016, 31. 12. 2016, stav k 20. 1. 2017) [online]. Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy České republiky [cit. 2017-08-20]. Dostupné online.

Question: Jaká je zkratka akademického titulu, který lze získat vysokoškolským studiem v doktorském studijním programu?

Answer: Ph.D.


Theodor Mommsen

Context: Christian Matthias Theodor Mommsen (30. listopadu 1817, Garding, Šlesvicko-Holštýnsko - 1. listopadu 1903, Charlottenburg, Berlín) byl německý historik, právník a politik, který působil jako univerzitní profesor v Lipsku, Curychu, Vratislavi a v Berlíně. Je nositelem Nobelovy ceny za literaturu za rok 1902. Mommsen pocházel z rodiny německého protestantského kněze. V letech 1838 až 1843 vystudoval právní vědu a filozofii práva u B. G. Niebuhra a J. G. Droysena na univerzitě v Kielu. Po skončení studia získal stipendium na další vědecké studium ve Francii a Itálii. Zde se zabýval především antickými nápisy. Během pobytu v Itálii jich shromáždil několik tisíc a roku 1853 je využil pro vydání souboru latinských nápisů Corpus inscriptionum Latinarum. Toto dílo nápisů z území celé Římské říše, které odborníci doplňují dodnes, je základem každé epigrafické práce. Theodor Mommsen připravil osm svazků z prvních patnácti. Dnes je známo asi 400 000 těchto nápisů. Po návratu z ciziny působil Mommsen jako profesor občanského práva na univerzitě v Lipsku. Pro své liberální názory a aktivní podporu revoluce v roce 1848 (stal sa poslancem parlamentu a psal články do revolučních novin) byl donucen roku 1851 na své profesorské místo rezignovat. Ale již roku 1852 se stal profesorem Římského práva v Curychu a roku 1854 ve Vratislavi. Roku 1858 se natrvalo usídlil v Berlíně, stal se členem pruské akademie věd v Berlíně, v roce 1861 profesorem římských dějin na berlínské univerzitě (zde působil do roku 1887), a v letech 1873 až 1895 byl opět poslancem německého parlamentu. Roku 1897 vystoupil Theodor Mommsen velice ostře proti českým národním a státoprávním snahám. Ve svém spise Poslání Němcům v Rakousku obvinil Čechy z rozbíjení jednoty německého národa a tvrdil, že když nejsou schopni přijmout logické důvody, musí být proti nim použity násilné praktiky ("Buďte tvrdými. Rozum lebka Čechů nepřijme, avšak ranám i ona porozumí"). Kromě toho postavil v tomto spise Čechy a Poláky na okraj evropských kulturních dějin a nazval je "apoštoly barbarství". Jeho výpad proti Slovanům nezůstal bez odezvy. Na pařížské Sorbonně protestoval proti Mommsenovu postoji francouzský profesor slavistiky Ernest Denis, z českých historiků vyjádřil prudký odpor zejména Josef Pekař a Jaroslav Goll, v Polsku rektor univerzity ve Lvově doktor Oswald Marian Balzer.

Question: Pocházel Theodor Mommsen z rodiny německého obchodníka?

Answer: Mommsen pocházel z rodiny německého protestantského kněze.


Hlas

Context: Hlas je zvuk, vytvářený hlasivkami. V hudbě bývá slovo hlas použito pro označení melodické linky. U varhan je jako hlas označena skupina píšťal s jednou zvukovou barvou (rejstřík). Zdrojem hlasu je výdechový proud z plic. Hlasivky se na tvorbě hlasu podílí tak, že kmitají a propůjčují hlasu tónové složky (např. samohlásky, sonory, znělé konsonanty), a nebo že nekmitají a umožňují tvorbu šumu (např. neznělé obstruenty). Hlasivky můžeme pomocí svalů přibližovat či oddalovat, kmitání ale není svalová činnost, nýbrž výsledek tlakových poměrů. Proces vzniku hlasu se nazývá fonace. Hlasivky jsou ve fonačním postavení přiblíženy k sobě a narůstající subglotální tlak působí proti elasticitě hlasivek a oddálí je, následné snížení subglotálního tlaku způsobí opětovné přiblížení hlasivek. Jedinečnost každého lidského hlasu je způsobena odlišnou základní frekvencí a modifikací této frekvence v nadhrtanových dutinách. Základní hlasivkový tón je složený tón s odpovídající harmonickou řadou. Od základního tónu jsou odvozeny všechny tónové složky řeči. Nadhrtanové dutiny poté slouží jako rezonátor, který propouští jen některé svrchní harmonické tóny, označované jako rezonanční frekvence nebo formanty. Je tomu tak u samohlásek, ale i u některých souhlásek (sonory). Hlasové ústrojí může ale sloužit i jako zdroj šumu. V tomto případě hlasivky nekmitají, vytvoří pouze štěrbinu, kterou proniká vzduch (neznělé obstruenty). Zvukovou stránku jazyka zkoumá fonetika. Frekvenční rozsah neškoleného hlasu dospělého jedince je jen asi 1,5 oktávy. Lidský hlas se mění s věkem: hlas novorozence má frekvenci přibližně 440 Hz (komorní a, základní tón pro ladění hudebních nástrojů, má tutéž frekvenci). V době pohlavního dospívání dochází k mutaci, výška hlasu klesá (viz níže - rozdělení podle výšky).[zdroj? ] Složky frekvenčního spektra hlasu dosahují do oblasti kolem 10 kHz. Pro přenos srozumitelné řeči postačuje pásmo výrazně užší. Nejdůležitější složky, zajišťující srozumitelnost, leží v oblasti 1-3 kHz. Vyšší frekvence se podílejí především na barvě hlasu.[zdroj? ] Mezinárodní telekomunikační unie stanovila pro přenos telefonních hovorů frekvenční rozsahu 300 Hz - 3,4 kHz. Předpokládá se, že nesrozumitelná slova si telefonisté domyslí z kontextu nebo si je vyhláskují.[zdroj? ] Hladina akustického tlaku vytvářeného hlasem je při běžném hovoru asi +40 až +60 dB, při křiku cca +80 dB. Pianissimo při operním zpěvu je +50 dB, fortissimo +85 dB. Rekordy při světové soutěži v řevu se pohybují přes +100 dB.[zdroj? ] Podrobnější informace naleznete v článku Druhy hlasů. Hlas je v hudbě nejčastěji používán jako zpěv.

Question: Jak se nazývá proces vzniku hlasu?

Answer: fonace


Přátelství

Context: Přátelství je podle on-line Sociologické encyklopedie Sociologického ústavu AV ČR reciproký vztah spojující dvě anebo více osob na základě vzájemných sympatií, které nemají sexuální charakter. Jedná se o mezilidský vztah vyznačující se vzájemnou náklonností a porozuměním. Lidé v přátelském vztahu se vůči svým protějškům chovají ohleduplně a chtějí pro své přátele to nejlepší. Důležitá je také vzájemná upřímnost, důvěra a schopnost empatie; přátelé se svým protějškům mohou svěřit se svými pocity a názory bez strachu, že by za ně byli odsuzováni. V přátelství je také běžná vzájemná nezištná pomoc a touha trávit se svým protějškem co nejvíce času. Přátelství je téměř ve všech charakteristikách shodné s láskou. Na rozdíl od lásky ale přátelé nejsou fyzicky (sexuálně) přitahováni svými protějšky. Pokud při krátkodobém odloučení zamilovaný člověk trpí pocity samoty a prázdnoty, jedná se spíše o nezdravou formu závislosti než lásku. Pokud se jedná o lásku bez sexuálních prvků, nazývá se tento vztah platonická láska, tedy silný citový vztah, ve kterém ani jeden z partnerů netouží po sexuálním styku. Forma přátelství, kdy člověk cítí ke svému protějšku hluboký obdiv, trvale na něj myslí a při odloučení trpí pocity prázdnoty, se nazývá narcistický obdiv. Tento cit může být, stejně jako každý cit, pouze jednostranný. Opakem přátelství je nepřátelství, kdy chce člověk v nepřátelském vztahu pro svého nepřítele to nejhorší. Podobně je tomu u falešného přátelství, kdy se jeden nebo více domnělých přátel za přátele pouze vydává nebo se tak tváří, ale (a to zvláště, když jde do tuhého) se jako přítel nechová.

Question: Je přátelství téměř shodné s láskou?

Answer: Přátelství je téměř ve všech charakteristikách shodné s láskou.


Nobelova cena za literaturu

Context: Nobelova cena za literaturu je jednou z pěti Nobelových cen, udělovanou, dle Nobelovy závěti "za nejvýznačnější literární dílo v ideálním směru". Jediným Čechem, jemuž byla Nobelova cena za literaturu udělena, je Jaroslav Seifert. Obrázky, zvuky či videa k tématu Nobelova cena za literaturu ve Wikimedia Commons Dílo Wikizdroje:Nobelova cena za literaturu ve Wikizdrojích nobelprize.org - oficiální stránky (anglicky)

Question: Kterému jedinému Čechu byla udělena Nobelova cena za literaturu?

Answer: Jaroslav Seifert


Australian Open

Context: 80 000 000 AU$ Období leden Poznámka jediný grandslam na jižní polokouli,nejnavštěvovanější z grandslamů,první grandslam hraný pod střechou. Soutěže mužů 128 dvouhra (128 kval.) / 64 čtyřhra Soutěže žen 128 dvouhra (128 kval.) / 64 čtyřhra Smíšená soutěž 64 hráčů (32 párů) Vítězové Australian Open 2021 Dvouhra mužů Novak Djoković Dvouhra žen Naomi Ósakaová Čtyřhra mužů Ivan Dodig Filip Polášek Čtyřhra žen Elise Mertensová Aryna Sabalenková Smíšená čtyřhra Barbora Krejčíková Rajeev Ram Grand Slam Australian Open • French Open Wimbledon • US Open www.australianopen.comNěkterá data mohou pocházet z datové položky. Serena Williamsová vyhrála sedm titulů Australian Open, The Grand Slam of Asia/Pacific, je jeden ze čtyř tenisových turnajů nejvyšší kategorie – Grand Slamu, každoročně hraný v druhé polovině ledna a jediný na jižní polokouli. Úvodní ročník se konal v listopadu 1905 jako amatérské mezinárodní mistrovství Australásie a do roku 1927 nesl název Australasian Championships. Poté, až do počátku otevřené éry tenisu v roce 1968 se jmenoval Australian Championships. V sezóně 1969 byl turnaj poprvé otevřen profesionálním tenistům, což odráží část „Open“ v názvu. Od roku 1972 je dějištěm grandslamu opět Melbourne. Z původního areálu Kooyong Lawn Tennis Club s travnatými dvorci se v roce 1988 událost přemístila do dnešního Melbourne Parku, v němž jsou kurty se středně tvrdým akrylátovým povrchem s lepší konzistencí a nižším zadržováním tepla. Mezi roky 1988–2007 se hrálo na povrchu Rebound Ace, poté se v letech 2008–2019 používal Plexicushion Prestige. Od roku 2020 se dodavatelem povrchu na australských turnajích včetně Australian Open Series stala společnost GreenSet Worldwide.[1] Roger Federer a Serena Williamsová jsou jedinými hráči, kteří zvítězili na površích Rebound Ace i Plexicushion. Tři hlavní dvorce disponují zatahovací střechou a lze je využít při dešti či vysokých teplotách. K centrálnímu kurtu Rod Laver Arena a druhému největšímu John Cain Arena se v roce 2015 přiřadila i Margaret Court Arena, čímž se australský grandslam stal prvním z „velké čtyřky“ se třemi takto upravenými stadiony.[2] Do roku 2009, kdy pojízdnou střechu získal centrkurt ve Wimbledonu, navíc představoval jediný major s možností halových zápasů. Jako na dalších grandslamech zahrnuje program soutěže mužské i ženské dvouhry, mužskou, ženskou a smíšenou čtyřhru, soutěže juniorů, legend a vozíčkářů, stejně tak i exhibici.

Question: Jak se jmenuje žena, která jako jediná zvítězila na površích Rebound Ace i Plexicushion ?

Answer: Serena Williamsová


Peroxid barnatý

Context: Peroxid barnatý je sloučenina barya a kyslíku se vzorcem BaO2. Peroxid barnatý obsahuje peroxidovou skupinu O22−, kde jsou atomy kyslíku vázány vzájemně a každý pak na atom barya. V tuhé fázi má sloučenina stejnou strukturu jako karbid vápenatý, CaC2. Tato šedobílá látka patří mezi nejrozšířenější anorganické peroxidy. Je silným oxidačním činidlem. Používá se jako bělidlo, také v zábavní pyrotechnice jako oxidant, kde navíc poskytuje živě zelenou barvu, podobně jako jiné sloučeniny barya. Peroxid barnatý vzniká zvratnou absorpcí O2 oxidem barnatým. Kyslík se uvolňuje zpět při teplotách nad 500 °C. 2 BaO + O2 ⇌ 2 BaO2 Tato reakce je základem (dnes už překonaného) Brinova procesu separace kyslíku z atmosféry. Jiné oxidy, například oxid sodný Na2O, se chovají podobně. Peroxid barnatý lze pomocí kyseliny sírové převést na peroxid vodíku: BaO2 + H2SO4 → H2O2 + BaSO4 Nerozpustný síran barnatý se ze směsi odfiltruje. Oxid barnatý Peroxid vodíku V tomto článku byl použit překlad textu z článku Barium peroxide na anglické Wikipedii. VOHLÍDAL, JIŘÍ; ŠTULÍK, KAREL; JULÁK, ALOIS. Chemické a analytické tabulky. 1. vyd. Praha : Grada Publishing, 1999. ISBN 80-7169-855-5. MSDS at jtbaker.com

Question: Jak se jmenuje sloučenina barya a kyslíku?

Answer: Peroxid barnatý


Egypt

Context: Egypt, oficiálně Egyptská arabská republika (EAR) (ve staré češtině Ejipt) je arabská republika v severovýchodní Africe (malou částí též v Asii), ležící na Nilu. Na západě hraničí s Libyí, na jihu se Súdánem, na severovýchodě s Izraelem. Ze severu ho omývají vody Středozemního moře, z východu pak Rudé moře. Egypt je jednou z nejlidnatějších zemí Afriky. Většina z přibližně 94 milionů obyvatel (k roku 2016) žije poblíž břehů řeky Nil na ploše 40 000 čtverečních kilometrů, kde se nachází jediná orná půda v zemi. Většina nehostinné pouště Sahary je pouze velmi řídce obydlena. Přibližně polovina obyvatel Egypta žije ve městech, většina z nich v hustě obydlených centrech Káhiry, Alexandrie a dalších velkých měst Nilské delty. Tato země je známá především díky starověké civilizaci a několika světově proslulým monumentům, jako jsou například pyramidy v Gíze a Velká sfinga. Město Luxor, které se nachází na jihu Egypta, skrývá početné starověké artefakty, jako například chrámový komplex Karnak a Údolí králů. Egypťané jsou obecně považováni za kulturně a politicky důležitý národ Středního východu. V minulosti mívaly státy nebo území, na nichž se dnešní státy nacházejí, poněkud odlišná jména, než jaká mají dnes. A čím vzdálenější minulost, tím propastnější se zdá být rozdíl mezi současným a tehdejším názvem daného území. Ani Egypt v tomto není výjimkou. I současné označení má své kořeny v egyptštině, avšak původně to s názvem této země nemělo nic společného. Původně šlo totiž o označení pro Ptahův chrámový komplex v městě Mennofer (řecky Memfis) který byl nazýván "Palác Ptahovy Ka" což se v egyptštině řekne "hat ka ptah". Z tohoto názvu se však během staletí stal nový výraz (podobně jako v češtině se z půl dne stalo poledne), který se mohl vyslovovat přibližně "hykupta". V této podobě se s tímto označením setkali Řekové. Přizpůsobili si jej svému jazyku a začali jej používat k označení celé země a dokonce k tomu i měli mýtus, v němž je to vlastně jméno egyptského krále, po němž se nazývá i celá zem.

Question: Je Egypt jednou z nejlidnatějších zemí Afriky?

Answer: Egypt je jednou z nejlidnatějších zemí Afriky.


Keynesiánství

Context: Americká institucionální škola A mnohem více... z • d • e Keynesiánství, keynesovství či Keynesova ekonomie je ekonomický směr, který ospravedlňuje zásahy státu do veřejné ekonomické sféry. Keynesiánství je tvořeno různými makroekonomickými teoriemi o tom, jak především v krátkodobém horizontu, a obzvláště v době recese, je ekonomická produkce výrazně ovlivněna agregátní poptávkou (celkovou poptávkou v ekonomice). Podle keynesiánství se agregátní poptávka nemusí přímo rovnat kapacitě produktivity ekonomiky. Místo toho je ovlivněna řadou faktorů a někdy se chová nevyzpytatelně, ovlivňuje produkci, zaměstnanost a inflaci.[1] Keynesiánství se vyvíjelo během a po Velké hospodářské krizi z idejí prezentovaných Johnem Maynard Keynesem ve své knize z roku 1936 The General Theory of Employment, Interest and Money [2](Obecná teorie zaměstnanosti, úroku a peněz). Keynesův přístup byl v kontrastu s jeho přístupem k agregátní klasické ekonomice zaměřené na nabídku, která předcházela jeho knize. Interpretace Keynesovy teorie, které následovaly, jsou rozporuplné a několik škol ekonomického myšlení si přivlastňuje jeho odkaz. Keynesiánští ekonomové obecně polemizují o tom, že jelikož je agregátní poptávka těkavá a nestabilní, tržní hospodářství často pociťuje neefektivní makroekonomické výstupy ve formě ekonomické recese (když je poptávka nízká) a inflace (když je poptávka vysoká). Tyto mohou být zmírněny reakcemi hospodářské politiky, zejména opatřeními monetární politiky centrální bankou a opatřeními fiskální politiky od vlády, které mohou pomoci stabilizovat objem výroby po dobu hospodářského cyklu.[3] Keynesiánští ekonomové většinou zastávají řízené tržní hospodářství – převážně v soukromém sektoru, ale s aktivní účastí vládních intervencí během recese a deprese.[4] Keynesiánství představilo standardní ekonomický model v rozvinutých zemích během pozdějšího období Velké hospodářské krize, druhé světové války a poválečné ekonomické expanze (1945-1973), i přestože ztratilo nějaký vliv během ropné krize, což mělo za důsledek stagflaci 70. let.[5] Vznik finanční krize v letech 2007-08 zapříčinilo oživení keynesiánské myšlenky,[6] která pokračuje jako neokeynesiánství. Předkeynesiánská makroekonomika Maokroekonomie je obor teoretické ekonomie, který zkoumá ekonomický systém jako celek, jako například celková cenová hladina, úroková sazba a míra nezaměstnanosti. Klasicistní teorie částečné rovnováhy rozděluje ekonomiku do rozdělených trhů, a rovnovážné kondice každého tohoto trhu by mohly být vyjádřeny jednoduchou rovnicí vyjadřující jednu proměnnou. Teoretický aparát křivek poptávky a nabídky, vyvinutý Fleemingem Jenkinem a Alfredem Marshallem, nabídla sjednocení matematického základu tohoto přístupu, který Lausannská škola zobecnila do obecné teorie rovnováhy.

Question: Jak se jmenuje ekonomický směr, který ospravedlňuje zásahy státu do veřejné ekonomické sféry?

Answer: Keynesiánství


Inflace

Context: Nejznámější z nich jsou: Deflátor HDP - poměr nominálního a reálného HDP Index spotřebitelských cen (CPI - Consumer price index) Index cen výrobců (PPI - Producer price index) Čistou inflaci v české ekonomice vypočítává Český statistický úřad jako přírůstek cen v neregulované části spotřebního koše očištěný od vlivu nepřímých daní a dotací. Opačným jevem k inflaci je deflace - pokles cenové hladiny. Příbuzný pojem dezinflace označuje pokles míry inflace. Někteří ekonomové (zejména ti, kteří se hlásí k Rakouské ekonomické škole) definují inflaci odlišně, a sice jako jakýkoli nárůst nabídky peněz v ekonomice, který nepředstavuje nárůst zásoby měnového kovu. Inflací v jejich pojetí je tedy samo zvýšení ("nafouknutí") nabídky nekrytých papírových peněz; nárůst cen (=inflace v mainstreamové definici) je tedy důsledkem tohoto zvýšení. Cenová hladina vyjadřuje vztah mezi celkovým množstvím peněz a celkovým objemem statků a služeb, za které jsou směňovány. Růst nebo pokles cenové hladiny ovlivňuje řada faktorů. Na množství peněz má velkou měrou vliv rozhodování centrální banky, množství zboží a služeb je ovlivňováno v zásadě jen tržními silami a produkčními schopnostmi hospodářství. Dá se říci, že tyto dva vlivy působí protichůdně.

Question: V jakém odvětví můžeme narazit na inflaci?

Answer: v ekonomice


Chetitština

Context: Chetitština Chetitština (𒉈, nešili) Rozšíření Anatolie Počet mluvčích vymřelý jazyk Klasifikace Indoevropské jazyky Anatolské jazyky Písmo Chetitský klínopis Postavení Regulátor není stanoven Úřední jazyk není úředním Kódy ISO 639-1 není ISO 639-2 hit (B) hit (T) ISO 639-3 sux Ethnologue sux Wikipedie není Některá data mohou pocházet z datové položky. Chetitština (v chetitštině 𒉈, nešili) je vymřelý jazyk z anatolské skupiny indoevropských jazyků, nejstarší zaznamenaný indoevropský jazyk vůbec. Byl používán přibližně v období 2.–1. tisíciletí př. n. l. na území severní a střední Malé Asie (Anatolie). Za vůbec nejstarší dochovaný chetitský text se považuje tzv. Anitta text, datovaný do 16. století př. n. l. K zápisu chetitštiny obyčejně sloužil klínopis, méně často je zachováno též specifické hieroglyfické písmo. Texty byly psány profesionálními písaři na hliněné tabulky (s výjimkou jedné bronzové tabulky), které byly většinou následně vypáleny. Z historického hlediska je „chetitština“ termín nepřesný. Sami Chetité nazývali „chetitštinou“ neindoevropský jazyk svých předchůdců a chetitštinu samu „nešili“. Termín nicméně je již zaveden. V letech 1916–1917 byl tento jazyk rozluštěn českým badatelem Bedřichem Hrozným. Chetitské texty se rozdělují do tří vývojových stupňů: stará chetitština (1750–1450 př. n. l.) střední chetitština (1450–1380 př. n. l.) nová chetitština (1380–1220 př. n. l.) Fonologie Souhlásky Labiála Alveolára Palatála Velára Labio-velára Uvulára Ploziva Neznělé p t k kʷ Znělé b d g gʷ Frikativa Neznělé s X, Xʷ Znělé ʁ, ʁ Nazála m n Vibranta r Afrikáta t͡s Approximanta l j w Samohlásky Chetitština rozlišovala čtyři vokály. Tyto samohlásky mohly být krátké i dlouhé. přední střední zadní vysoké i iː u uː střední e eː nízké a aː Gramatika Morfologie Podstatná jména Podstatná jména rozlišovala 9 pádů (nominativ, genitiv, dativ-lokál, akusativ, vocativ, ablativ, ergativ, allativ, a instrumentál), dvě čísla (singulár a plurál) a namísto v jazycích častějšího rodu mužského a ženského rozlišuje životný (například slovo muž) a neživotný (například slovo stůl).[1] Stejně se rozlišovala i přídavná jména a zájmena.

Question: Kým byla rozluštěna chetitština?

Answer: českým badatelem Bedřichem Hrozným


Smíšené zboží

Context: Smíšené zboží (slovensky rozličný tovar, starším názvem také obchod s koloniálním zbožím neboli koloniál) je typ maloobchodní prodejny, která nabízí spotřebiteli široký sortiment zboží. Obvykle se jedná o prodejnu s převahou potravin a nápojů s doplňkovým prodejem nejpoptávanějšího drogistického, papírenského a kosmetického zboží, která se typicky nachází na vesnici (často jako jediný obchod v obci). Lze je nalézt i ve městech, kde však čelí silné konkurenci nákupních řetězců supermarketů a hypermarketů. Dříve se podobné prodejny nazývaly hokynářství a kromě potravinářského a drogistického sortimentu nabízely i další průmyslové zboží každodenní spotřeby, například nádobí, pracovní nářadí apod . Provozoval je hokynář (staročesky fragnář) jakožto samostatný podnikatel. Na "Smíšené zboží" byla znárodněná hokynářství a koloniály přejmenována v dobách socialistického Československa. Rozsáhlé sítě těchto maloobchodních prodejen, a to zejména na venkově, tehdy provozovala především spotřební družstva, v českých zemích zejména družstva Jednota, Včela a Budoucnost. Obrázky, zvuky či videa k tématu Smíšené zboží ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo hokynář ve Wikislovníku

Question: Jak se staročesky nazývá hokynář?

Answer: fragnář


Severoatlantická aliance

Context: Samotné Spojené státy zodpovídají za 43 % celosvětových výdajů na armádu a Spojené království, Francie, Německo a Itálie za dalších 15 %. 24. listopadu 2015 sestřelilo turecké letectvo ruský bitevní letoun Suchoj Su-24, který údajně narušil turecký vzdušný prostor nad provincii Hatay, po dobu několika desítek vteřin. Šlo o první přímé střetnutí mezi ozbrojenými silami členského státu a Ruska v padesátileté historii Severoatlantické aliance. Související informace naleznete také v článku Severoatlantická smlouva. Za předchůdce NATO je považován Bruselský pakt, který 17. března 1948 podepsaly Belgie, Nizozemsko, Lucembursko, Francie a Spojené království. K obraně proti Sovětskému svazu, byla ale zapotřebí i účast Spojených států, a proto se začalo mluvit o nové vojenské alianci. To vyústilo v Severoatlantickou smlouvu, která měla ten samý cíl, ubránit se Sovětskému svazu a později roku 1955 Varšavské smlouvě, byla podepsána 4. dubna 1949 ve Washingtonu, D.C. pěti státy Bruselského paktu, Spojenými státy, Kanadou, Portugalskem, Itálií, Norskem, Dánskem a Islandem. Podle místa podpisu se někdy nazývá Washingtonskou smlouvou. Smlouva obsahuje 14 článků, mezi hlavní patří článek 5: Ve článku IV Bruselského paktu se výslovně píše, že reakce států na ozbrojený útok musí být vojenského charakteru.

Question: Kdy byla založena Severoatlantické smlouva?

Answer: 4. dubna 1949


Gertrude Ederleová

Context: Během závodní kariéry překonala devět světových rekordů, startovala na olympijských hrách 1924, kde získala bronzové medaile v individuálních závodech na 100 metrů a 400 metrů volným způsobem a byla členkou vítězné štafety na 4×100 m. V roce 1925 uplavala 22 mil z Battery Parku na Sandy Hook za rekordních sedm hodin a jedenáct minut. V srpnu téhož roku se neúspěšně pokusila přeplavat Lamanšský průliv, zdařil se až druhý pokus 6. srpna 1926, kdy odstartovala z mysu Gris Nez na francouzské straně a dostala se na anglické pobřeží u vesnice Kingsdown. Byla první ženou, která zdolala Kanál, a vytvořila přitom rekordní čas 14 hodin a 39 minut. Tento úspěch jí vynesl přezdívku Queen of the Waves (Královna vln) a přijetí u prezidenta Calvina Coolidge. Díky své popularitě vystupovala profesionálně v plaveckých exhibicích a hrála v němém filmu Swim Girl, Swim. Později působila jako učitelka plavání ve škole pro nedoslýchavé (sama byla sluchově postižená po prodělaných spalničkách), žila neprovdána a dožila se 98 let.

Question: Proplavala Gertrude Ederleová Lamanšský průliv na první pokus?

Answer: V srpnu téhož roku se neúspěšně pokusila přeplavat Lamanšský průliv, zdařil se až druhý pokus 6. srpna 1926, kdy odstartovala z mysu Gris Nez na francouzské straně a dostala se na anglické pobřeží u vesnice Kingsdown.


Karamel

Context: Karamel je potravina oranžové barvy a sladké chuti s nádechem jakoby připálení či opečení. Vzniká karamelizací cukru. Karamel bývá používán k dochucování bonbonů, stejně jako i nealkoholických nápojů, např. Coca-Coly. Je běžně používán jako potravinářské barvivo (pod E kódem E150) i v ostatních potravinářských výrobcích (piškoty, sušenky, omáčky ...). Karamel může být z cukru vyroben pomalým zahřátím na asi 170 °C (konkrétní teplota závisí na druhu cukru – viz karamelizace). Během tání, ke kterému dochází u krystalů cukru, když se jejich teplota přibližuje této teplotě, se molekuly cukru rozkládají na jiné, nestálé sloučeniny, které pak dávají karamelu charakteristickou barvu a chuť. Slovníkové heslo karamel ve Wikislovníku Recept na přípravu karamelu Obrázky, zvuky či videa k tématu Karamel ve Wikimedia Commons

Question: Jak vzniká karamel?

Answer: karamelizací cukru


Steyr SK 105 Kürassier

Context: Tento článek není dostatečně ozdrojován a může tedy obsahovat informace, které je třeba ověřit.Jste-li s popisovaným předmětem seznámeni, pomozte doložit uvedená tvrzení doplněním referencí na věrohodné zdroje. Steyr SK 105 Kürassier Steyr SK 105 Kürassier Bolivijské armádyTyp vozidla Lehký tank, stíhač tanků, průzkumné vozidlo Země původu Rakousko Rakousko Základní charakteristika Posádka 3 Délka 5,58 m Šířka 2,5 m Výška 2,52 m Hmotnost 17,5 t Pancéřování a výzbroj Pancéřování 40mm Hlavní zbraň 1× 105mm kanón Sekundární zbraně 1× 7,62mm kulomet Pohon a pohyb Pohon Steyr 7FA - 6válcový320 hp (238 kW) Odpružení torzní tyče Max. rychlost 65 km/h Poměr výkon/hmotnost 13,4 kW/t Dojezd 500 km Steyr SK 105 Kürassier je rakouský lehký tank z roku 1967, spíše používaný jako stíhač tanků. Věž podobná AMX-13 má pancíř silný až 40 mm. Z kanónu ráže 105 milimetrů se střílí střelami HEAT nebo APFSDS. Rakouská armáda měla asi 150 kusů, které se od roku 2010 vyřazují. Literatura Zbraně 20. století: 600 nejznámějších zbraní světa. Praha: Ottovo nakladatelství, 1997. ISBN 80-7181-200-5. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Steyr SK 105 Kürassier na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Automobil | Rakousko | Válka

Question: Jak velká je ráže kanónu tanku Steyr SK 105 Kürassier?

Answer: 105 milimetrů


Závist

Context: Spolu se žárlivostí či nenávistí patří mezi konceptuální lidské emoce. Z hlediska náboženského bývá odsuzována jako hřích, např. katolická nauka ji považuje za jeden ze sedmi hlavních hříchů. Opakem závisti je přejícnost. Sebevztažné emoce Žárlivost Soutěž Obrázky, zvuky či videa k tématu Závist ve Wikimedia Commons Téma závist ve Wikicitátech Slovníkové heslo závist ve Wikislovníku

Question: Co je opakem závisti?

Answer: přejícnost


Schutzstaffel

Context: Schutzstaffel (známější pod zkratkou SS nebo runami ), česky Ochranný oddíl, byla ozbrojená organizace NSDAP vytvořená v roce 1925 z horlivě oddaných přívrženců Adolfa Hitlera působících původně jako jeho osobní stráž. V čele SS v době její největší moci stál Heinrich Himmler jako Reichsführer-SS (říšský vůdce SS). S postupem času si organizace podřizovala veškerý státní i bezpečnostní aparát nacistického státu včetně vyhlazovací politiky. Jejím symbolem byly dva starogermánské runové znaky původně pro vítězství na černém pozadí (svým tvarem připomínají písmeno S). Přímým předchůdcem byl oddíl SA nazvaný Stabswache (Štábní stráž), zřízený v květnu 1923 v počtu 8 mužů pod vedením Emila Mauriceho s cílem chránit vedení NSDAP při veřejných akcích (následně přejmenovaný na Stoßtrupp Adolf Hitler a rozšířený o další čtyři muže). Po Mnichovském puči a zákazu NSDAP byl oddíl rozpuštěn. Dnem vzniku SS je tak 9. listopad 1925, kdy byla vytvořena elitní bojová a bezpečnostní složka Schutzstaffel (SS) pod vedením Julia Schrecka. Z malé skupinky lidí (vedené stále jako zvláštní oddíl SA) postupně rostla organizace s pevnou vojenskou hierarchií se sklony k násilnickému zastrašování oponentů. 6. ledna 1929 byl do jejího čela jmenován Heinrich Himmler. 4. srpna 1929 byl ukončen čtyřdenní sjezd NSDAP v Norimberku, kde byl mimo jiné vznesen požadavek zavedení všeobecné branné povinnosti v Německu.

Question: Co znamená česky Schutzstaffel?

Answer: Ochranný oddíl


Winston Churchill

Context: Sir Winston Leonard Spencer-Churchill (30. listopadu 1874 zámek Blenheim, Woodstock - 24. ledna 1965 Londýn) byl britský politik, premiér Spojeného království v letech 1940-1945 a 1951-1955. Také spisovatel (Nobelova cena za literaturu 1953), historik, žurnalista, voják a zákonodárce. Je považován za jednoho z nejvýznamnějších státníků 20. století. Churchillovo celé jméno znělo Winston Leonardo Spencer-Churchill, ale po vzoru svého otce lorda Randolph Churchilla ve veřejném životě užíval jen příjmení Churchill. Jeho knihy vycházejí pod jménem Winston S. Churchill nebo Winston Spencer Churchill, protože pod jménem Winston Churchill publikoval již jiný autor. Narodil se na zámku Blenheim ve Woodstocku v hrabství Oxfordshire jako vnuk 7. vévody z Marlborough. Jeho otec, lord Randolph Churchill, byl významným politikem, který vyvedl britské konzervativce z krize v osmdesátých letech 19. století. Jeho matka, lady Jeanette Churchill (rozená Jeanette Jerome), byla dcerou amerického obchodníka Leonarda Jerome. Žádný z rodičů neprokazoval Winstonovi zvláštní náklonnost nebo lásku, přestože Winston Churchill jako dítě svou matku zbožňoval. Mladý Winston nastoupil v sedmi letech na elitní školu St. James. Tam však vykazoval velice špatné výsledky, dokonce byl považován za hloupého. Snad to bylo i psychickým zhroucením, že ho po čase sklátila velice silná horečka a zápal plic - nemoc, která ho poté provázela celý život. Zápas s nemocí ale nakonec vyhrál. Kvůli jeho zdravotnímu stavu mu lékař doporučil přestup do školy v Brightonu, která se nacházela u moře, a umožnila Winstonovi zotavit se z prodělané nemoci. Po ukončení studia v Brightonu složil přijímací zkoušky na školu v Harrow (tehdy ještě mimo Londýn). Jeho snem však bylo dostat se na vojenskou akademii.

Question: Kdy byl Winston Leonard Spencer-Churchill premiérem Spojeného království?

Answer: 1940-1945 a 1951-1955


Euro

Context: Euro svého historicky nejsilnějšího kurzu, který představoval 1,5990 amerického dolaru za euro, dosáhlo na devizovém trhu 15. července 2008, svůj největší propad pak zaznamenalo 26. října 2000 při kurzu 0,8252 USD za euro. V roce 2015 se kurz eura pohybuje kolem hodnoty 1,1 USD za euro. Při zavádění eura v roce 1999 se očekávalo, že se postupně zvýší podíl eura na světových devizových rezervách a euro se stane světovou rezervní měnou rovnocennou americkému dolaru. Tato předpověď se však nenaplnila. Od zavedení eura v roce 1999 až do roku 2009 se sice podíl eura na světových devizových rezervách zvýšil ze 17,9 % na 27,6 %, od roku 2010 ale podíl eura na světových devizových rezervách klesá a ve druhém čtvrtletí 2015 dosahoval pouze 20,5 %. Pro porovnání, americký dolar v roce 1999 tvořil 71 % devizových rezerv centrálních bank, v roce 2009 to bylo 62,1 % a ve druhém čtvrtletí 2015 63,8 %. Podrobnější informace naleznete v článcích euromince a eurobankovky. Jedno euro se člení na 100 centů (eurocentů). Euromince mají nominální hodnoty 1 c, 2 c, 5 c, 10 c, 20 c, 50 c, 1 € a 2 €. Ve Finsku a Nizozemsku se jednocentové a dvoucentové mince běžně nepoužívají, razí se pouze pro sběratele. Euromince jednotlivých nominálních hodnot mají shodnou lícovou stranu, na které je zobrazena mapa Evropy, a odlišnou národní rubovou stranu pro každý členský stát eurozóny (podobný systém stejné lícové strany a různých rubových stran mincí používá kapverdské escudo a CFP frank). Všechny euromince mohou být používány ve všech členských zemích eurozóny. Eurobankovky mají nominální hodnoty 5 €, 10 €, 20 €, 50 €, 100 €, 200 € a 500 €, bankovky jednotlivých nominálních hodnot mají design na lícové i rubové straně shodný pro všechny členské státy eurozóny.

Question: Kolik centů má jedno euro?

Answer: 100


Intel

Context: Hlavní sídlo firmy je v kalifornském městě Santa Clara v USA, v lokalitě nazývané Silicon Valley. Celé sídlo Intelu je složeno z komplexu několika budov, centrála je pak v budově pojmenované po zakladateli společnosti Robertu Noyceovi. V sídle Intelu také naleznete muzeum mikroprocesorů. Po celém světě pracuje pro společnost Intel přes 96 500 zaměstnanců. Jako jedna z největších světových společností s ročním obratem 37,6 miliard $ (2008) a hodnotou 127 miliard $ (k 8. červnu 2006) je společnost kótována na mnoha světových burzách (NASDAQ: INTC; SEHK: 4335) Intel je znám mezi běžnými lidmi především svými procesory. Ročně jich vyrobí přes 100 miliónů, což je zhruba 75 % celosvětové produkce x86 procesorů (r. 2000). Kromě procesorů pro osobní počítače vyrábí procesory pro PDA, čipsety, flash paměti, telekomunikační čipy i multimediální vybavení domácností (dětské elektronické mikroskopy a web kamery). Intel se koncem roku 2005 rozhodl změnit své 37 let staré logo i známý slogan. Slogan Intel inside tak nahradil claim Leap ahead ("skok kupředu"). Společnost byla založena Robertem Noycem, Gordonem Moorem (který se proslavil díky svému Moorově zákonu), Arthurem Rockem a Maxem Palevskym v roce 1968 pod původním názvem Integrated Electronics Corporation. Moore a Noyce přišli z Fairchild Semiconductor a stali se tím prvními zaměstnanci. Rock nebyl zaměstnanec ale investor. Celková počáteční investice činila 2,5 milionu dollarů směnitelných dluhopisů a 10 tisíc dollarů od Arthura Rocka. Pouze 2 roky poté dokončil Intel svou první nabídku akcií (IPO) a získal 6,8 milionu dolarů (23 dolarů za akcii). Třetí zaměstnanec Intelu Andy Grove byl chemický inženýr, který později ve velké části 80. a 90. let řídil společnost. Související informace naleznete také v článku Procesory Intel. V roce 2008 uvedl Intel dvě nové platformy. Procesory Core i7 založené na architektuře Nehalem do Patice 1366. Dále to byl Atom určený pro netbooky, který je v 441-ball μ pouzdře (letování přímo na PCB). Mezi třetím a čtvrtým kvartálem 2009 uvedl Intel na trh Core i5 a pro něj Patici 1156.

Question: V kterém roce byl založen Intel?

Answer: 1968


Mezopotámie

Context: První sumerské obyvatelstvo se v Mezopotámii objevilo na přelomu 4. a 3. tisíciletí př. n. l. Ve starověku byla rozdělena na severní Asýrii a jižní Babylonii. Horní část Babylonie se nazývala Akkad a dolní Sumer. V roce 539 př. n. l. do Babylónu vnikli Peršané z dynastie Achaimenovců a v roce 331 př. n. l. pak Alexandr Veliký, po jehož smrti se Babylón stal součástí Seleukovské říše. Okolo roku 150 př. n. l. se Mezopotámie zmocnili Parthové, ve 2. století našeho letopočtu opět Peršané. V roce 637 se vlády nad Mezopotámií ujali muslimští Arabové. Od té doby se Mezopotámii říkalo El Irák el'Arabi, jak ji Arabové nazvali. Studiem starověké Mezopotámie se zabývá asyriologie, protože první archeologové se zajímali o Asýrii, kde byly zkoumané materiály dostupnější. Nejznámějšími objekty pocházejícími z Mezopotámie jsou Visuté zahrady Semiramidiny, Chammurapiho zákoník, Epos o Gilgamešovi a Ištařina brána. Mezopotámie leží v povodí řek Eufrat a Tigris. Řeky pramení v Arménské vysočině na území dnešního Turecka, kde se na jednom místě jejich tok přibližuje na vzdálenost asi 30 kilometrů. Poté Tigris teče rychle na východ a pak na jihovýchod, zatímco Eufrat na jihozápad a poté na jih a jihovýchod. Tigris má více přítoků než Eufrat, kterým protéká méně vody a jehož proud je tak mírnější. Podzimní deště zvedají hladiny obou řek a záplavy vrcholí v dubnu a květnu. Kvůli tomuto přírodnímu procesu se v níže položených oblastech podél Eufratu a Tigridu nahromadily nánosy bahna, zatímco v kopcích se vytvořila úrodná údolí. Východní okraj Mezopotámie je ostře ohraničen pohořím Zagros, součástí Íránské vysočiny. Na severu je ohraničena Arménskou vysočinou, na západě pouštěmi Arabské platformy a na jihu Perským zálivem.

Question: Kdo je autorem nejznámějšího zákonodárného díla Mezopotámie?

Answer: Chammurapiho


Tavolníkovec velkokvětý

Context: Tavolníkovec velkokvětý Tavolníkovec velkokvětý Tavolníkovec velkokvětý (Sorbaria grandiflora) Vědecká klasifikace Říše rostliny (Plantae) Podříše cévnaté rostliny (Tracheobionta) Oddělení krytosemenné (Magnoliophyta) Třída vyšší dvouděložné (Rosopsida) Řád růžotvaré (Rosales) Čeleď růžovité (Rosaceae) Rod tavolníkovec (Sorbaria) Binomické jméno Sorbaria grandiflora(Sweet) Maxim., 1879 Některá data mohou pocházet z datové položky. Tavolníkovec velkokvětý (Sorbaria grandiflora) je bíle kvetoucí keř z rodu tavolníkovec, který náleží do čeledi růžovité. Popis Keř je jen 50 cm vysoký, liší se od ostatních tavolníkovců nízkým vzrůstem, výhony chlupaté, červenošedé, kůra později odlupující se, listy lichozpeřené, dlouhé max. 18 cm, květy v řidších chocholících, až 13 cm velkých, bílé, kvete v červenci. Externí odkazy Taxon Sorbaria grandiflora ve Wikidruzích Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Rostliny

Question: Jakou barvu mají květy tavolníkovce velkokvětého?

Answer: bílé


Expedice 12

Context: 189 dní 19 hodin 52 minut z toho na stanici 187 dní 14 hodin 19 minut Datum přistání 8. dubna 2006, 23:48 UTC Přistávací loď Sojuz TMA-7 Fotografie posádky velitel expedice William McArthur a Valerij Tokarev Navigace Předcházející Následující Expedice 11 Expedice 13 Expedice 12 byla dvanáctá posádka dlouhodobě obývající Mezinárodní vesmírnou stanici (ISS). Velitel William McArthur (USA) a palubní inženýr Valerij Tokarev (Rusko) startovali z kosmodromu Bajkonur 1. října 2005 na palubě Sojuzu TMA-7, se stanicí ISS se spojili 3. října 2005 . Na stanici přijali zásobovací loď Progress a uskutečnili dva výstupy do kosmického prostoru. Po půlročním pobytu předali stanici Expedici 13 a přistáli na Zemi. Posádka William McArthur, (4) velitel – NASA Valerij Tokarev, (2) palubní inženýr – Roskosmos (CPK) V závorkách je uveden dosavadní počet letů do vesmíru včetně této mise. Záložní posádka Jeffrey Williams, velitel – NASA Michail Ťurin, palubní inženýr – Roskosmos (RKK Eněrgija) Průběh mise Expedice 12 startovala společně s vesmírným turistou Gregory Olsenem v Sojuzu TMA-7 z kosmodromu Bajkonur v Kazachstánu 1. října 2005 v 03:55 UTC. U vesmírné stanice přistáli 3. října v 7:27 UTC. Novou posádku přivítali členové Expedice 11: ruský velitel Sergej Krikaljov a americký palubní inženýr John Phillips. Během týdne nová posádka převzala stanici a 11. října se Krikaljov, Phillips a Olsen v Sojuzu TMA-6 vrátili na zem.

Question: Kdo byl velitelem Expedice 12?

Answer: William McArthur


Karolina Světlá

Context: Karolina Světlá (vlastním jménem Johana Nepomucena Rottová, provdaná Mužáková; 24. února 1830 Praha - 7. září 1899 Praha) byla česká spisovatelka, představitelka generace májovců. Je považována za zakladatelku českého vesnického románu. Karolina Světlá pocházela ze zámožné rodiny Rottovy (firma V. J. Rott v Praze.. Jejím otcem byl obchodník Eustach Rott (1795-1869), matka Anna, rozená Vogelová (1811-1882). Měla sestru Sofii (provdaná Sofie Podlipská, 1833-1897) a bratra Jindřicha (* 1837). V mládí se jí dostalo vzdělání; kromě němčiny a češtiny ovládala také francouzštinu. Její dílo a život velmi ovlivnilo přátelství s Janem Nerudou (se kterým měla platonický vztah) a s Boženou Němcovou, ze zahraničních literátů její tvorbu ovlivnila francouzská spisovatelka George Sand. Mimo to však její dílo ovlivnila i smrt její jediné dcery (podobně jako u Boženy Němcové, které zemřel syn Hynek roku 1853). Roku 1852 se vdala za svého učitele hry na klavír Petra Mužáka (1821-1892), který ji také uvedl do kruhů české společnosti, kde se sblížila s Boženou Němcovou. Literárně začala tvořit koncem 50. let, kdy překonávala krizi způsobenou smrtí svého jediného dítěte, dcery Boženky (1853). Manželovo rodiště Světlá pod Ještědem bylo inspirací pro její pseudonym a život v Podještědí, kam jezdila na léto, pro její tvorbu. Od roku 1878 trpěla oční chorobou a musela svá díla diktovat. Její sekretářkou a společnicí byla její neteř Anežka Čermáková-Sluková. Karolina Světlá byla členkou několika emancipačních spolků. Roku 1871 založila tzv. Ženský výrobní spolek český, který pak i několik let řídila; cílem spolku byla pomoc dívkám z chudých rodin, vzděláním a prací. Spoluzaložila Americký klub dam, společně s Vojtěchem Náprstkem. Působila i jako novinářka, jejím hlavním tématem bylo postavení ženy ve společnosti. S manželem, profesorem Petrem Mužákem bydlela v Praze v ulici Ve Smečkách a v domě U Kamenného stolu na Karlově náměstí. Světlá chodila s hlavou plnou filozofických, historických, psychologických a přírodovědných spisů a byla přesvědčena, že ženy svými vlohami a inteligencí jednou dokáží, že jsou schopné studovat a samostatně se rozhodovat. Svým rozhledem působila na nejbližší okolí jako geniální žena, jaká se v tehdejší společnosti běžně nevyskytovala. Byla ovlivněna Boženou Němcovou. Pokud ve svých dílech narážela na sociální tematiku (činila tak poměrně často), uvažovala o služkách jako o členech rodiny. Zpočátku psala o pražském měšťanském prostředí, z něhož pocházela. K. Světlá vytvořila několik tzv. pražských próz, ale nebyly zdaleka tak úspěšné jako její prózy venkovské. Černý Petříček (1871) - líčí zde staropražský život obchodníka na trhu Upomínky (1874) - pojednává o svém životě a o životě typické pražské rodiny 30. a 40. let 19. století (dostupné online).

Question: Kdy se narodila Karolina Světlá?

Answer: 24. února 1830


Dewa (provincie)

Context: Dewa (provincie) Mapa japonských provincií se zvýrazněnou provincií Dewa Provincie Dewa (japonsky: 出; Dewa no kuni) byla stará japonská provincie na severu ostrova Honšú. Na jejím území se dnes rozkládají prefektury Jamagata a Akita (s výjimkou měst Kazuno a Kosaka). Provincie Dewa se v roce 708 odštěpila od provincie Ečigo a postupně rozšiřovala své území směrem na sever tak, jak Japonci vytlačovali původní obyvatele severního Honšú. Během období Sengoku ovládal jižní část provincie kolem Jamagaty klan Mogami a severní část klan Akita. Oba klany bojovaly v bitvě u Sekigahary na straně Iejasua Tokugawy. Na počátku období Meidži byla Dewa na krátkou dobu rozdělena na provincie Uzen a Ugo před tím než byl zaveden systém prefektur. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dewa Province na anglické Wikipedii. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Staré japonské provincie Aki · Awa (Kantó) · Awa (Šikoku) · Awadži · Biččú · Bingo · Bizen · Bungo · Buzen · Cušima · Čikugo · Čikuzen · Čišima · Dewa · Eččú · Ečigo · Ečizen · Harima · Hida · Hidaka · Higo. · Hitači · Hizen · Hjúga · Hóki · Iburi · Iga · Ijo · Iki · Inaba · Ise · Išikari · Iwami · Izu · Izumi · Izumo · Jamaširo · Jamato · Kaga · Kai · Kawači · Kazusa · Kii · Kitami · Kózuke · Kuširo. · Mikawa · Mimasaka · Mino · Mucu · Musaši · Nagato · Nemuro · Noto · Oki · Ómi · Ošima · Ósumi · Owari · Sacuma · Sado · Sagami · Sanuki · Seccu · Suó · Suruga · Šima · Šimocuke · Šimósa · Šinano · Širibeši · Tadžima · Tanba · Tango · Tešio · Tokači · Tosa · Tótómi · Wakasa

Question: Nacházela se provincie Dewa na ostrově Kjúšú?

Answer: Provincie Dewa (japonsky: 出; Dewa no kuni) byla stará japonská provincie na severu ostrova Honšú.


Ferdinand III

Context: Úspěšně pokračoval v reconquistě, znovudobývání území obsazených Maury, a podařilo se mu získat velká území na jihu Pyrenejského poloostrova. Stejně jako oba rodiče pocházel z burgundsko-ivrejské dynastie. Během Ferdinandovy vlády vzrostla politická moc měst, která se začala zúčastňovat dvorských sněmů, král podporoval rozvoj univerzity v Salamance. Zemřel roku 1252 a na jeho náhrobku v sevillské katedrále byly nápisy v kastilštině, latině, hebrejštině a arabštině.[1] Roku 1671 byl prohlášen za svatého a ve Španělsku jej uctívají pod jménem Fernando el Santo nebo San Fernando. Vývod z předků Raimund Burgundský Alfons VII. Kastilský Urraca Kastilská Ferdinand II. Leónský Ramon Berenguer III. Barcelonský Berenguela Barcelonská Dulce Provensálská Alfons IX. Leónský Jindřich Burgundský Alfons I. Portugalský Tereza Kastilská Urraca Portugalská Amadeus III. Savojský Matilda Savojská Matylda z Albonu 'Ferdinand III. Kastilský' Alfons VII. Kastilský Sancho III. Kastilský Berenguela Barcelonská Alfons VIII. Kastilský García VI. Navarrský Blanka Navarrská Markéta z Aigle Berenguela Kastilská Geoffroy V. z Anjou Jindřich II. Plantagenet Matylda Anglická Eleonora Anglická Vilém X. Akvitánský Eleonora Akvitánská Eleonora ze Châtelleraultu Odkazy Reference ↑ MUNDY, John Hine. Evropa vrcholného středověku 1150-1300. Praha: Vyšehrad, 2008. ISBN 978-80-7021-927-0. S. 60. Dále jen Evropa vrcholného středověku. Literatura SCHAUBER, Vera; SCHINDLER, Hanns Michael. Rok se svatými. 2. vyd. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 1997. 702 s. ISBN 80-7192-304-4. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ferdinand III. Kastilský na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. Předchůdce:Berenguela Kastilský král 1217–1252 Nástupce:Alfons X. Předchůdce:Alfons IX. Leónský král 1230–1252 Nástupce:Alfons X. Předchůdce:Alfons IX. Galicijský král 1230–1252 Nástupce:Alfons X. Autoritní data: AUT: jx20050919002 | GND: 119146193 | ISNI: 0000 0000 8959 7747 | LCCN: no2002113012 | VIAF: 14448956 | WorldcatID: lccn-no2002113012 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Křížové výpravy | Středověk | Španělsko

Question: V jakém roce zemřel Ferdinand III. Kastilský?

Answer: 1252


Slunce

Context: Slunce je hvězda hlavní posloupnosti, spektrální třídy G2V. Obíhá okolo středu Mléčné dráhy ve vzdálenosti od 25 000 do 28 000 světelných let. Oběh trvá přibližně 226 milionů let. Tvoří centrum sluneční soustavy, od Země je vzdálená 1 AU (asi 150 milionů km). Jde tedy o hvězdu Zemi nejbližší. Hmotnost Slunce je asi 330 000krát větší než hmotnost Země a představuje 99,8 % hmotnosti sluneční soustavy, ale jen asi 2 % jejího momentu hybnosti. Slunce je koule žhavého plazmatu, neustále produkuje ohromné množství energie. Jeho výkon činí zhruba 4×1026 W, z čehož na Zemi dopadá asi 0,45 miliardtiny. Tok energie ze Slunce na Zemi, neboli Sluneční konstanta činí asi 1,4 kW m−2. Slunce je staré přibližně 4,6 miliard let, což je řadí mezi hvězdy středního věku. Bude svítit ještě asi 5 až 7 miliard let. Teplota na povrchu Slunce činí asi 5 800 K, proto je lidé vnímají jako žluté (i když maximum jeho vyzařování je v zelené části viditelného spektra). Průměr Slunce je zhruba 1 400 000 km, což činí asi 109 průměrů Země. Jeho objem je tedy asi 1,3 milionkrát větší než objem Země. Hustota Slunce činí průměrně 1 400 kg m−3. Slunce se otáčí jinou rychlostí u pólů a na rovníku. Na rovníku se otočí jednou za 25 dní, na pólu za 36 dní. Jeho absolutní magnituda je +4,1, relativní pak −. Jde tak o nejjasnější těleso na obloze. Astronomický symbol pro Slunce je kruh s bodem uprostřed, v Unicode ☉ (U+2609 SUN). Slunce je hvězda nejbližší k Zemi, jejíž povrch zásobuje teplem a světlem. Světlo dosáhne povrchu Země za 8 minut a 19 sekund (přičemž z druhé nejbližší hvězdy Proxima Centauri dosáhne světlo zemského povrchu za 4,22 roku). Vzdálenost mezi Zemí a Sluncem se pohybuje v rozmezí 147 097 000 km (perihélium) až do 152 099 000 km (afélium). Tyto změny vzdálenosti však nejsou příčinou střídání ročních období na Zemi.

Question: Je Slunce ze žhavého plazmatu?

Answer: Slunce je koule žhavého plazmatu, neustále produkuje ohromné množství energie.


Třinec

Context: Třinec (polsky Trzyniec; německy Trzynietz) je statutární město v okrese Frýdek-Místek v Moravskoslezském kraji, 32 km jihovýchodně od Ostravy, na území historického Těšínského Slezska. Žije zde přibližně 35 tisíc obyvatel, má rozlohu 8 541 ha, centrum je v nadmořské výšce 306 m n. m., nejvyšší bod dosahuje téměř 1000 m n. m. (televizní vysílač na Javorovém vrchu). Třincem protéká z jihu na sever řeka Olše, která od svého výtoku z města tvoří hranici s Polskem. Po Jablunkovu je Třinec druhým nejvýchodnějším městem celého Česka. Ve městě sídlí významný český výrobce ocelových válcovaných výrobků, Třinecké železárny. == Historie == První písemná zmínka o Třinci pochází z roku 1444. Tehdy se jednalo o pouhou osadu, statut města obec získala až roku 1931. === Československo-polské spory o Třinec === Třinec (spolu s celým Těšínskem) byl v první polovině dvacátého století předmětem sporu mezi Československem a Polskem. Poprvé v letech 1918 až 1920, kdy byl po první světové válce nejprve včleněn do prozatímní polské části Těšínska, aby byl krátce poté v Sedmidenní válce (ve které československé jednotky vedl Josef Šnejdárek) obsazen Československem. V roce 1920 byl rozhodnutím arbitráže ve Spa přiřčen Československu.

Question: Ze kterého roku pochází první psané zmínky o Třinci?

Answer: 1444


Ainština

Context: Občas je řazen k paleoasijským jazykům (paleosibiřským jazykům), což je však pouze souhrnný pojem pro několik izolovaných a malých jazykových rodin, u nichž se věří, že se jimi mluvilo na Sibiři před příchodem tureckých a tunguských mluvčích; není skutečnou jazykovou rodinou. Většina lingvistů věří, že sdílený slovník mezi ainu a nivchštinou je způsoben přejímáním slov. Navrhovaná příbuznost s japonštinou a altajskými jazyky (Patrie 1982) si získala jen malou podporu mezi odborníky. V dřívějších letech se jej někteří pokoušeli spojit s austronéskými jazyky na základě slovníkových a kulturních srovnání, kupříkladu japonský lingvista Šičiro Murajama. Alexandr Vovin (1993) předložil důkazy naznačující vzdálené propojení s austroasijskými jazyky; sám však označuje svou hypotézu jako předběžnou. Ainu je skomírající jazyk. V Nibutani (část města Biratori na ostrově Hokkaidó), kde žije mnoho zbývajících rodilých mluvčích, je asi 100 mluvčích, z nichž na konci 80. let 20. století používalo jazyk denně pouze 15. Na celém Hokkaidó je asi 1 000 rodilých mluvčích, kteří s několika výjimkami nejsou mladší než 30 let. Používání mezi rodilými mluvčími stoupá, takže už asi nebude přesné říkat, že pouze 15 lidí jej užívá pravidelně, protože zde existuje hnutí snažící se zvrátit úbytek mluvčích dříve než bude příliš pozdě. Většina ze 150 000 lidí prohlašujících se v Japonsku za etnické Ainu (mnoho dalších Ainu si není vědomo svých kořenů nebo je tají z obavy před diskriminací) mluví pouze japonsky, je zde však vzrůstající množství uživatelů, pro které není mateřštinou, zvláště na Hokkaidó, především díky vlivu aktivistů ainu a bývalého člena japonského parlamentu Šigeru Kajano, který byl sám rodilým mluvčím. Ainu byl v posledních desetiletích ohroženým jazykem. Má nízký, ale poslední dobou zvyšující se počet mluvčích. Jejich dnešní počet (ať už pro tento pojem používáme jakoukoliv definici) není znám s jistotou. Mezi mluvčími (ve smyslu širší definice) v současné době nad rodilými převažují ti, co se jej naučili jako další jazyk. Slabiky ainu jsou typu CV(C) (tj. tvořené v pořadí souhláskou, samohláskou a někdy i další souhláskou) a proto zde vzniká málo skupin souhlásek. Sekvence /ti/ je realizována jako [ʧ], /s/ před /i/ a na konci slabik přechází v [ʃ].

Question: Kolik rodilých mluvčích na konci 80. let 20. století používalo denně jazyk Ainu?

Answer: 15


Isaac Newton

Context: Sir Isaac Newton ([ˌ ˈ] IPA 4. ledna 1643 - 31. března 1727 v Londýně) byl anglický fyzik, matematik (profesor naturální filosofie), astronom, alchymista a teolog, jenž bývá často považován za jednu z nejvlivnějších osob v dějinách lidstva. Jeho publikace Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica, vydaná v roce 1687, položila základy klasické mechaniky a dnes bývá řazena mezi nejdůležitější knihy v historii vědy. Newton v ní popisuje zákon všeobecné gravitace a tři zákony pohybu, které se na další tři staletí staly základem vědeckého pohledu na fyzický vesmír. Newton propojil Keplerovy zákony pohybu planet s vlastní teorií gravitace a dokázal, že pohyb předmětů na Zemi se řídí stejnými pravidly jako pohyb vesmírných těles. Tím smetl poslední pochyby o heliocentrismu a přispěl k vědecké revoluci. Newton je někdy považován dokonce za zakladatele exaktní vědy jako zcela nového pohledu na reálný svět, umožňujícího rozvoj (moderní) matematizované vědy. V mechanice Newton formuloval teorii o zachování hybnosti a momentu hybnosti. Na poli optiky sestavil první zrcadlový dalekohled a na základě pozorování, že optické hranoly rozkládají bílé světlo do jednotlivých barev viditelného spektra, rozvedl teorii barev. Rovněž vyslovil zákon chladnutí a zkoumal rychlost zvuku. V matematice se dělí s Gottfriedem Leibnizem o zásluhy na objevu integrálního počtu. Dále pak zobecnil binomickou větu, vymyslel takzvanou "Newtonovu metodu" řešení soustav nelineárních rovnic a přispěl k výzkumu mocninných řad. Newton byl horlivě věřícím křesťanem, byť zastával místy nekonvenční názory. Přestože je dnes vzpomínán především pro svůj přínos vědě, větší část svých textů věnoval výkladům Bible. Někteří odborníci se domnívají, že měl Aspergerův syndrom. Isaac Newton se narodil 4. ledna 1643 (podle tehdy užívaného Juliánského kalendáře 25. prosince 1642) ve Woolsthorpu poblíž Granthamu v Lincolnshire ve východní Anglii. Otec, který se jmenoval také Isaac Newton, byl zámožným vlastníkem půdy, ale neměl žádné vzdělání. Zemřel tři měsíce před narozením syna. Když byly Newtonovi tři roky, provdala se jeho matka, Hannah Ayscough, ještě jednou a přestěhovala se do sousední vesnice North Withamu. Za manžela si vzala rev. Barnabase Smithe. Od té doby, až do otčímovy smrti, se o Newtona starali matčini rodiče. Rodina Ayscoughů stála výše na společenském žebříčku než Newtonové (Newtonův dědeček James Ayscough byl šlechticem a matčin bratr William farářem, který studoval na Trinity College v Cambridge) a proto se díky nim Newtonovi dostalo vzdělání. V roce 1653, po smrti druhého manžela se matka vrátila zpět do Woolsthorpu a desetiletý Isaac opět bydlel se svou matkou a se třemi nevlastními sourozenci (Mary, Benjamin a Hannah Smithovi).

Question: Jak se jmenuje publikace Isaaca Newtona z roku 1687?

Answer: Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica


Databáze

Context: Byla zde popsána celá architektura síťového databázového systému. Ve stejné době byly vyvíjeny i hierarchické databáze. Jedním z prvních SŘBD byl IMS, který byl vyvinut firmou IBM pro program letu na Měsíc Program Apollo. Systém IMS patří stále k nejrozšířenějším na sálových počítačích. V roce 1970 začínají zveřejněním článku E. F. Codda první relační databáze, které pohlížejí na data jako na tabulky. Kolem roku 1974 se vyvíjí první verze dotazovacího jazyka SQL. Vývoj této technologie po 10 letech přinesl výkonově použitelné systémy, srovnatelné se síťovými a hierarchickými databázemi. V 90. letech 20. století se začínaly objevovat první objektově orientované databáze, jejichž filozofie byla přebírána z objektově orientovaných jazyků. Tyto databáze měly podle předpokladů vytlačit relační systémy. Původní předpoklady se však nenaplnily a vznikla kompromisní objektově-relační technologie. Z hlediska způsobu ukládání dat a vazeb mezi nimi můžeme rozdělit databáze do základních typů: Hierarchická databáze Síťová databáze Relační databáze Objektová databáze Objektově relační databáze Pojem "databáze" je často zjednodušován na to, co je ve skutečnosti databázový systém (databázový stroj) nebo též systém řízení báze dat. Ten neobsahuje pouze tabulky – ty jsou jedny z mnoha tzv. databázových objektů (někdy též databázových entit).

Question: Kdy se vyvíjí první verze dotazovacího jazyka SQL?

Answer: 1974


Německo

Context: Předseda rady Josef Schuster prohlásil, že reprezentanti muslimských svazů sice vystupují proti antisemitismu, avšak v mnoha muslimských obcích a jejich mešitách se proti nim nic nepodniká. Naopak imámové v nich rozhlašují výhrady proti Židům a Izraeli. == Geografie == Hlavními geomorfologickými celky Německa jsou od severu k jihu Severoněmecká nížina, Středoněmecká vysočina, alpské předhůří a velehorské pásmo německých Alp. Německo sousedí s devíti státy: Dánsko, Polsko, Česko, Rakousko, Švýcarsko, Francie, Lucembursko, Belgie a Nizozemsko. Německo je zemí v Evropě, která sousedí s nejvíce státy. Na severu sousedí Německo s Dánskem (délka hranic 67 kilometrů), na severovýchodě s Polskem (442 kilometrů), na východě s Českem (811 kilometrů), na jihovýchodě s Rakouskem (815 kilometrů; bez. hranice v Bodamském jezeře), na jihu se Švýcarskem (316 kilometrů; s hranicí exklávy Büsingen, ale bez hranice v Bodamském jezeře), na jihozápadě s Francií (448 kilometrů), na západě s Lucemburskem (135 kilometrů) a s Belgií (156 kilometrů) a na severozápadě s Nizozemskem (567 kilometrů). Délka hranic činí celkem 3 757 kilometrů (bez hranic v Bodamském jezeře). Během dějin se často měnil i střed německého státu. Německo se nachází na eurasijské kontinentální desce, přesto se vyskytují slabá zemětřesení, především v Porúří. === Geomorfologie === Alpy, které vznikly třetihorním zvrásněním kontinentálních desek, jsou jedinými německými velehorami.

Question: Na hranicích s čím leží nejvyšší hora Německa?

Answer: s Rakouskem


NASA

Context: Jupiter, Pluto a Kuiperův pás Výzkum planetek, komet, meziplanetárního prostoru Program Pioneer, mise 5-9 Program Explorer , sondy 35 a 49 Deep Space 1 NEAR Shoemaker Stardust CRAF - zrušená Deep Impact OSIRIS-REx Výzkum Slunce SOHO Ulysses SDO Vesmírné observatoře Hubbleův vesmírný. dalekohled Comptonova gama observatoř Rentgenová observatoř Chandra - rentgenový dalekohled Spitzerův vesmírný dalekohled - infračervený dalekohled COBE IRAS Vesmírný dalekohled Jamese Webba - plánovaný nástupce Hubbleova dalekohledu Nejznámější zařízení NASA je Kennedyho vesmírné středisko (KSC) na Floridě, kosmodrom, ze kterého od roku 1968 startují všechny americké pilotované kosmické lodě. I když jsou od léta 2011 pilotované kosmické lety ve Spojených státech přerušeny, z KSC nadále startují nosné rakety s družicemi a sondami NASA. Dalšími předními centry NASA jsou Marshallovo středisko vesmírných letů (MSFC) v alabamském Huntsville, ve kterém byla vyvinuta raketa Saturn 5 a orbitální stanice Skylab a Jet Propulsion Laboratory (JPL), jejíž inženýři zkonstruovali řadu družic a vesmírných sond, počínaje první americkou družicí Explorer 1. Střediska a zařízení NASA mohou být podle účelu rozdělena na komunikační centra a teleskopy; kosmodromy a konstrukční střediska; výzkumná centra a konečně zkušební základny. Z historických a administrativních důvodů některá slouží více účelům. Centrála NASA je umístěna ve Washingtonu. Středisko sdílených služeb (Shared Services center) leží na pozemcích Stennisova vesmírného střediska u zálivu St. Louis ve státě Mississippi. Centry vědecké práce NASA jsou Amesovo výzkumné středisko v kalifornském Mountain View, Goddardův institut pro studium vesmíru v New Yorku, Goddardovo středisko vesmírných letů v marylandském Greenbeltu, Jet Propulsion Laboratory v kalifornské Pasadeně, Glennovo výzkumné středisko v Clevelandu a Langleyho výzkumné středisko v Hamptonu ve Virginii. Kromě hlavního kosmodromu - KSC - NASA používá ke startům do vesmíru i Letové středisko Wallops na ostrově Wallops ve Virginii. Konstrukčními a testovacími středisky jsou dále Johnsonovo vesmírné středisko v Houstonu, Marshallovo středisko vesmírných letů, Montážní středisko Michoud v New Orleansu, Testovací středisko White Sands v Las Cruces v Novém Mexiku, Drydenovo letecké výzkumné středisko na Edwardsově základně v Kalifornii, Amesovo, Glennovo a Langleyho výzkumná střediska, Nezávislé ověřovací zařízení ve Fairmontu v Západní Virgínii a konečně Stennisovo vesmírné středisko.

Question: Jak je zkráceně Národní úřad pro letectví a kosmonautiku?

Answer: NASA


Římskokatolická církev v Albánii

Context: Římskokatolická církev v Albánii Katolický kostel ve Vlorë Římskokatolická církev je třetí největší náboženskou skupinou v Albánii (po islámu a pravoslaví). Počet albánských katolíků se odhaduje okolo 350 000, tj. cca 10 % obyvatelstva. V dobách socialistického režimu mezi lety 1946 až 1991 byli křesťané pronásledováni, mnoho věřících, kněží i biskupů bylo zabito či uvězněno. Po vyhlášení Albánie za ateistický stát (1967) bylo dokonce praktikování křesťanství ilegální. Kostely byly nejprve zavřeny, později zbořeny. Za držení Bible či křest byly udělovány přísné tresty. Po roce 1991 začaly být však budovány nové chrámy, a byť je Albánie země nábožensky velmi různorodá, nedochází zde ke střetům příznivců jednotlivých náboženství. V roce 1993 zemi navštívil papež Jan Pavel II., který v katedrále ve Skadaru vysvětil čtyři nové biskupy (šlo o první biskupské svěcení v Albánii od roku 1946). V roce 1994 byl historicky prvním albánským kardinálem jmenován kněz Mikel Koliqi (1902–1997), který prožil 21 let v pracovních táborech. Struktura Sídla albánských římskokatolických biskupství Albánie se člení na dvě církevní provincie složené celkem z pěti diecézí. arcidiecéze skadarsko-pultská (vzn. 2005 sjednocením arcid. Skadar z 1867 a diec. Pult z 9. stol.) se sufragánními diecézemi: diecéze Lezhë diecéze Sapë (zal. 1062) arcidiecéze tiransko-dračská (vzn. 1992 sjednocením arcid. Drač z 13. stol. a diec. Tirana) se sufragánní diecézí: diecéze rrëshenská (vzn. 1996 z územního opatství)

Question: Jaký je odhadovaný počet albánských katolíků?

Answer: okolo 350 000


Síra

Context: V chemickém průmyslu se elementární síra používá především pro vulkanizaci kaučuku. Množství síry přidané do směsi pak určuje tvrdost získaného produktu. Dále je elementární síra základní surovinou pro výrobu kyseliny sírové. Síra je významnou složkou různých fungicidů, tedy prostředků působících proti růstu hub a plísní. Síření sklepů i sudů pro uchovávání vína či piva efektivně brání množení nežádoucích plísní a mikroorganizmů. Síra je obsažena v řadě molekul, nezbytných pro fungování živých organizmů. Typické jsou esenciální aminokyseliny jako cystein a methionin, které tvoří součást bílkovin, přítomných prakticky ve všech živých organizmech. Před rokem 1989 byl oxid siřičitý hlavním problémem kvality ovzduší, především v důsledku masivního spalování uhlí s vysokým obsahem síry. Reakcí s vodní parou obsaženou v atmosféře vznikají kyseliny siřičitá a sírová, které se podílejí na vzniku kyselých dešťů, jež se podílely na zničení smrkových lesů např. Jizerských a Krušných hor. Mezi lety 1990 až 2006 došlo v České republice k poklesu emisí SO2 téměř o 90 % v důsledku instalaci účinných odsiřovacích zařízení, většinou za použití alkalických sorbentů (mletý vápenec nebo magnezit).

Question: Jak se jmenuje nekovový chemický prvek žluté barvy?

Answer: Síra