François Rabelais

Context: François Rabelais [rab:lé] (1494 nebo 1483 Chinon, Touraine – 9. dubna 1553 Paříž) byl francouzský spisovatel, právník, lékař, botanik a stavitel, autor slavného románu Gargantua a Pantagruel. Na přání otce advokáta vstoupil k františkánům poblíž Angers a kolem roku 1511 se stal knězem. V klášteře se setkal s myšlenkami italského humanismu, naučil se řecky a překládal Hérodota, což narazilo na odpor u pařížské Sorbonny i u jeho představených. Protekcí biskupa z Poitiers, benediktínského opata, mohl roku 1524 přestoupit do jeho kláštera a roku 1526 z řádu vystoupit. V letech 1528–1530 žil v Paříži, kde snad začal studovat medicinu a měl zde dvě nemanželské děti. Protože se v rostoucím napětí mezi katolíky a protestanty nemohl rozhodnout pro žádnou stranu, nechal se 1530 propustit z kněžského stavu (laicizovat) a zapsal se na lékařskou fakultu v Montpellieru, kde také vydával spisy Hippokratovy a Galénovy, o něž se tehdy opíralo studium lékařství. Vedle toho se věnoval psaní a roku 1532 vydal svůj první román s titulem Hrozné a strašlivé skutky i hrdinství slavného Pantagruela, krále Dipsodů a syna obra Gargantuy. Román - parodie na rytířské romány jeho doby – vyšel pod pseudonymem v Lyonu, kde se Rabelais usadil a stal lékařem v nemocnici. Roku 1534 vydal knihu o topografii starého Říma a krátce nato - po velkém úspěchu Pantagruela – opět pod pseudonymem román Strašlivý život velkého Gargantuy, otce Pantagruelova.

Question: Čím byl François Rabelais?

Answer: francouzský spisovatel, právník, lékař, botanik a stavitel, autor slavného románu Gargantua a Pantagruel


Čtyřková soustava

Context: Čtyřková soustava Číselné soustavy hindsko-arabská číselná soustava západoarabskévýchodoarabskébengálskégurmuskéindickésinhálskétamilskébalijskébarmskédzongkskéjavánskékhmerskélaoskémongolskéthajské Východní Asie čínskéhokkienskéjaponskékorejskévietnamské Abecední abdžadskéarménskéárjabhatacyriliceGe'ez (etiopské)gruzínskéřeckéhebrejskéřímské bývalé egejskéattickébabylonskébráhmíegyptskéetruskéinuitskékharóšthímayskémuiskéKipu poziční číselná soustava podle základu 23456810111216203660 nestandardní poziční číselné soustavy bijektivní numerace (1)znaménkové reprezentace (balancovaná trojková soustava)faktoriálnízápornékomplexní číselná soustavanečíselné reprezentace (φ)smíšenéasymetrické číselné soustavy Čtyřková soustava (také kvartérní soustava) je číselná soustava, která používá čtyři symboly: 0, 1, 2 a 3. Příkladem ukládání informací v kvartérní soustavě může být kódování proteinů do čtyř nukleotidů adenin (A), cytosin (C), guanin (G) a uracil (U) v ribonukleové kyselině (RNA), v praxi se však jinak prakticky nevyužívá. Čtyřková soustava se velmi pohodlně převádí do dvojkové, protože 4 je druhá mocnina čísla 2. Porovnání s ostatními soustavami mw-parser-output .boldtblcol1 td:nth-child(1),.mw-parser-output .boldtblcol2 td:nth-child(2),.mw-parser-output .boldtblcol. 3 td:nth-child(3),.mw-parser-output .boldtblcol4 td:nth-child(4),.mw-parser-output .boldtblcol5 td:nth-child. (5),.mw-parser-output .boldtblcol6 td:nth-child(6),.mw-parser-output .boldtblcol7 td:nth-child(7). ,.mw-parser-output .boldtblcol8 td:nth-child(8),.mw-parser-output .boldtblcol9 td:nth-child(9),.mw-parser-output. .boldtblcol10 td:nth-child(10),.mw-parser-output .boldtblcol11 td:nth-child(11),.mw-parser-output .boldtblcol12 td. :nth-child(12),.mw-parser-output .boldtblcol13 td:nth-child(13),.mw-parser-output .boldtblcol14 td:nth-child(. 14),.mw-parser-output .boldtblcol15 td:nth-child(15),.mw-parser-output .boldtblcol16 td:nth-child(16),. .mw-parser-output .boldtblcol17 td:nth-child(17),.mw-parser-output .boldtblcol18 td:nth-child(18),.mw-parser-output .boldtblcol19 td:nth-child(19){font-weight:bold} Číselná soustava (základ) 102345678912162036 1111111111111 21022222222222 311103333333333 41001110444444444 510112111055555555 6110201211106666666 71112113121110777777 8100022201312111088888 910011002114131211109999 101010101222014131211AAAA 10011001001020112104002442021441218464502S 100011111010001101001332201300043442626175013316B43E82A0RS Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. Výukový kurs Číselné soustavy/Čtyřková soustava ve Wikiverzitě mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Matematika

Question: Proč se čtyřková soustava velmi pohodlně převádí do dvojkové?

Answer: protože 4 je druhá mocnina čísla 2


Homosexualita

Context: Než se ustálil termín homosexualita, byla označována též například jako uranismus (Ulrichs, 1864), psychický hermafroditismus (v pojetí Ellise), inverze (u Freuda nebo Chevaliera), psalo se o kontrárně sexuálním cítění či osobách (u Krafft-Ebinga), slovo homoerotika prosazoval místo homosexuality Ferenczi (1914) apod. Zhruba od 3. čtvrtiny 19. století do 3. čtvrtiny 20. století byla homosexualita uváděna v odborných monografiích a později v systematických klasifikacích jako jedna z duševních poruch. Počínaje rokem 1973 však nejvýznamnější americké a následně světové, evropské i asijské psychiatrické organizace na základě změny společenské situace a vědeckých výzkumů[1] od tohoto pojetí postupně ustoupily a homosexualita začala být uváděna jako jedna ze standardních podob sexuální orientace.[2] Již od vzniku pojmu existovala vedle sebe různá pojetí příčin vzniku homosexuality, od hypotéz předpokládajících plnou genetickou předurčenost přes pojetí přisuzující rozhodující vliv nitroděložnímu vývoji nebo rodinným podmínkám a výchovným vlivům. Sexuální orientace se v podstatě jeví jako biologická, předurčená komplexní souhrou genetických faktorů a raného děložního prostředí, a proto není osobní volbou.[3][4] Neexistuje žádný přesvědčivý důkaz na podporu tvrzení, že.

Question: V kterém roce bylo Americkou psychiatrickou organizací schváleno odebrání homosexuality z diagnostického a statistického manuálu DSM?

Answer: 1973


Parkour

Context: Parkour (někdy též Le Parkour a také jako zkratka PK) neboli l'art du déplacement (umění pohybu/umění přemístění) je disciplína francouzského původu, jejímž základem je schopnost dostat se z bodu A do bodu B (a také umět se dostat zpět) bezpečně, plynule a účinně (efektivně) za použití vlastního těla. Pomáhá v překonávání libovolných překážek v okolním prostředí – od větví přes kameny a skály až po zábradlí a betonové zdi – a může být provozován jak ve městě, tak na venkově. Muž provozující parkour je traceur, žena pak traceuse (někdy je možno se setkat s počeštěným výrazem traceurka). Definován Francouzem Davidem Bellem, parkour se zaměřuje na trénink účinných pohybů a rozvoj těla a mysli, aby se člověk ve všech situacích (a především kritických) uměl pohybovat klidně a sebejistě. Parkour je fyzická aktivita, které lze jen těžko přiřadit kategorii. Není to extrémní sport, ale spíše umění nebo disciplína, která se podobá sebeobraně v bojových uměních. Podle Davida Bella je fyzická část parkouru založená na překonávání všech překážek, které se v cestě vyskytnou, jako kdyby šlo o stav ohrožení – chcete se pohybovat takovým způsobem, za použití jakéhokoliv pohybu, který vám pomůže dostat se od/k někomu/něčemu. Při střetu s protivníkem může člověk mluvit, bojovat, nebo utíkat. Bojová umění připravují na útok, parkour je formou tréninku pro útěk. Kvůli této složitosti určení a zařazení se často poznamenává, že parkour má svou vlastní kategorii – parkour je parkour. Důležitou charakteristikou parkouru je efektivita (účinnost). Traceur se nesnaží pohybovat jen nejrychleji jak dokáže, ale také s co nejmenší spotřebou energie a nejpřímější možnou cestou. A protože neoficiálním parkourovým mottem je ê et durer, (být a zůstat, být a vydržet), efektivita zahrnuje předcházení zraněním krátko i dlouhodobým. Je známo, že parkour ovlivňuje i traceurův proces myšlení. Traceuři a traceurky zaznamenávají změnu v myšlení, které jim pomáhá v běžném životě, ať už jde o překážky fyzické či psychické.

Question: Kým byl definován parkour?

Answer: Davidem Bellem


Viktor Frankl

Context: 2. září 1997 (ve věku 92 let)Vídeň Místo pohřbení Starý židovský hřbitov ve Vídni Alma mater Vídeňská univerzita Povolání chirurg, psychoterapeut, psycholog, psychiatr, profesor, neurolog, existential therapist a spisovatel Zaměstnavatel Vídeňská univerzita Ocenění City of Vienna Prize for science (1970)Čestný odznak Za vědu a umění (1981)The Oskar Pfister Award (1985)Zlatá medaile MU (1994)Čestné občanství města Vídně (1995)… více na Wikidatech Nábož. vyznání judaismus multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Viktor Emil Frankl (26. března 1905 Vídeň – 2. září 1997 Vídeň) byl rakouský neurolog a psychiatr, zakladatel existenciální analýzy a logoterapie. Mládí Viktor Frankl se narodil ve Vídni v židovské rodině krátce poté, co se jeho rodiče do Vídně přistěhovali z Pohořelic u Brna. Jeho otec byl státní úředník. Vystudoval medicínu na Vídeňské univerzitě, během studia se specializoval na neurologii a psychiatrii. Od nadšení ze Sigmunda Freuda a jeho redukce člověka na bytost ovlivňovanou více či méně skrytými sexuálními impulzy „přešel“ ke škole Freudova oponenta Alfreda Adlera, ovšem ani s jeho výkladem člověka nebyl spokojen dlouho. Když začal po skončení studia pracovat jako psychiatr ve Vídni a pomáhal budovat síť poraden po celém Rakousku zachváceném krizí, začal přicházet k názoru, že terapii je třeba vést do hlubších a duchovnějších sfér, má-li být běžnému člověku se všemi jeho starostmi užitečná. Tvrdil, že přestal poslouchat své učitele a naučil se naslouchat svým pacientům a učit se od nich.[1] Pracoval také v poradně pro mládež, kde se mj. zabýval problémem sebevražd při vydávání vysvědčení. Roku 1937 si založil soukromou praxi, specializovanou na neurologii a psychiatrii. 2. světová válka, koncentrační tábory V roce 1938, když Rakousko obsadili Němci, musel kvůli židovskému původu přestat léčit „árijské" pacienty. Ačkoli mohl mladý Frankl uprchnout do zahraničí, zůstal kvůli svým blízkým, kteří povolení vycestovat nedostali. V roce 1940 začal pracovat v Rothschild Hospital, kde vedl neurologické oddělení. Šlo o jedinou nemocnici ve Vídni, ve které tehdy byli ještě přijímání i Židé. Jeho lékařské diagnózy v několika případech zachránily nemocné před eutanazií podle nacistického programu. V prosinci 1941 se oženil s Tilly Grosser. V roce 1942 byl odeslán do koncentračního tábora.[2] V průběhu války byl vězněn v Terezíně, Osvětimi a Türkheimu.[3] Za pobytu v koncentračních táborech se mu začaly rýsovat hlavní myšlenky logoterapie. Organizoval tajná setkání a přesvědčoval spoluvězně, že budou-li mít pro co žít, přežijí.[1] On sám myslíval na svou odbornou práci a promýšlel rukopis své knihy.[4]

Question: Jak se jmenuje zakladatel existenciální analýzy a logoterapie?

Answer: Viktor Emil Frankl


JCDecaux

Context: Je největší společností zaměřenou na venkovní reklamu na světě a rozvíjí činnost ve třech hlavních segmentech: městský mobiliář, velkoformátová reklama a reklama v systémech městské hromadné dopravy.[1] V České republice JCDecaux od roku 1994 provozuje vybraný městský mobiliář v hlavním městě Praze. Název společnosti je odvozen od jména zakladatele Jeana Clauda Decauxe, který je často označován jako „miliardář ze zastávky“, což je odvozeno od toho, že velká část reklamních ploch je umístěna právě v zastávkových přístřešcích. Historie Koncept "městského mobiliáře" a jeho reklamního využití vznikl v roce 1964, jeho investorem byl zakladatel společnosti Jean-Claude Decaux.[1] Je založen na myšlence, nabídnout městu prvky městského mobiliáře, jehož výstavba i následná údržba je financována skrze reklamu.[2] Prvním městem, kde se objevily autobusové zastávky s reklamou, byl Lyon. Služby a obrat JCDecaux je největší firmou v oblasti reklamy na městském mobiliáři, v reklamě na letištích (184 letišť po celém světě), v systému samoobslužných kol. V Evropě je největší firmou poskytující reklamu na billboardech. Společnost zaměstnává celkem 9.940 lidí, skupina je přítomna v 56 zemích světa a 3600 městech s více než 10.000 obyvateli. V roce 2010 dosáhla obratu € 2.350 mio.[1] Praha

Question: Kolik zaměstnanců má současně po světě společnost JCDecaux?

Answer: 9.940


Petr Janda

Context: Petr Janda (* 2. května 1942 Praha) je český rockový zpěvák, skladatel, kytarista, majitel nahrávacího studia a vydavatelství. Petr Janda je dlouholetým frontmanem skupiny Olympic, pro kterou složil mnoho hitů; je jednou z největších legend v historii české populární hudby. Bratrancem Petra Jandy je kytarista a hudební skladatel Luboš Andršt. == Životopis == První jeho působení bylo ve skupině Sputnici, kde začínal hrát s kytarou v roce 1959. Pak hrál v skupině Big Beat Quintet (čili B.B.Q.), kde byli jeho partnery Pavel Chrastina a Jan Antonín Pacák. Od roku 1963 hrál v kapele Olympic ve stejnojmenném klubu v Praze, Spálené ulici. V roce 1964 účinkoval se skupinou v pásmu Ondráš podotýká v divadle Semafor. Spolu se skupinou se dostal do nahrávacích studií, na gramofové desky, do rádia a televize, skupina byla podporována časopisem Mladý svět, měla možnost vystupovat v zahraničí. Skupina se zúčastňovala Festivalů politické písně Sokolov. Ve skupině hrál na sólovou kytaru a působil jako skladatel, zpěvák a od druhé poloviny šedesátých let jako vedoucí skupiny.V letech 1974–1976 se umístil v populární anketě Zlatý slavík časopisu Mladý svět na 8.–10. místě a ještě lépe se umisťovala jím vedená skupina Olympic, když v tehdy velmi populární anketě dokonce dosáhla trojnásobného vítězství v letech 1981–1983 a další tři vítězství získala v letech 1996–1998 v nástupnické soutěži Český slavík. V letech 1992–1997 byl Petr Janda předsedou výboru Ochranného svazu autorského (OSA). V roce 2004 neúspěšně kandidoval do senátu v obvodě Kutná Hora jako nestraník za hnutí NEZÁVISLÍ.Jeho první ženou byla Jana Jandová, se kterou má dceru Martu (* 1974), která se později proslavila jako zpěvačka německé kapely Die Happy, a syna Petra (* 1967), který prohrál boj s rakovinou o 10 let později než jeho matka, tedy v roce 2001. Jeho druhou manželkou byla moderátorka Martina Jandová, se kterou má dceru Elišku (* 1992). Jeho třetí, současnou manželkou je Alice Jandová, se kterou má dcery Anežku (* 2009) a Rozárii (* 2012).

Question: Petr Janda byl frontmanem které české kapely?

Answer: Olympic


Missourský kompromis

Context: Missourský kompromis Tento článek není dostatečně ozdrojován a může tedy obsahovat informace, které je třeba ověřit.Jste-li s popisovaným předmětem seznámeni, pomozte doložit uvedená tvrzení doplněním referencí na věrohodné zdroje. USA v roce 1820. Missourský kompromis zakázal otrokářství v neorganizovaném teritoriu Velkých plání (tmavozelená) a povolil ho v Missouri (žlutá) a arkansaském teritoriu (modrá) Missourský kompromis byla dohoda přijata 3. března 1820 Kongresem USA. Jeho cílem bylo zachovat politickou rovnováhu mezi jižními otrokářskými státy a severními protiotrokářskými státy. Příčiny Koupě Louisiany (1803) s rozvinutým otrokářským systémem. Žádost Missouri o přijetí do svazku USA jako dalšího otrokářského státu podnítilo v roce 1818 ostrý konflikt v politickém životě USA. Jednání Po dlouhých jednáních dospěl Kongres ke kompromisu. Byly přijaty dva státy - jeden otrokářský (Missouri) a jeden neotrokářský (Maine). Území Louisiany bylo rozděleno na jižní oblast, kde bylo otrokářství povoleno a na severní část, kde bylo otrokářství zakázáno. Následky Kompromis narazil na odpor plantážníků v otrokářských státech. Byl zrušen v roce 1854 zákonem o Kansasu a Nebrasce. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Missourský kompromis na slovenské Wikipedii.

Question: Co bylo cílem Missourského kompromisu?

Answer: Jeho cílem bylo zachovat politickou rovnováhu mezi jižními otrokářskými státy a severními protiotrokářskými státy.


Černá sobota (film)

Context: Černá sobota (film) Černá sobota Země Československo Jazyk čeština Délka 71 min Žánr krimi / drama Námět rozhlasová hra Demižon (1958) Scénář Josef BoučekMiroslav KratochvílLubomír PokLadislav RychmanVladimír ValentaJiří Brdečka (dialogy) Režie Miroslav Hubáček Obsazení a filmový štáb Hlavní role Rudolf Deyl ml.Zdeněk DítěLubor TokošDana MedřickáJosef BekFrantišek HolarFrantišek FilipovskýJosef Kemr Produkce Lukáš Rákos Hudba Václav Lídl st. Kamera Jaromír Holpuch Střih Miroslav Hájek Zvuk František Šindelář Architekt Karel Černý Výroba a distribuce Premiéra 6. ledna 1961 Produkční společnost Filmové studio Barrandov Černá sobota na FP, ČSFD, Kinoboxu, FDb, IMDbNěkterá data mohou pocházet z datové položky. Černá sobota je český kriminální film režiséra Miroslava Hubáčka z roku 1960, natočený podle rozhlasové hry Demižon. Film je kriminálním příběhem o zdánlivě obyčejné krádeži pár litrů alkoholu z odstaveného vagónu, která však ohrozí životy desítek lidí, neboť se jedná o smrtelně jedovatý metylalkohol. Film měl být inspirován skutečnou událostí. Autory námětu a scénáře filmu jsou Josef Bouček, Miroslav Kratochvíl, Lubomír Pok, Ladislav Rychman a Vladimír Valenta, filmové dialogy napsal Jiří Brdečka.[1] Předlohou filmu byla rozhlasová hra Demižon, kterou napsali Miroslav Kratochvíl a Lubomír Pok a v roce 1958 nastudoval ČRo České Budějovice v režii Otakara Bílka.[2] Děj PřeskočitVarování: Následující část článku vyzrazuje zápletku nebo rozuzlení díla. Nádražní trafikant Rezek (hraje František Holar), který dříve vlastnil hospodu, si přivydělává drobnými podvody.

Question: Kdo napsal filmové dialogy pro film Černá sobota?

Answer: Jiří Brdečka


Galaxie

Context: V roce 1944 předpověděl Hendrik van de Hulst mikrovlnné záření vlnové délky 21 centimetrů, které by mělo přicházet z mezihvězdného atomového vodíkového plynu; toto záření byly pozorováno roku 1951 a umožnilo o mnoho přesnější studium Galaxie. Tato pozorování vedla k modelu rotující pruhové struktury ve středu Galaxie. S použitím vylepšených dalekohledů bylo také možné sledovat vodíkový plyn i v jiných galaxiích. V 70. letech 20. století si vědci uvědomili, že všechna viditelná hmota galaxií patřičně neodpovídá rychlosti rotujícího plynu, což vedlo k předpokladu existence temné hmoty. V roce 2000 byla objevena tmavá galaxie VIRGOHI21. Její tmavost byla ověřena a objev zveřejněn až roku 2005. Roku 2015 byla objevena galaxie EGSY8p7, která se stala nejvzdálenější galaxií, jaká byla člověkem do té doby pozorována. Související informace naleznete také v článku Astronomie. Po objevení galaxií mimo Mléčnou dráhu byla první pozorování prováděna přirozeně pouze ve viditelném spektru elektromagnetického záření. V této oblasti spočívá maximum záření většiny hvězd, takže pozorování hvězd, které utvářejí galaxie, bylo hlavní náplní optické astronomie. V této části spektra se také dobře pozorují ionizované HII oblasti či rozložení prachových ramen. Také z polarizačních měření odvozená magnetická pole galaxií odpovídají částečně i jejich pozorované struktuře.

Question: Ve kterém roce byla ověřena tmavost galaxie VIRGOHI21?

Answer: 2005


Kostelec nad Orlicí

Context: Bohuslav Albert (6. února 1890 Kostelec nad Orlicí - 9. srpna 1952 Jeseník), lékař, první ředitel Baťovy nemocnice ve Zlíně Ladislav Karel Feierabend (14. června 1891 Kostelec nad Orlicí - 15. srpna. 1969 Villach), národohospodář, politik, ministr, odbojář František Josef Kinský (11. května 1879 Kostelec nad Orlicí - 1. září 1975, tamtéž), majitel kosteleckého velkostatku, disident Zdeněk Kolářský. (* 29. dubna 1931 Kostelec nad Orlicí), akademický sochař a medailér Vratislav Pasovský (13. listopadu 1854 Kostelec nad Orlicí - 24. 5. 1924 Praha), architekt a stavitel z místní stavitelské. rodiny, předseda Klubu českých turistů (1890-1915) a iniciátor stavby petřínské rozhledny Ignác Josef Pešina (1. dubna 1766 Kostelec nad Orlicí - 14. února 1808 Vídeň), zvěrolékař Václav Roštlapil (. 29. listopad 1856 Zlonice - 23. 11. 1930 Praha), architekt (Strakova akademie v Praze, Zemská léčebna choromyslných v Bohnicích) Šabatové z Vrbic - Vladimír a Jan František Ignác Tůma (2.. října 1704 Kostelec nad Orlicí - 30. ledna 1774 Vídeň), barokní skladatel František Jan Zoubek (6. prosince 1832 Kostelec nad Orlicí - 29. června 1890 Praha), regionální historik, komeniolog, redaktor. časopisu Památky archaeologické a místopisné Přes Kostelec vede od roku 1874 železniční trať Týniště nad Orlicí - Letohrad (Velký Osek - Kyšperk) se stanicí Kostelec nad Orlicí na východním okraji města; v r. 1935 byla zřízena ještě zastávka Kostelec nad Orlicí město blíže centra, na níž v současnosti zastavují všechny vlaky. Silnice I/11 (Hradec Králové - Vamberk - Šumperk) prochází středem města. Jezdí po ní mimo jiné autobusové spoje spojující Prahu s Orlickými horami a Jeseníky. Z místních linek je nejfrekventovanější linka Kostelec nad Orlicí, Doudleby, Vamberk a Rychnov nad Kněžnou; několik spojů jezdí také do Chocně. Od r. 2015 je na území města provozována městská hromadná doprava zajišťující spojení centra s okrajovými částmi. Kostelec nad Orlicí Koryta Kostelecká Lhota Kozodry Dětský domov se školou a základní škola Dětský domov, ZŠ, školní družina a školní jídelna Obchodní akademie T. G. Masaryka VOŠ, SOŠ a SOU Kostelec nad Orlicí Základní škola Jiřího Gutha - Jarkovského Kostelec nad Orlicí Myjava, Slovensko Zeulenroda-Triebes, Německo Vale Royal Borough Council, Spojené království E. Poche a kol., Umělecké památky Čech II. Praha 1980. Heslo "Kostelec nad Orlicí" ŠORM, Antonín.

Question: V jakém okrese se nachází Kostelec nad Orlicí?

Answer: Rychnov nad Kněžnou


Špindlerův Mlýn

Context: CZ0525 579742 Pověřená obec a obec s rozšířenou působností Vrchlabí Okres (LAU 1) Trutnov (CZ0525) Kraj (NUTS 3) Královéhradecký (CZ052) Historická země Čechy Zeměpisné souřadnice 50°43′34″ s. š., 15°36′34″ v. d. Základní informace Počet obyvatel 1 098 (2020)[1] Rozloha 76,9 km² Nadmořská výška 718 m n. m. PSČ 543 51 Počet částí obce 4 Počet k. ú. 4 Počet ZSJ 15 Kontakt Adresa městského úřadu MěÚ Špindlerův Mlýn Svatopetrská 173 543 51 Špindlerův Mlýn podatelna@mestospindleruvmlyn.cz Starosta Bc. Vladimír Staruch Oficiální web: www.mestospindleruvmlyn.cz Úřední web: www.spindleruvmlyn.org Špindlerův Mlýn Další údaje Geodata (OSM) OSM, WMF multimediální obsah na Commons Zdroje k infoboxu a českým sídlům.Některá data mohou pocházet z datové položky. Špindlerův Mlýn (německy Spindlermühle) je město v Krkonoších a zároveň nejnavštěvovanější horské středisko v Česku.[2] Žije zde přibližně 1 100[1] obyvatel. Město má rozlohu 7690,91 hektarů. V centru města končí silnice II/295, na kterou navazuje horská silnice na Špindlerovu boudu. Název V němčině se město dříve nazývalo Spindlermühle podle rodiny Spindlerových, která vlastnila v obci mlýn.[3] Předtím se však obec vždy jmenovala Svatý Petr (dnes část města). Jenže v žádosti o povolení stavby kostela, zaslané císaři, bylo u podpisů rovněž uvedeno – sepsáno ve Špindlerově mlýně. Žádost totiž občané sepisovali právě v tomto mlýně Špindlerů. A jelikož jsou podobné názvy obcí v německy mluvících zemích časté, došlo k omylu a zpět se vrátilo povolení ke stavbě kostela v obci Špindlerův Mlýn. Občané raději obec přejmenovali, aby mohli stavět. Zaslání nové žádosti by mohla být brána jako urážka neomylného úřadu a kostel by tu už určitě nestál.[zdroj? ] Ve stabilním katastru z roku 1842 se objevuje Špindlerův mlýn jako Břetenský mlejn (později je běžně nazýván Vřetenový Mlýn[4]), což vzniklo naivním překladem německého Spindelmühle (Spindel – vřeteno, Mühle – mlýn).[5] Historie Nejstarší dochovaný záznam o Špindlerově mlýně pochází z počátku 16. století, kdy několik chalup sloužilo jako útočiště horníkům pracujícím v nedalekých hutích, které zpracovávaly železnou rudu. Mezi lety 1516–1521 český král Ludvík Jagellonský povolil horníkům lhůty k placení desátků a úlevy. Těžba rud stříbra, mědi a arsenu přilákala Kryštofa z Gendorfu, který posléze získal vrchlabské panství a výrazně se zasloužil o to, aby bylo Vrchlabí roku 1533 povýšeno na horní město. O sto let později, v roce 1621, dokonce putoval do Prahy ze Svatého Petra náklad mědi a stříbra cca za 10 000 zlatých.

Question: Je Špindlerův mlýn nejnavštěvovanější horské středisko v Česku?

Answer: Špindlerův Mlýn (německy Spindlermühle) je město v Krkonoších a zároveň nejnavštěvovanější horské středisko v Česku.[2] Žije zde přibližně 1 100[1] obyvatel.


Teplota

Context: Teplota souvisí s kinetickou energií částic látky. Teplota je základní fyzikální veličinou soustavy SI s jednotkou kelvin (K) a vedlejší jednotkou stupeň Celsia (°C). Nejnižší možnou teplotou je teplota absolutní nuly (0 K; -273,15 °C), ke které se lze libovolně přiblížit, avšak nelze jí dosáhnout. K měření teploty se používají teploměry. Teplota je ústředním pojmem termiky a klíčovou veličinou pro popis tepelných jevů. Projevuje se i v mnoha dalších fyzikálních jevech a závisí na ní mnohé makroskopické mechanické, elektromagnetické i chemické vlastnosti látek. Její význam zasahuje do širokého spektra oborů lidské činnosti, je důležitým pojmem např. v průmyslových aplikacích, lékařství a ekologii. Teplota jako pojem byla primárně zavedena pro podnět či příčinu určitého druhu smyslových pocitů a podráždění. Zde má původ i její mezinárodní název (latinské slovo "temperatura" lze přeložit jako "příjemný pocit"). Již potřeba popsat lépe tyto pocity vedla ke snahám kvantifikaci a měření teploty. Postupně bylo pozorováno, že zvýšení teploty působí změnu rozměrů, tvaru nebo skupenství předmětů. Tyto jevy tak umožňovaly pomocí viditelných projevů indikovat velikost teploty a začít ji měřit.

Question: Co se používá k měření teploty?

Answer: teploměry


Papacha

Context: Papacha (п́х) je čepice tvořící součást kroje kavkazských horalů. Je zhotovena z ovčí vlny (dražší typy z karakulské vlny nebo z vlny kašmírských koz) a má obvykle tvar vysokého válce, existují však také papachy zašpičatělé nebo baňaté, někdy bývají opatřeny stahovacími klapkami na uši. Novodobé papachy mívají zpravidla látkovou podšívku a dýnko. Nízká papacha se nazývá také kubáňka. Z Kavkazu se papachy rozšířily také do dalších oblastí ruského impéria, zejména do Střední Asie, ujaly se také mezi obyvateli Polesí. Ve druhé polovině 19. století je začali nosit Kozáci, od kterých je do své zimní uniformy převzaly i další složky carské armády. Po říjnové revoluci byly zavrženy jako symbol starého režimu, ale v roce 1936 Josif Vissarionovič Stalin znovu nařídil jejich používání. Kvůli vysoké pořizovací ceně je nosili pouze důstojníci a později i další sovětští prominenti. V roce 1992 byla nahrazena ušankou, v roce 2005 se opět stala součástí plukovnické a generálské uniformy. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Papacha ve Wikimedia Commons В Ж Т н К

Question: Jakou podšívku mívají novodobé papachy?

Answer: látkovou


Saturn (planeta)

Context: Teplo způsobující vulkanismus vzniká vlivem silných slapových jevů okolních měsíců a mateřské planety. Okolo Enceladu je velmi řídká atmosféra. Pozoruhodný měsíc je též Tethys, který sdílí dráhu s dalšími dvěma malými měsíci Telesto a Calypso. Tyto malé měsíce obíhají v libračních bodech Tethysu. Podobně i měsíce Helene a Dione mají společnou oběžnou dráhu. Dvojice měsíců Prometheus a Pandora obíhá z opačných stran prstence F a jejich gravitační působení udržuje částice v prstenci. Saturn je snadno pozorovatelný pouhým okem. Lidé jej proto znali již od pravěku. První historicky doložené pozorování této planety pochází do období okolo roku 650 př. n. l. z oblasti Mezopotámie. V dochovaném textu je zmínka o zákrytu planety Měsícem. V nejstarších modelech nebeské sféry, které byly geocentrické, byl nejvzdálenější planetou od Země a obíhal ji mezi oběžnou dráhou Jupiteru a nejvzdálenější sférou hvězd. V roce 1610 se pozorováním Saturnu zabýval Galileo Galilei. Kvůli nedokonalé optice použitých dalekohledů, která umožňovala pouze 32násobné zvětšení, neodhalil podstatu Saturnových prstenců a pokládal je za dvě samostatná tělesa, doprovázející vlastní planetu, a považoval tedy Saturna za trojplanetu. Dalšími pozorováními však zjistil, že tyto oběžnice po stranách planety pravidelně mizí, což bylo způsobeno měnícím se sklonem prstenců vůči Slunci a Zemi. Toto zjištění ale nebyl Galileo do své smrti schopen vysvětlit. Teprve v roce 1656 přinesl správné vysvětlení pozorovaných jevů holandský astronom, matematik a fyzik Christiaan Huygens, který jako první prohlásil, že Saturn je obklopen kruhovým prstencem.

Question: Je k pozorování Saturnu potřeba dalekohled?

Answer: Saturn je snadno pozorovatelný pouhým okem.


Mistresses

Context: USA Spojené státy Jazyk angličtina Počet řad 4 Počet dílů 52 (seznam dílů) Obvyklá délka 43 minut Produkce a štáb Výkonnýproducent Rima MimounPoulgas RaeGrant ScharboRobert M. SertnerK.J. Steinberg Lokace Los Angeles, Kalifornie (1-2. série)Vancouver, Britská Kolumbie, Kanada (3. série) Produkčníspolečnost ABC Stuidos Ecosse FilmsBob Sertner ProductionsGood Talk Productions Distributor Disney–ABC Domestic TelevisionHulu Premiérové vysílání Stanice ABC Formát obrazu 480i (SDTV)720p (HDTV) Vysíláno 3. června 2013 – 6. září 2016 Oficiální webové stránkyMistresses na ČSFDNěkterá data mohou pocházet z datové položky. Mistresses je americký dramatický seriál, inspirovaným britským stejnojmenným seriálem z let 2008-10, který sleduje život čtyř kamarádek. Hlavními hvězdami jsou Alyssa Milano, Rochelle Aytes, Yunjin Kim a Jes Macallan. Tvůrcem seriálu je K. J. Steinberg. Seriál měl mít původně premiéru na stanici ABC 27. března 2013, ale premiéra byla posunuta na 3. června 2013. 30. září 2014 byl seriál prodloužen o třetí řadu, která měla premiéru 18. června 2015. Vysílání čtvrté řady bylo zahájeno 30. května 2016. Seriál byl ukončen po čtvrté řadě, poslední díl byl odvysílán 6. září 2016. Obsazení Hlavní role Alyssa Milano jako Savannah "Savi" Davis (1.-2. série); právnička, Henryho bývalá žena, starší sestra Joss Rochelle Aytes jako April Mallowy, vdova a svobodná matka, která vlastní obchod s nábytkem a kavárnu Yunjin Kim jako doktorka Karen Kim; psychiatrička, která se zapletla se svým pacientem Jes Macallan jako Josslyn "Joss" Carver; realitní makléřka, mladší sestra Savannah Jason George jako Dominic Taylor; právník, spolupracovník Savannah Brett Tucker jako Henry Davis; šéfkuchař a vlastník restaurace, bývalý manžel Savannah Erik Stocklin jako Sam Grey (1. série); syn Karenina milence Jennifer Esposito jako Calista Raines (3. série); kamarádka Joss Rob Mayes jako Mark (3. série); Harryho kolega Vedlejší role Corinne Massiah jako Lucy Malloy

Question: Život kolika kamarádek sleduje americký seriál Mistresses?

Answer: čtyř


Milada Horáková

Context: Osmý den procesu, 8. června 1950, po závěrečné řeči státních zástupců Juraje Viesky, Josefa Urválka a Ludmily Brožové-Polednové (se známým obratem "...taková Horáková pracovala v podzemí...") a poslední řeči všech odsouzených, která byla mediím cenzurována, se Horáková statečně staví za svoje ideály, za ideje Beneše a Masaryka. Následně byly vyneseny rozsudky: čtyři tresty smrti oběšením včetně Horákové, čtyři tresty doživotního vězení a pět trestů od dvaceti do dvaceti osmi let. V té době, 16. června 1950 v časných ranních hodinách, byla na Pankráci vykonána poprava studenta přírodovědecké a právnické fakulty Univerzity Karlovy Veleslava Wahla za propagaci myšlenek Masarykových (rozvracení "lidově demokratické" republiky a velezradu). Ten byl zatčen dva týdny před dr. Miladou Horákovou, 12. září 1949. Milada Horáková odmítla žádat o milost, ale její dcera i advokát tak učinili. Přestože se mnohé významné osobnosti, například Albert Einstein, Winston Churchill nebo Eleanor Rooseveltová, snažili svými dopisy získat pro odsouzené milost u prezidenta, Gottwald, formálně na doporučení ministra spravedlnosti, rozsudky k trestu smrti podepsal[zdroj? ]. Svůj poslední dopis, určený především rodině, napsala v den popravy ve 2:30 hodin ráno. V něm mimo jiné prohlásila: Poprava Horákové byla vykonána oběšením na dvoře pankrácké věznice 27. června 1950 v 5:35 hodin ráno, jako poslední ze všech čtyř k smrti odsouzených (před ní byli oběšeni Jan Buchal, Záviš Kalandra a Oldřich Pecl). Na Pankráci byla používána primitivní forma oběšení dlouho trvajícím škrcením. Ostatky byly zpopelněny, obdobně jako u Heliodora Píky nepohřbeny a dosud nebyly nalezeny. Po kremaci byly převezeny do prostoru pankrácké věznice, kde komunistická moc schovávala před veřejností ostatky stovek odpůrců režimu - patrně proto, aby se pohřeb nemohl změnit v protirežimní manifestaci. V šedesátých letech, kdy už bylo uren ve skladu příliš, byly rozvezeny po menších počtech na různé hřbitovy. Některé urny byly úmyslně zničeny (např. Václav Švéda, Zbyněk Janata ze skupiny bratří Mašínů, neboť "jejich spolupachatelé svobodně žili v USA").[zdroj? ] Justiční vražda provedená na Miladě Horákové vyvolala velký mezinárodní ohlas, např.: Manžel Ing. Bohuslav Horák se po úniku ze zatčení dva měsíce skrýval v okruhu své církve evangelické. Protože žít v ilegalitě bylo velmi rizikové, 1. prosince 1949 se mu podařilo uniknout do Západního Německa, kde žil v táboře Valka. Roku 1951 získal povolení se vystěhovat do USA, a to i přes komplikaci v podobě faktu, že ještě před emigrací podal přihlášku do KSČ. Ve Spojených státech nakonec v roce 1976 zemřel. Dcera Jana (později provdaná Kánská) byla vychována na přání matky u sestry Věry, příjmením Králové-Tůmové. Nemohla však studovat, v roce 1968 ovšem dostala vystěhovalecké vízum a emigrovala za otcem do USA.

Question: Kdy zemřela Milada Horáková?

Answer: 27. června 1950


Štěpán II

Context: Štěpán II. (III.) (714/715 Řím – 26. dubna 757) byl papežem od 26. března 752. Očíslování jeho jména je sporné, neboť po smrti sv. Zachariáše byl papežem zvolen rovněž Štěpán, který ale zemřel již dva dny po své volbě, aniž by byl vysvěcen na biskupa. Z tohoto důvodu v dnešním pojetí nebyl papežem (biskupem města Říma), na druhé straně podle pojetí papeže jako světského panovníka jím byl. == Život == Pocházel ze vznešené římské rodiny, syn jistého Konstantina, ale brzy osiřel a byl vychován v lateránské škole, později dosáhl svěcení jáhna. Po smrti svého stejnojmenného předchůdce musel řešit nebezpečnou rozpínavost Langobardského království. Jeho král Aistulf již za pontifikátu papeže Zachariáše obsadil roku 751 rozsáhlé území Ravennského exarchátu patříciho do té k Byzantské říši a po smrti jmenovaného papeže se rozhodl podmatit i Řím. Nebezpečí se snažil nový papež Štěpán II. zažehnat bohatým úplatkem, ale langobarský král i přes podepsání dohody požadoval i pravidelnou daň. Jelikož se papež nedočkal žádného vojenského zásahu ze strany byzantského císaře, pouze formálního potvrzení jeho práva, obrátil se o pomoc k franskému králi Pipinovi. Počátkem roku 754 osobně tohoto krále navštívil a v červenci téhož roku krále Pipina a jeho syny opětovně pomazal v katedrále Saint-Denis.. Oplátkou překročil tento král Alpy a donutil Aistulfa k vydání dřívějšího ravennského exarchátu papeži. Štěpán II. přijal fakticky od franského panovníka Pipina Krátkého tato území (tzv. Pipinova donace - písemně ji papež obdržel již o Velikonocích roku 754), což je počátkem existence papežského státu. Aistulf se s porážkou nesmířil a v lednu 755 vytáhl na Řím a rozhodl se ho dobýt. Pipin Krátký následujícího roku opět vstoupil do Itálie a oblehl Pávii, hlavní město Langobardů. Aistulf kapituloval, podepsal mír a téhož roku zemřel. Po jeho smrti podpořil papež Štěpán II. ze dvou zájemců o langobardský trůn Desideria, který slíbil zachování mocenského a územního stavu Říma, ale později tento slib nedodržel. == Odkazy == === Reference ===

Question: Kdo byl papežem od 26. března 752?

Answer: Štěpán II.


Brno

Context: == Doprava == Městská hromadná doprava v Brně tvoří poměrně rozsáhlý systém sestávající ze 11 linek tramvají, 13 linek trolejbusů (tvořící největší síť trolejbusové dopravy v České republice) a 41 denních a 11 nočních linek městských autobusů. Šaliny, jak zdejší běžně nazývají tramvaje, mají v Brně dlouhou tradici, poprvé vyjely do ulic města již roku 1869, tedy jako první na území dnešní České republiky. Místní MHD je zapojena do Integrovaného dopravního systému Jihomoravského kraje a přímo dopravně napojuje také některé příměstské obce. Jejím hlavním provozovatelem je Dopravní podnik města Brna, který také provozuje rekreační lodní dopravu na Brněnské přehradě a pro zájemce turistický minibus poskytující krátkou prohlídku Brna. Noční autobusová doprava má centrální uzel u hlavního vlakového nádraží, odkud v pravidelných intervalech vyjíždí tzv. "rozjezdy". Pro posílení hromadné dopravy je také plánováno vybudování podpovrchové dráhy typu S-Bahn.Železniční doprava zahájila v Brně provoz roku 1839 díky trati Vídeň–Brno, což byla první železniční trať s parním provozem na území dnešní České republiky. Nyní je Brno železničním uzlem nadregionálního významu, pro osobní dopravu zde slouží devět železničních stanic a zastávek. Dnes plně vytížené hlavní nádraží, které je mimo jiné centrálním uzlem regionální vlakové dopravy, denně využije 50 tisíc pasažérů a projede jím okolo 500 vlaků. Stávající hlavní nádraží je zastaralé a kapacitně nevyhovující, stavba nového nádraží byla ale několikrát z různých důvodů odložena. Po desetiletí se diskutuje o možné změně jeho polohy a na toto téma byla vypsána dvě referenda (v letech 2004 a 2016), obě však pro nízkou účast neplatná. Silniční doprava dělá z Brna mezinárodní křižovatku dálnic. Jižním okrajem města vedou dvě dálnice, D1 z Prahy přes Brno do Ostravy a dále do Polska a D2 do Bratislavy, kousek za hranicemi Brna začíná dálnice D52 směrem na Vídeň, dále je plánována dálnice D43 severním směrem na Svitavy. Brnem také prochází evropské mezinárodní silnice E50, E65, E461 a E462. Ve městě je postupně budován Velký městský okruh, bylo zde postaveno několik silničních tunelů (Pisárecký, Husovický, Hlinky a Královopolský), další tunely jsou plánovány. Také kvůli zvýšenému náporu individuální dopravy jsou ve městě budovány parkovací domy a podzemní parkovací stání. Leteckou dopravu umožňují dvě fungující letiště, jedním je mezinárodní veřejné letiště Tuřany. Osobní doprava na tomto letišti zažívá v posledních letech velký nárůst, létají odtud pravidelné linky například do Londýna, Milána, Říma a dalších měst, letiště je mimo jiné také jednou ze dvou základen letecké služby Policie ČR.

Question: Kolik v Brně slouží železničních stanic a zastávek?

Answer: devět


Angličtina

Context: Angličtina je západogermánský jazyk, který se vyvinul na území Anglie. Je třetím nejrozšířenějším mateřským jazykem na světě. Dnes se anglicky mluví v mnoha zemích světa. Jako mateřština většiny populace figuruje mimo jiné v těchto zemích: Spojené království Irsko Spojené státy americké Austrálie Nový Zéland Kanada a jiné Je však používána v mnoha zemích jako jeden z úředních jazyků (Indie, Kanada, Jihoafrická republika). Používá se však i mezi lidmi z různých zemí, kteří si navzájem nerozumí, ale používají ji jako mezinárodní dorozumívací prostředek. Kvůli rozšíření v zemích, kde není mateřským jazykem, se vyvinulo mnoho mutací angličtiny mícháním s jazykem dané země. Japlish v Japonsku, v Japonsku je angličtina učena ve znacích, tudíž mají tendenci přidávat do slov samohlásky navíc (Japlish - Japulish...) Franglais pro spojení francouzštiny a francouzského slova anglais (angličtina) Spanglish pro latinskoamerické přistěhovalce ze slov Spanish English (španělská angličtina) Swenglish (Swedish English) pro švédštinu Singlish pro singapurskou angličtinu Neobratná angličtina v podání Čechů, kteří do ní zavlékají českou větnou stavbu a další bohemismy, bývá někdy označována jako Czenglish. Anglicky se dnes hovoří v následujících zemích: Americká Samoa, Americké Panenské ostrovy, Anguilla, Antigua a Barbuda, Aruba, Austrálie, Bahamy, Barbados, Belize, Bermudy, Botswana, Britské indickooceánské teritorium.

Question: Je angličtina nejrozšířenější mateřský jazyk na světě?

Answer: Je třetím nejrozšířenějším mateřským jazykem na světě.


Sully Prudhomme

Context: René-François-Armand (Sully) Prudhomme [syly prydomm] (16. března 1839, Paříž - 6. září 1907, Châtenay-Malabry) byl francouzský básník a esejista, nositel první Nobelovy ceny za literaturu z roku 1901. Sully Prudhomme se narodil v Paříži jako syn obchodníka. Když mu byly dva roky, zemřel mu otec. Původně studoval přírodní vědy (zejména matematiku), ale časem u něho převážil zájem o filozofii, klasickou filologii a poezii. Záliba ve filozofii se pak projevila ve většině jeho poetické tvorby. Stal se vůdčí osobností parnasistického hnutí, které se pokoušelo obnovit eleganci poezie v reakci na romantismus. Jeho snem bylo spojení poezie a vědy. Od roku 1881 by členem Francouzské akademie (Académie française). Roku 1901 mu byla jako prvnímu spisovateli vůbec udělena Nobelova cena za literaturu "...jako uznání za vynikající básnickou tvorbu, která až do posledních let přináší svědectví o vznešeném idealismu, umělecké dokonalosti a o vzácném spojení kvalit srdce a intelektu" (citace z odůvodnění Švédské akademie). Sully Prudhomme zemřel roku 1907 v Châtenay-Malabry nedaleko Paříže. Byl pochován na pařížském hřbitově Pè. Stances et Poè (1865, Stance), Les épreuves (1866, Zkoušky osudu), Les solitudes (1869, Samoty). Les destins (1872, Osudy), La France (1874), Les vaines tendresses (1875, Marná laskání), Le Zénith (1876), La justice (1878. , Spravedlnost), Le prisme, poésies diverses (1886, Lom světla), Le bonheur (1888, Štěstí), Épaves (1908, Trosky), posmrtně. Que sais-je? (1896, Co vím? ), filozofické pojednání, Testament poétique (1901, Básnická závěť), eseje, La vraie religion selon Pascal (1905, Pravé náboženství podle Pascala), eseje, Journal intime: lettres-pensée (1922), deník. Jediný český výbor z básníkova díla vyšel roku 1937 v Nakladatelském družstvu Máje v Praze pod názvem Marná laskání v překladu Svatopluka Kadlece a s úvodem Václava Černého.

Question: Kde se narodil René-François-Armand?

Answer: Paříž


Kyselina sírová

Context: }}}} : : : : : : S : O : 3 : : + : H : 2 : : : S : 2 : : : O : 7 : : : → : : H : 2 : : : S : 3 : : : O. : 10 : : : : : : {\displaystyle {\mathsf {SO_{3}+H_{2}S_{2}O_{. 7}\ \to \ H_{2}S_{3}O_{10}}}} : Kyselina sírová je v koncentrovaném stavu hustá olejnatá kapalina, neomezeně mísitelná s vodou. Ředění této kyseliny je silně exotermní proces. Koncentrovaná (96–98%) má silné dehydratační a oxidační účinky (zvlášť za horka). Je hygroskopická, tj. pohlcuje vodní páry. Je velmi nebezpečnou žíravinou, způsobuje dehydrataci (zuhelnatění) organických látek. Zředěná kyselina oxidační schopnosti nemá a reaguje s neušlechtilými kovy za vzniku vodíku a síranů. Kyselina sírová je velmi reaktivní, reaguje téměř se všemi kovy kromě železa (v koncentrovaném stavu jej pasivuje), olova, zlata, platiny a wolframu, 20% vodný roztok nereaguje s mědí. Roztok oxidu sírového v kyselině sírové se nazývá oleum. Kyselina sírová tvoří dva typy solí – sírany a hydrogensírany. Některé její soli tvoří hydráty. Neušlechtilé kovy se v kyselině sírové rozpouštějí za vývoje vodíku a vzniku příslušných síranů, např. : : : : : : H : 2 : : S : O : 4 : : : ( a q ) + Z n : ( s ) : → : :.

Question: Kolikaprocentní vodný roztok kyseliny sírové nereaguje s mědí?

Answer: 20%


Kinetoplast

Context: Kinetoplast je úsek mitochondrie prvoků ze skupiny Kinetoplastea, jako jsou trypanozomy (jedná se o jejich evoluční novinku, apomorfii). V kinetoplastu se nachází velké množství DNA v podobě malých (minikroužků) a velkých (maxikroužků) kruhových molekul. Obvykle se nachází kinetoplast nedaleko bazálního tělíska bičíku. Maxikroužky nejsou nic jiného, než mitochondriální DNA, ale mnohem zajímavější jsou minikroužky. Ty obsahují geny pro tzv. guide RNA (gRNA), která umožňuje tzv. RNA editing. V typickém případě je v kinetoplastu 20-50 maxikroužků (o velikosti 20-39 tisíc bází) a 5000-10 000 minikroužků (o velikosti 0,8-2,5 tisíce bází). Velikost, tvar a umístění kinetoplastu jsou důležitými určovacími znaky bičivek, ale ke změnám může docházet i během životního cyklu jediného druhu.

Question: Kolik maxikroužků je v typickém případě v kinetoplastu?

Answer: 20-50


Mezinárodní den archivů

Context: Posláním tohoto dne je: zvyšovat povědomí široké veřejnosti o důležitosti archiválií a archivů, neboť archivy svým posláním zajišťují právní jistotu společnosti trvale uloženou v dokumentech; zvyšovat povědomí u výhodách spisové služby nebo jiné institucionalizované správy dokumentů, neboť řádná péče o dokumenty může. přispívat ke kvalitnímu výkonu jakékoli organizace; zvyšovat povědomí veřejného i komerčního sektoru o potřebnosti trvalé ochrany archivů a o nezbytném zajištění jejich přístupnosti; zpřístupňovat široké veřejnosti výjimečné a historicky vzácné archiválie uchovávané v archivech; zlepšovat obraz archiválií a archivů v očích veřejnosti a dále archivy celosvětově zviditelňovat. Návrh na ustanovení Mezinárodního dne archivů se poprvé objevil na mezinárodním archivním kongresu ve Vídni v roce 2004, kde účastníci kongresu schválili žádost adresovanou Organizaci spojených národů na prohlášení tohoto dne. V listopadu 2007 na výročním zasedání Mezinárodní archivní rady (ICA) v bylo schváleno, že se Mezinárodní den archivů bude slavit 9. června. Stalo se tak u příležitosti 60. výročí vzniku Mezinárodní archivní rady, která byla 9. června 1948 v Paříži založena. Poprvé byl 9. červen jako Mezinárodní den archivů slaven v roce 2008. V České republice byl tento den poprvé připomínán již v roce 2008 na celokrajském setkání severomoravských archivářů, oslavován byl pak celostátně v roce 2009. Ačkoliv je příprava a propagace MDA v rukou České archivní společnosti, která stanovuje jednotné motto a logo, jeho konkrétní realizaci zajišťují jednotlivé archivy samy nebo ve vzájemné spolupráci. Akce probíhající u příležitosti Dne archivů jsou rozmanité a zahrnují od individuálních poradenství, přes praktická cvičení pro zájemce, až po komentované prohlídky, přednášky, vernisáže a další speciální akce. Od roku 2012 se Den archivů koná pod heslem Archiv - křižovatka mezi minulostí a přítomností. Oficiální stránky Mezinárodního dne archivů v ČR (anglicky) International Archives Day Přehled zúčastněných archivů v roce 2011 na stránkách České archivní společnosti

Question: Ve který den v roce se slaví Mezinárodní den archivů?

Answer: 9. června


Den české státnosti

Context: Den české státnosti je český státní svátek, který připadá na 28. září. Toto datum je zároveň svátkem sv. Václava, přemyslovského knížete, patrona Čech a Moravy a jednoho z tradičních symbolů českého státu. Svátek připadá na den jeho zavraždění asi v roce 935 za účasti Václavova bratra Boleslava. Někdy se k tomuto datu také připomíná rok 995, kdy byla za Boleslava II. dobyta Libice a vyvražděna většina Slavníkovců, což v důsledku vedlo k upevnění raného českého státu. == Historický vývoj == Svátek sv. Václava byl do 31. prosince 1951 památným dnem. V roce 1929 vyvrcholily v tento den oslavy Svatováclavského milénia za účasti prezidenta T. G. Masaryka. Tomáš Garrigue Masaryk byl hlavním řečníkem v předvečer svátku 27. září 1929 na Václavském náměstí v Praze, kde předal čestnou standartu Svatováclavskému jezdeckému pluku. === Státní svátek === Vyhlášení dne státním svátkem bylo navrženo na základě usnesení výboru pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky z 24. března 2000. Výbor zvolil pro státní svátek označení "Den české státnosti – Svatý Václav". Při druhém čtení návrhu zákona se k tomuto dni vyjádřil nejprve tehdejší premiér Miloš Zeman, který svátek s ohledem na historický kontext nepřímo označil za symbol servility a kolaborace. Poslanec Vojtěch Filip poté navrhl vypuštění tohoto dne ze seznamu státních svátků uvedených v návrhu zákona. Nakonec navrhl poslanec Vlastimil Tlustý, aby svátek nesl pouze označení "Den české státnosti". == Církevní oslavy == Velkou událostí konanou v den státního svátku je pravidelná Národní svatováclavská pouť ve Staré Boleslavi. Jejím vyvrcholením je poutní bohoslužba sloužená českými biskupy na tamějším Mariánském náměstí (do roku 1990 nesoucím název Václavské náměstí). Na václavské proboštské louce sloužil v tento den v jubilejním roce 2009 mši papež Benedikt XVI. == Reference == == Externí odkazy == Zákon č. 245/2000 Sb. ze dne 29. června 2000, o státních svátcích, o ostatních svátcích, o významných dnech a o dnech pracovního klidu (změna 101/2004 Sb.) , [cit. 2016-11-16]. Dostupné online. ZUNA, Pavel. Svátek svatého Václava. Den české Státnosti (28. září 935) - Slavné dny [online]. Stream.cz, 2010-11-17 [cit. 2016-11-16]. Dostupné online.

Question: Na jaký datum připadá Den české státnosti?

Answer: 28. září


Pád Konstantinopole

Context: dobové odhady:100 000–160 000 mužů200 000–300 00090–126 lodí až 12 000 řeckých a 2 000dobrovolníků ze Západupřevážně z Janova a Benátek: 7 000–12 000 cca 700, 5 lodí cca 800, 5 lodí 3 krétské lodě 200 lučistníkůod kardinála Isidora 600, 26 lodí několik lodí amužů neznámého počtu oddíl Katalánců neznámého počtu, 1 loď 1 anconská loď 1 provensálská loď ztráty značné ztráty,přesný počet neznámý 4 000 padlých vojáků a civilistů,30 000 odvedeno či zotročeno Pád Konstantinopole do rukou Osmanských Turků, v nějž vyústilo obležení z roku 1453 (trvalo od 2. dubna do 29. května), představuje definitivní zánik Byzantské říše a okamžik, kdy se Osmanská říše stala v Evropě velmocí ovládající Balkán a východní Středomoří. Bitva byla poměrně jednostrannou záležitostí. Byzantská říše byla v této době již jen tragickým zbytkem kdysi mocného impéria a byzantský císař, který ovládal pouze bezprostřední okolí svého města, byl před ní de facto vazalem tureckého sultána. Hlavní příčinou (nebo spíš záminkou) ukončení příměří mezi Osmany a Byzancí a finálního útoku Turků na město, byl osmanský princ Orhan Çelebi sídlící tou dobou v Byzanci. Sultán Murad II. posílal každoročně 3 000 zlatých do Byzance pro vydržování svého panství v okolí Strumy, kterou ale fakticky spravoval Orhan. V roce 1440 byl Orhan jediným následníkem na osmanský trůn, avšak v roce 1451 po smrti Murada nastoupil na trůn místo něj Muradův syn Mehmed II.

Question: Jaké byly důsledky pádu Konstantinopole?

Answer: definitivní zánik Byzantské říše a okamžik, kdy se Osmanská říše stala v Evropě velmocí ovládající Balkán a východní Středomoří


The Music of Smash

Context: The Music of Smash The Music of SmashInterpretSmashDruh albaSoundtrackVydáno1. květen 2012Nahráno2011-2012ŽánrPopJazykangličtinaVydavatelstvíColumbia RecordsProducentiMarc Shaiman, Scott Wittman, Ryan TedderNěkterá data mohou pocházet z datové položky. The Music of Smash je první soundtrackové album z amerického muzikálového seriálu Smash. Vyšlo 1. května 2012 přes vydavatelství Columbia Records a za první týden se prodalo 39 000 alb. K 16. květnu 2012 se prodalo přes 59 000 kopií. Informace o albu Album vyšlo ve standardní i deluxe (rozšířenou) verzi. Standardní verze obsahuje třináct písní, které jsou složeny z šesti cover verzí a sedmi původních písní (všechny napsali Marc Shaiman a Scott Wittman s výjimkou písně "Touch Me", kterou složili Ryan Tedder, Brent Kutzle, Bonnie McKee a Noel Zancanella). Deluxe verze se prodává na internetových stránkách společnosti Target a obsahuje ještě pět bonusových skladeb, tudíž dohromady osmnáct. Tracklist TrackNázevAutořiPůvodní interpretV seriálu zpíváDélka 1"Touch Me"Ryan Tedder, Brent Kutzle, Bonnie McKee, Noel ZancanellaPůvodní skladbaKatharine McPhee3:50 2"Stand"Michael More, Frederick B. WilliamsDonnie McClurkinKatharine McPhee a Leslie Odom2:57 3"Who You Are"Jessica Cornish, Toby Gad, Shelly PeikenJessie JMegan Hilty3:51 4"Crazy Dreams"Carrie Underwood, George Barry Dean, Troy VergesCarrie UnderwoodMegan Hilty3:04 5"Beautiful"Linda PerryChristina AguileraKatharine McPhee3:32 6"Haven't Met You Yet"Michael Bublé, Alan Chang, Amy Foster-GillesMichael BubléNick Jonas2:21 7"Shake It Out"Florence Welch, Paul EpworthFlorence and the MachineKatharine McPhee2:48 8"Brighter Than the Sun"Colbie Caillat, TedderColbie CaillatKatharine McPhee2:42 9"Let Me Be Your Star"Marc Shaiman, Scott WittmanPůvodní skladbaKatharine McPhee a Megan Hilty3:12 10"The 20th Century Fox Mambo"Shaiman, WittmanPůvodní skladbaKatharine McPhee2:39 11"Mr. & Mrs. Smith"Shaiman, WittmanPůvodní skladbaMegan Hilty a Will Chase3:35 12"Let's Be Bad"Shaiman, WittmanPůvodní skladbaMegan Hilty3:00 13"History Is Made at Night"Shaiman, WittmanPůvodní skladbaMegan Hilty a Will Chase4:17 Target Exclusive Tracks TrackNázevAutořiPůvodní interpretV seriálu zpíváDélka 14"September Song"Kurt Weill, Maxwell AndersonKnickerbocker HolidayAnjelica Huston2:16 15"Our Day Will Come"Bob Hilliard, Mort GarsonRuby & the RomanticsKatharine McPhee2:33 16"Everything's Coming Up Roses"Stephen Sondheim, Jule Stynemuzikál GypsyBernadette Peters2:05 17"Breakaway"Avril Lavigne, Bridget Benenate, Matthew GerrardKelly ClarksonMegan Hilty3:58 18"Run"Gary Lightbody, Jonathan Quinn, Mark McClelland, Nathan Connolly, Iain ArcherSnow PatrolKatharine McPhee3:42 Umístění v hitparádách Hitparáda (2012) Nejvyšší umístění Canadian Albums Chart 35 U.S. Billboard 200 9 U.S. Billboard soundtracky 1 U.S. Billboard digitální alba 9 mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Smash Tvůrci Steven Spielberg • Robert Greenblatt • Theresa Rebeck • Marc Shaiman • Scott Wittman • Josh Safran Herci Debra Messing • Jack Davenport • Katharine McPhee • Christian Borle • Megan Hilty • Raza Jaffrey • Brian d'Arcy James • Anjelica Huston • Krysta Rodriguez • Jeremy Jordan • Andy Mientus • Leslie Odom mladší Hosté

Question: Kdo je vydavatelem The Music of Smash?

Answer: Columbia Records


Kain

Context: Kain byl podle 4. kapitoly biblické knihy Genesis nejstarší syn prvních lidí Adama a Evy. Narodil se jim po vyhnání ze zahrady Edenu a podle Midraše společně se sestrou-dvojčetem.. Je znám jako bratrovrah, neboť zabil svého mladšího bratra Ábela, protože Hospodin nepřijal jeho oběť, ale Ábelovu ano. Byl za svůj čin Bohem vyhnán a označen zvláštním znamením, aby jej nemohl nikdo zabít, a ušetřit jej tak trestu. Jeho dalším mnohem mladším bratrem byl Šét, o němž Eva řekla, že Bůh jí vložil dalšího potomka místo Ábela. Jméno "Kain" (hebrejsky קַיִן) se vykládá nejednotně, a sice od "Získaný" přes "Tepající" až po "Závistivý". Kain se stal Rolníkem. Po čase se stalo, že Kain přinesl Hospodinu obětní dar z plodů země. I Ábel přinesl Hospodinu obětní dar, avšak on z prvorozených svého stáda a z nich tučné. Hospodin shlédl na Ábela a na jeho obětní dar, ale na Kaina a na jeho obětní dar neshlédl. Kain vzplanul velikým hněvem. Hospodin se Kaina ptá po důvodech jeho hněvu. Ubezpečuje Kaina, že i on bude "pozdvižen", bude li jednat správně. Hospodin dále vysvětluje informace o hříchu. Hřích číhá ve dveřích. Hřích po Kainovi dychtí. Hospodin ale od Kaina očekává, že bude nad hříchem vládnout. Když pak byl Kain se svým bratrem Ábelem na poli, Kain povstal proti svému bratru Ábelovi a zabil ho. Poprvé v historii člověk viděl, že je možno ukončit život člověka. Hospodin se Kaina ptal, kde je jeho bratr Ábel?

Question: Jak se jmenoval bratr Kaina, kterého Kain zabil?

Answer: Ábelovu


První světová válka

Context: Na západní frontě boje probíhaly v zákopech (zákopová válka). V letech 1914 až 1918 bylo mobilizováno přes 60 milionů vojáků. Jako konec světové války je udáván a ve světě oslavován 11. listopad 1918, kdy od 11 hodin zavládlo na všech frontách příměří (11. 11. v 11 hodin), podepsané téhož dne v 5.05 hodin ráno německou generalitou, ve štábním vagóně vrchního velitele dohodových vojsk, francouzského maršála Foche v Compiè. Formálním zakončením války byly Pařížské předměstské smlouvy v roce 1919. Podrobnější informace naleznete v článcích Příčiny první světové války a Atentát na Františka Ferdinanda d'Este. 28. června 1914, Gavrilo Princip v Sarajevu zastřelil arcivévodu a následníka trůnu Františka Ferdinanda d'Este. Gavrilo Princip byl členem radikálního hnutí Mladá Bosna, jejímž cílem bylo sjednocení Srbů a nezávislost na Rakousko-Uhersku.[nenalezeno v uvedeném zdroji] Atentát na Františka Ferdinanda d'Este a jeho choť Žofii Chotkovou následně spustil rychlý sled událostí vedoucích k vypuknutí světové války. Atentát vzbudil na mezinárodním poli vlnu sympatií k Rakousko-Uhersku.

Question: Kdy skončila první světová válka?

Answer: 11. listopad 1918


Smrt

Context: Obvykle se tento proces definuje jako proces, kdy se zvyšuje riziko smrti. Z tohoto pohledu stárnutí začíná u člověka již po konci puberty. Existuje více hypotéz vysvětlujících stárnutí. Příkladem je teorie, že se v průběhu života nahromaďují mutace v buňkách, nebo teorie, že se množením buněk v těle postupně opotřebují telomery na konci chromozomů. Z biologického hlediska je hlavní funkcí smrti odstranění opotřebovaných organismů a uvolnění životního prostoru nastupující generaci. Smrt má výrazný sociální význam v lidské společnosti, např. v rodině vede smrt jednoho z členů k novému uspořádání její struktury a funkcí jejích členů - např. nejstarší syn částečně nahradí zemřelého otce apod. Chorobný strach ze smrti se nazývá thanatofobie, strach z mrtvol je nekrofobie. Smrt jako významná událost bývá různými způsoby oznamována příbuzným, známým i lidem z širokého okolí. Dnes je smrt nejčastěji oznámena vyvěšením a rozesláním tzv. parte, oznámení o úmrtí, která pořizuje rodina zemřelého. V minulosti se po smrti člověka nechalo vyzvánět zvonem - umíráčkem. Podle délky a frekvence zvonění se přitom dalo určit, jak významná osoba zemřela, například při úmrtí panovníka se zpravidla vyzvánělo všemi kostelními zvony zároveň. K úkolům zvoníka také patřilo napsat jméno zemřelé osoby křídou na tabulku, vyvěšenou na kostelní věži - jednalo se tedy vlastně o předchůdce dnešních parte. Kromě vyzvánění všemi zvony se smrt významné osoby ohlašuje i jinými způsoby, například vyvěšením černé vlajky nebo stažením vlajky na půl žerdi. Ke vzpomínce na mrtvé se někdy drží tzv. minuta ticha. Podrobnější informace naleznete v článku Pohřeb. Jako pohřeb se označuje rituál posledního rozloučení se zemřelým člověkem, symbolické vymezení jeho odchodu ze společnosti. Přestože každé náboženství a kultura mají pohřební ceremoniál a pohřební zvyky odlišné, v některých rysech se navzájem podobají - například většinou se nějakým způsobem poukáže na to, co zemřelého přetrvá (jeho potomci, jeho dílo, jeho nesmrtelná duše). Smrt může být v závislosti na světonázoru posuzujícího ukončením života nebo jeho proměnou. Pohled na smrt se liší jak dobově, tak teritoriálně, v závislosti na výchově, víře i životní filozofii každého jedince. Ve společnostech, kde žije v jedné domácnosti více generací a smrt člena rodiny je tedy běžnější událost, bývá přístup ke smrti celkem vyrovnaný, bývá chápána jako nutná součást života.

Question: Jak se nazývá chorobný strach ze smrti?

Answer: thanatofobie


Lesy města Brna

Context: Lesy města Brna, a.s., jsou akciová společnost se sídlem v Kuřimi. Ředitelem společnosti je Ing. Jiří Neshyba. Hlavní činností je odborná správa a rozvoj lesního majetku statutárního města Brna a některých okolních obcí, podnikání a plnění veřejných služeb s obecně prospěšným posláním. V současné době činí výměra lesů 8 220 ha, což je největší městský majetek v České republice. V roce 1992 byla zřízena příspěvková organizace Lesy města Brna, která měla zajistit odbornou správu v městských lesích. V roce 1994 vznikla z příspěvkové organizace nová organizace: Lesy města Brna, spol. s r. o., která však byla 28. června 2006 Zastupitelstvem města Brna změněna na akciovou společnost. K 31. prosinci 2010 je jediným akcionářem statutární město Brno. Společnost je organizačně členěna na: ústředí společnosti lesní správy, které jsou celkem tři (Lipůvka, Deblín a Brno). hospodářská střediska (Lesní školky Svinošice, pila Bystrc, manipulačně expediční sklad Rájec-Jestřebí, středisko dopravy a služeb). V současné době existují celkem 4 naučné stezky: Holedná – vybudovaná v roce 2006, prochází oborou Holedná a obsahuje celkem 7 naučných tabulí Brněnská – vybudovaná v roce 2010, 9 naučných tabulí, výchozí bod v Brně–Štýřicích,. dále v trase cyklostezky podél řeky Svratky až na Kamenný vrch Lipůvecká – vybudovaná v roce 2010, 9 naučných tabulí, výchozí bod je z obce Hořice Deblínská - vybudovaná v roce 2010, 6 naučných tabulí, výchozí bod je nedaleko deblínského rybníka nebo. v blízkosti parkoviště u silnice Deblín – Svatoslav Na plochách spravovaných Lesy města Brna se nacházejí tato chráněná území: Přírodní rezervace Slunná Přírodní park Údolí Bílého potoka Přírodní park Baba Přírodní rezervace Babí lom Přírodní rezervace Kamenný vrch Přírodní památka Údolí Kohoutovického potoka Přírodní rezervace Bosonožský hájek Přírodní rezervace Černovický hájek

Question: Kde sídlí akciová společnost Lesy města Brna?

Answer: v Kuřimi


Ostravice (řeka)

Context: Ostravice (polsky Ostrawica, německy Ostrawitza) je řeka v okresech Frýdek-Místek a Ostrava-město v Moravskoslezském kraji. Délka toku činí 65,1 km. Plocha povodí měří 827,4 km2. Její tok tvoří zčásti historickou zemskou hranici Moravy a Slezska, zčásti tato hranice podél jejího toku mírně osciluje. Řeka získala název podle svého prudkého (ostrého) toku.[zdroj? ] Řeka vzniká soutokem Černé a Bílé Ostravice u obce Staré Hamry v Moravskoslezských Beskydech. Černá Ostravice pramení na jižním svahu Smrkoviny, která leží západně od osady Bílý Kříž, Bílá Ostravice pramení na úbočí vrcholku Čarták, který leží západně od Bumbálky. Na horním toku řeky leží přehradní nádrž Šance. U stejnojmenné obce Ostravice se nachází zajímavý chráněný přírodní útvar - peřeje. Dále protéká Frýdlantem nad Ostravicí, Paskovem, Frýdkem-Místkem a Ostravou. Tam se vlévá jako pravostranný přítok do řeky Odry. Od soutoku Bílé a Černé Ostravice, (levý/pravý), nejvýznamnější tučně do přehrady Šance Červík (L) Velký potok (L) Jamník (P) Poledňana (L) Řečice. (P) do řeky Ostravice Mazák (P) Bučací potok (L) Sepetný (P) Řasník se Stříbrníkem (L) Čeladenka (L) Bílý potok (P) Frýdlantská Ondřejnice. (L) Satina (P) Sibudov (P) Lubenec (P) Bystrý potok (P) Baštice (P) Morávka (P) Podšajarka (P) Ostravická Datyňka (P) Olešná (L) Lučina (P) Hlásné profily:

Question: Jakým krajem protéká Ostravice?

Answer: Moravskoslezském


Master's Hammer

Context: Po řadě demo nahrávek vydala debutové album Ritual. v roce 1991 a příští rok další s názvem Jilemnický okultista, kterými si skupina v rámci undergroundu vybudovala kultovní status dokonce i za hranicemi České republiky. Jejich skladbu Jáma pekel hrají na koncertech např. plzenští Stíny plamenů nebo polští Behemoth (v roce 2008 ji na festivalu Brutal Assault zahráli se zpěvákem Big Bossem z Root), skladbu "Indiánská píseň hrůzy" vydala jako coververzi ukrajinská kapela Drudkh na svém kompilačním albu Eastern Frontier in Flames, a jsou hrány také další coververze. Kapela ovlivnila i ranou norskou black metalovou scénu; norský hudebník Fenriz z Darkthrone poznamenal k první desce Ritual., že je to "první norské black metalové album", ačkoli (Master's Hammer) jsou z Československa. František Štorm - zpěv/kytara/baskytara/syntezátor Honza Přibyl - bicí Tomáš Kohout (Necrocock) Silenthell - tympány Miroslav Valenta Ferenc Fečo Míla Křovina Ulric For Bathory (Milan Fibiger) Carles R. Apron The Ritual. Murder (demo, 1987) Finished (demo, 1988) The Mass (demo, 1989) The Fall of Idol (demo, 1990) Jilemnický okultista (demo, 1992). Ritual. (1991) Jilemnický okultista (1992) Šlágry (1995) Mantras (2009) Vracejte konve na místo. (2012) Vagus Vetus (2014) Formulæ (2016. ) Klavierstück (EP, 1991) Master's Hammer (singl, 2012) Ritual / The Jilemnice Occultist (2001) Demo Collection #1: The Ritual Murder / Live in Zbraslav (. 2003) Demo Collection #2: Finished / The Mass (2003) Demo Collection #3: The Fall of Idol / Jilemnický okultista (2003) Demos (2013) Live in Zbraslav 18.5.1989 (1989) Master's Hammer / Blackosh (2013) - split s Blackosh Master's Hammer / Blackosh (2014) - split s Blackosh

Question: V jakém roce byla založena skupina Master's Hammer?

Answer: 1987


Bedřich Smetana

Context: Od roku 1949 existuje též muzeum Rodný byt Bedřicha Smetany v Litomyšli, od roku 1956 expozice na zámku v Benátkách nad Jizerou, od roku 1968 pak Památník Bedřicha Smetany na Lamberku u Obříství a od roku 1984 smetanovská expozice na zámku v Růžkových Lhoticích. Expozice na zámku v Novém Městě nad Metují z roku 1974 po restituci zámku zanikla. Od roku 1961 existuje též expozice Bedřicha Smetany v budově bývalé burzy v Göteborgu. Od roku 2015 existuje Muzeum Bedřicha Smetany v obci Týn nad Bečvou. Na mnoha místech byly Smetanovi postaveny pomníky nebo zasazeny pamětní desky. První pamětní desky byly zasazeny v Litomyšli (1880), Jabkenicích (1888) a Jindřichově Hradci (1893), první pomník byl postaven v Hořicích roku 1903. V mnoha českých městech je po něm pojmenováno některé veřejné prostranství; v Praze je to Smetanovo nábřeží, vedoucí od Národního divadla ke Smetanovu muzeu. Smetanova podobizna se objevila i na československé tisícikoruně (v oběhu 1985-93) a pětitisícikoruně (v oběhu 1946-53). V letech 1949-1992 nesla Smetanovo jméno budova dnešní Státní opery Praha, hlavní koncertní prostor pražského Obecního domu nese jméno Smetanova síň. Mezinárodní hudební festival Pražské jaro začíná každoročně ve Smetanův úmrtní den (12. května) jeho Mou vlastí, ve skladatelově rodném městě se koná festival Smetanova Litomyšl, v Plzni se každoročně koná Mezinárodní smetanovská klavírní soutěž. Smetanovo jméno nese řada pěveckých sborů (např. v Praze, Hradci Králové, Frýdku-Místku, Jindřichově Hradci, Telči, Kladně, Jičíně nebo Hulíně). Smetanovo jméno nese též planetka č. 2047.

Question: Kde zemřel Bedřich Smetana?

Answer: Praha


Železnice

Context: Železnice (pův. železná dráha, železná cesta) je kolejový dopravní systém pro přepravu osob a zboží. Některé kolejové dráhy (například tramvajové, pozemní lanové, průmyslové nebo zábavní) jsou svým technickým principem železnice, ale zpravidla mají odlišné stavební a provozní předpisy a za železnice se zpravidla, v závislosti na legislativě konkrétního státu, nepovažují. Dílčí principy kolejové dopravy byly využívány nejméně od středověku, moderní železnicie vznikla začátkem 19. století. První kolejová vozidla byla používána v dolech a byla tažena lany za pomoci navijáků, což se ještě dnes používá u pozemní lanové dráhy či u kabelové tramvaje. Pro pohon vpřed na velké vzdálenosti se dnes používá motor, který je buď umístěn přímo ve vozidle přepravujícím užitečnou zátěž (motorovém voze), nebo ve vozidle k tomu vyhrazeném (lokomotivě). Experimentální vývoj železnice směřuje například k monorailu na principu magnetické levitace. Pojem dráha označuje zprvu cestu nebo trasu (či linii), na které se pohybuje objekt (viz jízdní dráha, dálnice, letištní dráha, vzletová a přistávací dráha); pojem železnice tedy precizně označuje druh jízdní dráhy.

Question: Vznikla železnice na konci 19. století?

Answer: Dílčí principy kolejové dopravy byly využívány nejméně od středověku, moderní železnicie vznikla začátkem 19. století.


Organizace spojených národů

Context: (UNMIK) Mise dobrovolné pomoci OSN v Afghánistánu a Pákistánu (UNGOMAP) Vysoký komisař Organizace spojených národů pro uprchlíky (UNHCR) Dětský fond Organizace spojených národů (UNICEF) Organizace OSN pro průmyslový rozvoj (UNIDO). Prozatímní jednotky OSN v Libanonu (UNIFIL) Vojenská pozorovatelská skupina OSN pro Írán a Irák (UNIIMOG) Institut OSN pro výcvik a výzkum (UNITAR) Vojenská pozorovatelská skupina OSN v Indii a Pákistánu (UNMOGIP) Pozorovatelská skupina OSN. ve Střední Americe (UNOGCA) Pozorovatelská skupina OSN v Libanonu (UNOGIL) Pozorovatelská mise OSN v Ugandě a Rwandě (UNOMUR) Ochranné a stabilizační síly OSN v bývalé Jugoslávii (UNPROFOR, IFOR, SFOR, KFOR. ) Úřad OSN pro palestinské uprchlíky na Blízkém východě (UNRWA) Dozorčí organizace OSN pro dodržování příměří (UNTSO) Univerzita OSN (UNU) Světová poštovní unie (UPU) Rada pro světovou výživu (WFC). Rozvojový fond OSN pro ženy (UNIFEM) Světový potravinový program (WFP) Světová organizace duševního vlastnictví (WIPO) Švýcarská poštovní správa pro potřeby Evropského úřadu OSN v Ženevě opatřila část emisí švýcarských poštovních známek od roku 1950 přetiskem NATIONS UNIES OFFICE EUROPÉEN. O pět let později pak vydala speciální emise (tedy nikoli přetisk) s označením NATIONS UNIÉS a HELVETIA, v švýcarské měně. O další 4 roky později, roku 1959 byly vydávány první emise známek OSN, i nadále se švýcarskou měnou. Model OSN pro středoškolské a vysokoškolské studenty je největším vzdělávacím projektem Asociace pro mezinárodní otázky (v rámci Pražského studentského summitu), který se koná každoročně od září do března na Vysoké škole ekonomické. Podobné modely jsou vytvářeny i na regionální úrovni, např. Debatní liga Hodonín, Plzeňská diplomatická simulace. Od léta roku 2015 předsedá Radě OSN pro lidská práva blízkovýchodní monarchie Saúdská Arábie, která je kritizována za hrubé porušování lidských práv. Rada bezpečnosti OSN je kritizována za exkluzivní klub stálých členů a právo veta. Charta Spojených národů dává Radě legislativní, výkonnou i soudní pravomoc. Přesto není OSN s to zabránit konfliktům. Dále to jsou skandály kolem programu Ropa za potraviny, dětské prostituce či sexuálního obtěžování. Podle některých jsou organizace OSN, jako například Mezivládní panel pro změny klimatu (IPCC), údajně zpolitizované.

Question: Co je výkonným orgánem OSN?

Answer: Rada bezpečnosti


Plíce

Context: Plíce (lat. pulmo), též pneumo z řec. π - dech, je párový orgán, který umožňuje výměnu plynů mezi krví a vzduchem. Plíce savců včetně člověka se skládají z miliónů tenkostěnných váčků, plicních sklípků, alveol, které jsou opředeny krevními kapilárami. Do alveol se dostává vzduch, kyslík difunduje do krve v kapilárách, naopak oxid uhličitý se z alveol při výdechu dostává z těla ven. Nejlepším zdrojem energie pro buňku je aerobní oxidace glukózy. Glukóza je sérií metabolických dějů přeměněna na vodu, oxid uhličitý a velké množství energie, které buňka potřebuje k životu. K tomu ale potřebuje kyslík, a musí se nějak zbavit odpadního oxidu uhličitého. U jednobuněčných i malých a jednoduchých mnohobuněčných organismů může docházet k difúzi plynů povrchem těla. Tito živočichové tedy nepotřebují žádné dýchací orgány. U ostatních živočichů je to složitější. U obratlovců, kteří dýchají vzduch, je vzduch vdechován nosem, prochází horními a dolními dýchacími cestami až do plic. Dýchací cesty přechází do dýchacího oddílu plic, který je tvořen hlavně alveoly. Dýchací plyny difundují přes alveolární membránu ve směru tlakových a koncentračních gradientů. Z toho vyplývá, že přechod plynů závisí na parciálním tlaku těchto plynů v atmosféře a na parciálním tlaku plynů v neokysličené krvi, která vstupuje do plic.

Question: Jaký je nejlepší zdroj energie pro buňku?

Answer: aerobní oxidace glukózy


Victor Hugo

Context: Victor-Marie Hugo [ygo] (26. února 1802, Besançon - 22. května 1885, Paříž) byl francouzský básník, prozaik, dramatik, esejista a politik, vrcholný představitel romantismu. Jeden z největších francouzských básníků a spisovatelů, nejvýznamnější francouzský zastánce komunismu 19. století se narodil v Besançonu, když 19. století byly dva roky, jak praví v jedné své autobiografické básni. Byl vychováván pobožnou matkou, která byla přívrženkyní krále Jakuba a monarchie (royalistka), a otcem, který byl důstojníkem napoleonské armády a stoupencem Napoleona (bonapartista). Byl třetím synem Josepha Léopolda Sigisberta Huga a Sophie Trébuchet. Narodil se v roce 1802 v Besançonu a žil ve Francii po většinu svého života. Jeho bratři byli Abel Joseph Hugo (nar. 1798) a Eugéne Hugo (nar. 1800). Dětství Viktora Huga bylo poznamenáno významnými událostmi. Napoleon byl prohlášen císařem, když byly Victoru Hugovi dva roky a Bourbounská Monarchie byla obnovena před jeho třináctinami. Opačné politické a náboženské názory, které měli Hugovi rodiče, zobrazovaly ideologické síly, které se přely o nadvládu ve Francii celý jeho život: Hugův otec byl vysoce postavený důstojník v Napoleonově armádě. Byl atheistický republikán, který považoval Napoleona za hrdinu; jeho matka byla extrémní katolická royalistka, a podle některých domněnek, byla milenkou Generála Victora F. de Lahorie, popraveného v roce 1812 za spiknutí proti Napoleonovi. Jelikož byl Hugův otec důstojník, rodina se často stěhovala a Hugo se při cestování hodně naučil. Na cestě do Neapole viděl rozlehlé Alpské vrcholky, velkolepě modré středozemní moře a Řím v době oslav. Ačkoliv mu bylo pouze šest let, uchoval si tento půlroční výlet pevně v paměti. Sophie následovala svého muže do Itálie (kde Léopold sloužil jako guvernér provincie blízko Neapole) a Španělska (kde se ujal tří španělských provincií). Nespokojená s neustálým stěhováním, které vyžadoval vojenský život, a faktem že její manžel nesdílel její katolickou víru, Sophie se rozhodla nakrátko opustit Léopolda v roce 1803 a usadit se v Paříži. Od té doby dominantním způsobem řídila Hugovu výchovu a vzdělání. V důsledku toho Hugova první díla v poezii a próze odrážela ještě její vášnivé oddání víře a Králi. Teprve později, během událostí vedoucích k Francouzské revoluci v roce 1848, začal Hugo vzdorovat svému katolickému royalistickému vzdělání a místo toho se stal stoupencem volno-myšlenkářství a přívržencem republiky. V r. 1819 založil Victor Hugo se svým bratrem Abelem čtrnáctideník Le Conservateur littéraire (vycházel do roku 1821), ve kterém otiskoval literárněkritické stati a divadelní recenze. Přes monarchistické zaměření časopisu se v něm již začal zabývat otázkami svobody ducha a s tím spojeného svobodného vyjadřování umělce.

Question: Kdy zemřel Victor Hugo?

Answer: 1885


Cyril a Metoděj

Context: Podle některých pramenů a na základě jejich znalostí slovanského jazyka se soudilo, že jejich matka byla slovanského původu. Řek Konstantin G. Bonis na základě genealogie dospěl k závěru, že manželka Lva (Leona) Soluňského Marie byla dcerou císaře Konstantina VI.[zdroj? ] Metoděj ještě pod jménem Michal (Michael) se původně věnoval, jako jeho otec, činnosti ve státní správě. Brzy po ukončení studia práv v Byzanci byl v r. 835 jmenován archontem, tedy vojenským úředníkem a správcem (vládcem, místodržitelem) v byzantské provincii na řece Strymon (severně od Soluně), obývané Slovany. Svého povolání se však kolem roku 845 zřekl a úřad archonta opustil. Rozhodl se skoncovat se světským životem a uchýlil se do oblasti maloasijského Olympu v bithýnském kraji do střediska řeckého mnišstva s množstvím klášterů jižně od Konstantinopole (Cařihradu). V jednom z mnoha klášterů na úbočí tohoto asijského Olympu (turecky Kešiš-Dag, mnišská hora), asi 2500 m vysokého masívu jižně od města Bursa, se stal mnichem a diakonem a přijal mnišské jméno Metoděj.

Question: Jaké je křestní jméno svatého Metoděje?

Answer: Michal


Brno-Bystrc

Context: Bystrc (ženský rod, v místním úzu někdy mužský, německy Bisterz, v hantecu Bástr) je historická obec, městská čtvrť a katastrální území, a od 24. listopadu 1990 pod názvem Brno-Bystrc také městská část statutárního města Brna. Rozkládá se na severozápadě Brna a její rozloha 2724,16 hektarů z ní činí vůbec největší městskou část i katastrální území Brna. Na území této městské části se nachází řada brněnských rekreačních objektů - Brněnská přehrada, Zoologická zahrada Brno situovaná na Mniší hoře, Údolí oddechu, rozsáhlé Podkomorské lesy s areálem Pohádky máje (včetně Helenčiny a Ríšovy studánky), hrad Veveří. Hrad Veveří stejně jako jižní část Brněnské přehrady však původně součástí Bystrce nebyly. Hrad Veveří byl dlouho součástí katastrálního území Veverská Bítýška, zatímco jižní část Brněnské přehrady náležela především do původního katastru obce Kníničky, přehradou zatopené. Současně je Bystrc jedním z největších brněnských sídlišť a jednou z nejvýznamnějších městských částí Brna. Na hladině bystrcké části Brněnské přehrady se každoročně koná významná několikadenní mezinárodní soutěžní přehlídka ohňostrojů Ignis Brunensis, která přitahuje tisíce diváků. V důsledku toho dochází v té době na území Brna ke znatelným problémům v plynulosti dopravy. Celá Bystrc je rozdělena do tří různých částí - tzv. Bystrc I se Starou Bystrcí představuje původní ves okolo kostela svatého Jana Křtitele a svatého Jana Evangelisty při řece Svratce a nejstarší panelové sídliště až po tzv. Německou nebo Hitlerovu dálnici (víceproudovou silniční komunikaci protínající Bystrc); Bystrc II je novější panelové sídliště západně od Německé dálnice až po tramvajovou smyčku Bystrc-Ečerova. V roce 2006 začala výstavba sídliště Kamechy Bystrc II/A, která má ve své finální podobě pokrývat prostor za panelovými domy (ulice Teyschlova) vystavěnými po roce 1990 směrem k Žebětínu. Radnice městské části je umístěna v blízkosti kostela svatého Jana Křtitele a svatého Jana Evangelisty při řece Svratce ve Staré Bystrci. Jedná se také o vinařskou obec ve Velkopavlovické vinařské podoblasti (viniční tratě Díly, Kamenice, Pod Mniší horou). Pro účely senátních voleb je území městské části Brno-Bystrc zařazeno do volebního obvodu číslo 55.

Question: Jakou rozlohu má městská část Brno-Bystrc?

Answer: 2724,16 hektarů


Libido

Context: Libido Libido (lat. touha, žádost, pud) je sexuální touha a pohlavní pud. Někde se označuje jako „sexuální apetit“ či „energie“. Libido má důležitou roli v psychologických teoriích Sigmunda Freuda a Carla Gustava Junga. V psychoanalýze je libido označení pro projevy pohlavního pudu, základní pudové energie a sexuální touhy, která vyvěrá z podvědomí a je zaměřená na dosahování slasti. Libido je hormonálně řízeno androgeny, které jsou tvořeny převážně v nadledvinách, ze 40 % však ve vaječníku. Libido v psychoanalýze Definice libida Pro Sigmunda Freuda bylo libido klíčovým pojmem Carl Gustav Jung hovořil o libidu jako o psychické energii Libido je pojem užívaný především v psychoanalýze, kde označuje psychickou, respektive psychosexuální energii. Libido se mimo psychoanalýzu někdy definuje jako „pohlavní pud“. Pro psychoanalytiky však jde o energii, či dokonce spíše o „metaforu energie“, která má zdroj buď v nevědomí, anebo v těle. Když se za zdroj považuje tělo, je libidem myšlena spíše energie, kterou jsou obsazeny výboje pohlavního pudu. Když se za zdroj považuje nevědomí, vyniká “metaforická povaha” pojmu libido. Pojem libido Freud převzal z latiny, kde původně značil přání, touhu či nutkání, což akcentuje pudový charakter této energie, Freud však stejně tak akcentoval psychickou povahu této energie, když o libidu hovořil jako o "palivu psychického systému". Obě představy jsou u Freuda, tak jako v mnoha jiných případech, zakotveny v různých fázích jeho tvorby. Zároveň bylo libido pro Freuda na trochu jiné úrovni abstrakce energií pudu života. C. G. Jung převzal termín libido od Freuda do své Analytické psychologie, ovšem definoval ho jako psychickou energii obecně, která může nést jakýkoli obsah, nejen sexuální. Čili chápal libido jako „směřování“ (zájem) vůbec. Hovořil o něm jako o pojmu vyjadřujícím cosi „nevýslovného“ a „záhadného“, a spatřoval v něm „kontinuální životní pud“ a „vůli k životu“.

Question: V jakých teoriích má libido důležitou roli?

Answer: Libido má důležitou roli v psychologických teoriích Sigmunda Freuda a Carla Gustava Junga


Jan Palach

Context: Palach byl pohřben na Olšanských hřbitovech. Pohřební rozloučení vedl evangelický farář Jakub Schwarz Trojan. Roku 1973 byly jeho ostatky, bez souhlasu pozůstalých zpopelněny a popel uložen v rodných Všetatech. Převoz proběhl tajně a narychlo. Prázdný hrob byl však hojně navštěvován i nadále. V roce 1990 se urna s popelem vrátila na Olšanské hřbitovy.[zdroj? ] Jan Palach je in memoriam nositelem Čestné medaile T. G. Masaryka za věrnost jeho odkazu, kterou mu udělilo jako prvnímu in memoriam Masarykovo demokratické hnutí. Řád Tomáše Garrigua Masaryka 1. třídy převzal za Jana Palacha od prezidenta Václava Havla jeho bratr Jiří Palach v roce 1991. Před Janem Palachem, už v září 1968, provedl stejný čin v Polsku Ryszard Siwiec za přítomnosti sta tisíc lidí včetně vedení polské komunistické strany. Jeho protest byl všemi oficiálními médii zamlčen a dodnes je málo známý. 5. listopadu 1968 se na hlavním náměstí Chreščatyk v Kyjevě upálil jednačtyřicetiletý disident Vasyľ Makuch na protest proti komunistickému totalitnímu systému, koloniálnímu stavu Ukrajiny, politice rusifikace a agresi SSSR v Československu. Zemřel den nato. Jeho čin byl také dlouho zamlčován. Jan Palach si sám údajně nepřál další mrtvé, jak dokazují písemné poznámky a výpověď jeho spolužáka Luboše Holečka o rozhovoru s Janem Palachem v nemocnici: Podle historika Petra Blažka ovšem umírající Palach v té době už nebyl schopen souvisle mluvit a ve skutečnosti se může jednat o Holečkův výmysl. Proti dalšímu upalování vystoupili i básník Jaroslav Seifert a prezident Ludvík Svoboda (bezprostředně po činu Josefa Hlavatého v Plzni). I přes tyto žádosti došlo v prvních měsících roku 1969 k vlně sebevražedných pokusů mladých lidí, kteří následovali Palacha. Po Palachovi se v období od 16. do 31. ledna 1969 se v Československu pokusilo upálit 10 lidí, do konce dubna 1969 to již bylo 26 lidí, z toho 7 zemřelo. Nejznámější z nich je Jan Zajíc (sám se podepsal jako pochodeň č. 2), který se upálil 25. února v průchodu domu na Václavském náměstí. Ani on, ani nikdo z dalších lidí, kteří se počátkem roku 1969 upálili, se ale s Janem Palachem takřka jistě neznali a nebyli členy žádné organizované skupiny. Jména dalších jsou Josef Hlavatý (20. ledna na pomníku Tomáše Garrigue Masaryka v Plzni, poté co se dověděl, že Jan Palach na klinice v Praze zemřel), Evžen Plocek (4. dubna 1969 v Jihlavě), či Michal Lefčík, který se upálil v Košicích 11. dubna 1969.

Question: Jak zní jméno studenta, jež se roku 1969 upálil na protest proti potlačování svobod?

Answer: Jan Palach


První světová válka

Context: První světová válka (před rokem 1939 známá jako Velká válka, nebo světová válka) byl globální válečný konflikt probíhající od roku 1914 do roku 1918. První světová válka zasáhla Evropu, Afriku a Asii a probíhala ve světových oceánech. Na počátku války stál úspěšný atentát na arcivévodu a následníka trůnu Františka Ferdinanda d'Este v Sarajevu. Měsíc po atentátu, 28. července, vyhlásilo Rakousko-Uhersko odvetou válku Srbsku. Na základě předchozích smluv následovala řetězová reakce ostatních států a během jednoho měsíce se ve válečném konfliktu ocitla většina Evropy. Válka propukla mezi dvěma koalicemi: mocnostmi Dohody a Ústředními mocnostmi. Mocnostmi Dohody při vypuknutí války byly Spojené království, které se do války zapojilo v důsledku německého vpádu do Belgie, Francie a carské Rusko. K Dohodě se postupně připojovaly další státy: v roce 1914 Japonsko, v roce 1915 Itálie, v roce 1916 Rumunsko a Portugalsko a v roce 1917 Spojené státy americké a Řecko. Ústředními mocnostmi byly v roce 1914 Německo a Rakousko-Uhersko. K Ústředním mocnostem se také přidala Osmanská říše a v roce 1915 Bulharsko. Na konci války zůstaly v Evropě neutrálními pouze Španělsko, Švýcarsko, Nizozemsko a státy Skandinávie. Boje první světové války proběhly na několika frontách po Evropě. Na západní frontě boje probíhaly v zákopech (zákopová válka). V letech 1914 až 1918 bylo mobilizováno přes 60 milionů vojáků. Jako konec světové války je udáván a ve světě oslavován 11. listopad 1918, kdy od 11 hodin zavládlo na všech frontách příměří (11. 11. v 11 hodin), podepsané téhož dne v 5.05 hodin ráno německou generalitou, ve štábním vagóně vrchního velitele dohodových vojsk, francouzského maršála Foche v Compiè. Formálním zakončením války byly Pařížské předměstské smlouvy v roce 1919. Podrobnější informace naleznete v článcích Příčiny první světové války a Atentát na Františka Ferdinanda d'Este.

Question: Ve kterém roce začala první světová válka?

Answer: 1914


Noční hlídka (obraz)

Context: Noční hlídka (nizozemsky De Nachtwacht) je obraz holandského malíře Rembrandta van Rijn. Původní název tohoto obrazu je Posádka kapitána Franse Banninga Cocqa a Willema van Ruytenburcha avšak všeobecně je znám pod názvem Noční hlídka. Obraz zaujme především svou velikostí (363 x 437 cm), vynikajícím vystižením světla a stínu a přirozeným znázorněním pohybu. Rembrandt toto své vrcholné dílo dokončil roku 1642 v období vrcholu tzv. holandského zlatého věku. Obraz zobrazuje vojenskou posádku vedenou kapitánem Fransem Banningaem Cocqem (oblečen v černém s červenou šerpou) a jeho poručíkem Willemem van Ruytenburchem. Tři nejvýraznější prvky obrazu jsou dva důstojníci v popředí a malá dívka nalevo od nich. Za ní nese vlajkonoš Jan Visscher Cornelissen posádkový prapor. Mrtvé kuře, jež má dívka upnuto opaskem k oděvu, symbolizuje poraženého protivníka a jeho pařát je symbolem vojáků bojujících s arkebuzou. Stejně tak žlutá barva jejích šatů symbolizuje vítězství. Muž před ní má na helmě dubový list, což je tradiční motiv vojáků bojujících s arkebuzou. Obecně známý název Noční hlídka vznikl pod mylným dojmem, že obraz zachycuje noční scénu. Tento dojem byl způsoben tmavým nátěrem, kterým byl obraz dodatečně natřen. Ve 40. letech 20. století byl během restaurování tento nátěr odstraněn a od té doby má obraz opět původní odstíny. Ve skutečnosti tedy obraz nazývaný Noční hlídka zachycuje scénu za jasného dne. V roce 1715 při umisťování obrazu na amsterodamské radnici byl obraz oříznut na všech čtyřech stranách z důvodu umístění obrazu mezi dva sloupy, kam se původně nevešel. Na levé straně po oříznutí zmizely dvě postavy, na vrchní straně vrchol oblouku a dále pak balustráda a okraj schodu. Právě balustráda a schod na původním obrazu byly klíčem k vystižení pohybu. Kopie ze 17. století od malíře Gerrita Ludense ukazuje, jak toto dílo původně vypadalo.

Question: Kdo je autorem obrazu Noční hlídka?

Answer: Rembrandta van Rijn


Alžběta Ruská

Context: Původ, dětství a mládí Narodila se jako Elisabeth Alexandra Luise Alice von Hessen-Darmstadt und bei Rhein, jako druhá dcera hesenského vévody Ludvíka IV. a jeho manželky Alice, dcery britské královny Viktorie. Byla matkou vychovávána v hluboké víře v Boha a spolu s ní se účastnila dobročinných aktivit. Když jí bylo čtrnáct let, její matka zemřela, nakazivši se tyfem od Alžbětiny mladší sestry Alix. Od té chvíle byly hesenské princezny vychovávány na britském královském dvoře u své babičky, královny Viktorie. V rodinném kruhu ji nazývali Ella. Byla pověstná svou mimořádnou krásou, půvabem a elegancí, měla výrazné hudební nadání, ráda a dobře kreslila. Německý císař Vilém II. se ucházel o její ruku, byl však jemně odmítnut. Nikdy na ni nemohl zapomenout a když došlo k perzekuci šlechty spojené s Romanovci v Rusku, snažil se všemi prostředky, aby opustila zemi. Velkokněžna Velkokněžna Jelizaveta Fjodorovna a velkokníže Sergej Alexandrovič v roce 1903. V listopadu roku 1883 se v Darmstadtu zasnoubila s ruským velkoknížetem Sergejem Alexandrovičem (1857–1905), pátým synem cara Alexandra II. Svatba se uskutečnila půl roku nato, 3. června 1884 v chrámu carského komplexu Zimního paláce v Petrohradě. Manželé se usadili v Sergejevském paláci na Něvském prospektu v Petrohradě a Alžběta se výrazně podílela na společenském životě carského dvora. Velkokněžna se z vlastní iniciativy zajímala o historii Ruska a začala se učit ruskému jazyku. Třebaže nebyla po právní stránce povinna konvertovat k pravoslaví, v roce 1891 toto vyznání dobrovolně přijala. Z jejích dopisů otci plyne, že to bylo rozhodnutí navýsost niterné a podepřené hlubokou reflexí a modlitbou. Při té příležitosti přijala jméno Alžběta (Jelizaveta) Fjodorovna. Alžběta Fjodorovna Pár neměl vlastní děti, Alžběta a Sergej však adoptovali velkoknížete Dmitrije Pavloviče a jeho sestru, velkokněžnu Marii Pavlovnu, když jejich matka, řecká princezna Alexandra Georgijevna (dcera řeckého krále Jiřího I.) zemřela v roce 1891 při předčasném Dmitrijově narození a jejich otec (Sergejův mladší bratr Pavel Alexandrovič – nejmladší, šestý syn cara Alexandra II.) se podruhé morganaticky oženil s Olgou Valerianovnou von Pistolkors.

Question: Kdo se stal generálním gubernátorem Moskvy v roce 1891?

Answer: Sergej Alexandrovič


Pražský hrad

Context: Pražský hrad je nejvýznamnější český hrad (původně raně středověké hradiště) stojící na skalnatém ostrohu nad řekou Vltavou v centru Prahy, na vrchu Opyš. Od 9. století býval sídlem českých knížat, později králů a od roku 1918 je sídlem prezidenta republiky. Dvakrát v dějinách se stal hlavní rezidencí císaře Svaté říše římské. Postupnými přístavbami a úpravami vznikl z hradiště založeného v 9. století, se svými rozměry 570 m délky a 128 m šířky je jeden z největších hradních komplexů na světě. Rozloha hradu se obvykle uvádí 7,28 ha, ale dodnes je předmětem sporů. Je považován nejen za symbol města, ale i české státnosti a podle Guinessovy knihy rekordů za největší starobylý hrad na světě. Také je největší doposud obývaný hrad na světě, hned za ním je Anglický Windsor. Součástí hradu je Katedrála svatého Víta, tradiční místo korunovací českých králů i jejich posledního odpočinku. Kromě mnohých českých panovníků (včetně čtyř císařů), pražských biskupů a arcibiskupů, duchovních, šlechticů i jiných lidí spjatých s pražským dvorem jsou v katedrále pochováni i někteří světci - velká část českých zemských patronů (sv. Václav, Vít, Vojtěch, Zikmund nebo Jan Nepomucký). Jsou zde také uloženy české korunovační klenoty. Původně se název "Praha" vztahoval především právě na skalnatý ostroh s knížecím hradištěm, začal však současně označovat i okolní osídlení (např. u Ibráhíma ibn Jakúba). I později se po staletí název "Praha" vztahoval na hrad i pražská města v jeho okolí.

Question: Od kterého roku je Pražský hrad sídlem prezidenta republiky?

Answer: 1918


Obrnice

Context: V roce 1972 byla dokončena nová budova základní školy a o rok později začala výstavba panelového sídliště, zejména pro pracovníky okolních závodů. S ním se postupně budovaly mateřská škola, jesle, obchodní středisko Zlatník, zdravotní středisko, kino a restaurace. Tato výstavba zásadně změnila ráz obce. Původní vesnická zástavba byla zčásti vybourána a nahrazena novými panelovými objekty. V roce 1977 vznikla v Obrnicích také obalovna na výrobu asfaltobetonové směsi pro povrch vozovek. Od roku 1996 má v obci sídlo společnost Eduard, která při výrobě plastikových modelů a doplňků zaměstnává více než sto zaměstnanců. == Obecní symboly == Obrnice získaly právo užívat obecní znak a vlajku na základě rozhodnutí předsedy Poslanecké sněmovny č. 41 ze dne 26. 11. 1999. === Znak === Ve stříbrném štítě nad sníženým modrým ondřejským křížem modrý vinný hrozen se třemi zelenými listy. === Vlajka === Bílý list s modrým ondřejským křížem s rameny širokými jednu osminu šířky listu, jejichž osy vycházejí z poloviny žerďového a vlajícího okraje a z dolního rohu a cípu. Nad křížem modrý vinný hrozen se třemi zelenými listy. Poměr šířky k délce listu je 2:3. Ondřejský kříž symbolizuje křižovatku železničních tratí, jejichž výstavba podnítila rozvoj obce. Vinný hrozen odkazuje na nejstaršího známého majitele obce cisterciácký klášter v Oseku, který měl v okolí vinice. Tři listy vinné révy symbolizují Obrnice a její dvě osady. == Seznam ulic v Obrnicích == náměstí 5. května Dukelská K Vinici Mírová Nádražní Nová výstavba Rudé armády == Obyvatelstvo == == Pamětihodnosti == Kaple Nejsvětější Trojice na návsi, restaurovaná v letech 2007-2008 Sousoší sv. Jana Nepomuckého a sv. Antonína Paduánského u kaple. O sousoší vedou Obrnice soudní spor s městem Horní Jiřetín. Ten tvrdí, že socha je jeho majetkem a žádá její vrácení. Obec Obrnice, která zaplatila její opravu a na jejímž pozemku stojí, se však brání. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Obrnice ve Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Obrnice v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Územně identifikační registr ČR. Obec Obrnice v Územně identifikačním registru ČR [online]. Dostupné online. Historie obce Kaple v Obrnicích

Question: Ve které obci byl v roce 2018 nejvyšší podíl osob v exekuci v ČR?

Answer: Obrnice


Synagoga v Českých Budějovicích

Context: Synagoga v Českých Budějovicích Synagoga v Českých Budějovicích Místo Místo České Budějovice, Česko Česko Souřadnice 48°58′14,56″ s. š., 14°28′21,38″ v. d. Základní informace Kraj Jihočeský Okres České Budějovice Architektonický popis Architekt Max Fleischer Sloh novogotický Výstavba 1887–1888 Odkazy multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Zaniklá synagoga v Českých Budějovicích stávala do roku 1942, kdy ji zničili nacisté,[1] v ulici F. A. Gerstnera, vedle dnešního justičního paláce.[2] Na místě novogotické synagogy postavené v letech 1887–1888 podle plánů vídeňského architekta Maxe Fleischera[1] byl v roce 1992 odhalen pomník obětem holokaustu – ruka ve tvaru menory s Davidovou hvězdou.[3] Pomník stojí na travnaté ploše mezi dvěma parkovišti, naproti zimnímu stadionu. Model synagogy je k vidění ve vestibulu přes ulici sídlící energetické společnosti. Varhany Při západní stěně byl umístěn hudební kůr, který v roce 1898 doplnily dvoumanuálové varhany s 13[pozn. 1] znějícími rejstříky od varhanáře Karla Eisenhuta:[4] I. manuál 1.Bourdon16′ 2.Principal8′ 3.Flöte8′ 4.Gamba8′ 5.Oktava4′ 6.Flöte4′ 7.Mixtur22/3′ II. manuál 8.Salicional8′ 9.Gamba8′ 10.Dolce4′ 11.Fugara4′ Pedál 12.Subbass16′ 13.Oktavbass8′ 14.Oktav4′ Odkazy Poznámky ↑ Přestože zdroj zmiňuje explicitně 13 rejstříků, ve výčtu jich uvádí 14 Reference 1 2 Archivovaná kopie. www.holocaust.cz [online]. [cit. 2012-02-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-06-18. ↑ Rozkošná, Blanka, Jakubec, Pavel. Židovské památky Čech. 1. vyd. Brno: Era, 2004. 480 s. ISBN 80-86517-64-0↑ www.zanikleobce.cz↑ SVOBODA, Štěpán. Varhany a varhanáři v České republice [online]. varhany.net [cit. 2015-10-24]. Dostupné online. Související články Seznam židovských památek v Jihočeském kraji Seznam synagog v Česku České Budějovice mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Synagogy v Jihočeském kraji Babčice Bechyně České Budějovice Český Krumlov Čkyně Dub Hluboká nad Vltavou Jindřichův Hradec Milevsko Nová synagoga Stará synagoga Písek Radenín Slavonice Soběslav Stádlec Stráž nad Nežárkou Třeboň Tučapy

Question: V jakém roce byla synagoga v Českých Budějovicích zničena nacisty?

Answer: 1942


Škrob

Context: Škrob (amylum) je makromolekulární látka (konkrétně směs polysacharidů glukanů) syntetizovaná rostlinami. Je to bílý prášek bez chuti a vůně, nerozpustný ve studené vodě. Jedná se o konečný produkt fotosyntézy rostlin. Škrob je polysacharid se vzorcem (C6H10O5)n složený z dvou různých polysacharidů: amylózy a amylopektinu, tvořených několika tisíci až desetitisíci molekul glukózy. Škrob kromě glukózy obsahuje v malém množství lipidy, proteiny a zhruba 25–35 % vody. Škrob není alkoholicky zkvasitelný, teprve enzymaticky (v trávicí soustavě živočichů včetně člověka) se odbourává na zkvasitelné sacharidy. Zahříváním škrobu se tvoří škrobový maz, jeho hydrolýzou vzniká škrobový sirup, škrobový cukr a glukóza. Pražením škrobu se tvoří dextrin. Důkaz škrobu v neznámé látce se provádí roztokem jódu, jehož přítomnost prozrazuje modrofialové zbarvení. Jedná se o polysacharid s funkcí zásobní látky. Ukládá se procesem asimilací v zásobních orgánech rostlin (semenech kukuřice, pšenice, rýže a dalších nebo v hlízách brambor) ve formě škrobových zrn. Zvláště bohaté na škrob jsou brambory, banány, obilniny a tapioka. Podle surovin, ze kterých je vyroben, rozeznáváme škrob bramborový, kukuřičný, pšeničný, rýžový a jiné. Získávání škrobu je mechanické – surovina je rozdrcena a škrob je z ní získán vypíráním. Škrob se používá například v potravinářství, v kvasném průmyslu, ve farmacii, k výrobě lepidel, nátěrů a apretur a pro výrobu škrobových derivátů.

Question: K čemu dojde při zahřívání škrobu?

Answer: škrobový maz


Kurt Cobain

Context: Kurt Donald Cobain (20. února 1967 – 5. dubna 1994) byl americký zpěvák, kytarista, skladatel, hlavní zpěvák a zakladatel grungeové skupiny Nirvana. Hudební magazín Rolling Stone jej v osobním žebříčku hudebního redaktora Davida Frickeho označil v roce 2003 za 12. nejlepšího kytaristu všech dob a v roce 2011 se v obecném žebříčku času umístil na 73. příčce. Kurt Cobain se narodil 20. února 1967 v malém americkém městečku Aberdeen ležícím 140 km jihozápadně od Seattlu. Jeho matka Wendy pracovala jako servírka, otec Donald byl automechanik. Z počátku bydleli v Hoquiamu, ale když bylo Kurtovi 6 měsíců, přestěhovali se do Aberdeenu, kde později vznikla jeho skupina Nirvana. Kurtův otec si tam našel práci v místní drtičce odpadu, zatímco matka se starala o domácnost. Kurt byl už od dětství hodně hubený kvůli léku Ritalin, jejž bral proti hyperaktivitě. Kurt také trpěl BAP. V Kurtových devíti letech se Cobainovi rozvedli, poněvadž jeho otec byl často mimo domov kvůli své profesi trenéra a rozhodčího v amatérském baseballu. Kurta to velmi poznamenalo, míval deprese a uzavřel se do sebe.

Question: Kdy zemřel Kurt Cobain?

Answer: 5. dubna 1994


Epica (hudební skupina)

Context: Jenom beze zpěvu, kytar, bassovky a bubnů."[zdroj? ] V letech 2005 a 2006 jela Epica společně s kapelou Kamelot na svou první tour po Severní Americe. Po tour opustil kapelu její bubeník, Jeroen Simons. K vydání nového alba si vybrali jako nového bubeníka Ariëna van Weesenbeeka a v roce 2007 natočili album Divine Conspiracy, které sklidilo velký úspěch a Epica mohla rozjet své vlastní turné. V roce 2008 měli koncert v maďarském Miskolcu na Opera Rock Show, za doprovodu 40členného orchestru a 30členného sboru. Celý koncert se natočil na dvě CD pod souhrnným názvem The Classical Conspiracy. V roce 2009 vyšlo album, Design Your Universe, které bylo ještě více úspěšné než Divine Conspiracy. Projevuje se zde pocit "epičnosti," což k jejich jménu patří. Další studiové albu, nazvané "Requiem for the Indifferent", vyšlo v roce 2012. Při tvorbě textů se Epica inspirovala různými náboženstvími, kulturami, válkami, ale také přírodními katastrofami a finanční krizí. Album vyšlo 9. března 2012 a díky svojí vyváženosti začalo získávát jedno vysoké hodnocení za druhým. Ubylo řevů, gruntů a více prostoru dostal hlas zpěvačky Simone. Také je zde víc kytarových sól a progresivních prvků. Těsně před novou turné Epica opět informovala o změně v sestavě. Basák Yves Huts kvůli svým kariérním možnostem v jiné oblasti opustil Epicu a nahradil ho Rob van der Loo, který působil v kapelách Delain a Sun Caged. V roce 2013 měla skupina koncert k výročí 10 let od svého založení. Konal se v rodné zemi, Nizozemsku, za doprovodu orchestru a sboru. Na koncertě vystoupilo o několik hostů. Mezi nimi například Floor Jansen (ex-After forever, ReVamp, Nightwish) a bývalí členové kapely - Ad Sluijter, Yves Huts a Jeroen Simons.

Question: Jak se nazývá deska Epicy z roku 2012?

Answer: Requiem for the Indifferent