Mistrovství světa v házené mužů o 11 hráčích 1963

Context: 6. mistrovství světa v házené o jedenácti hráčích proběhlo ve dnech 3. – 9. června ve Švýcarsku. Mistrovství se zúčastnilo osm mužstev, rozdělených do dvou čtyřčlenných skupin. Vítězové skupin hráli finále, týmy na druhém místě hrály o třetí místo a týmy na třetím místě o páté místo a poslední ve skupině hráli o sedmé místo. == Výsledky a tabulky == === Finále === NDR - SRN14:7 (9:2) === O 3. místo === Švýcarsko - Polsko 10:6 === O 5. místo === Rakousko - Nizozemsko 22:19 === O 7. místo === Izrael - USA16:5 == Konečné pořadí == == Soupisky == 1. NDR Trenér: Heinz Seiler a Herbert Dittrich 2. SRN 3. Švýcarsko == Externí odkazy == (en) IHF-Archív (en) Sportovní statistiky (cs) Achiv časopisů === Reference ===

Question: Kde se konalo 6. mistrovství světa v házené o 11 hráčích?

Answer: ve Švýcarsku


Richard z Acerra

Context: Richard z Acerra (italsky Riccardo di Acerra, zemřel 5. prosince 1196) byl hrabě z Acerra, syn Rogera z Acerra a bratr sicilské královny Sibyly. Podporoval svého švagra Tankreda během snahy o získání sicilské koruny, bojoval se straníky štaufské kandidatury na sicilský trůn. Roku 1190 se mu v bitvě podařilo zajmout Rogera z Andrie, bývalého pretendenta sicilského trůnu a jako přeběhlíka na stranu Jindřicha VI. jej nechal popravit. Po Tankredově smrti v únoru 1194 nebyla královna Sibyla jako regentka nezletilého syna Viléma schopná ubránit království. Sicílie se již na podzim zmocnil Jindřich VI. a na vánoce 1194 byl v Palermu slavnostně korunován. Pár dní poté nechal pro podezření ze spiknutí zajmout Sibylu i s dětmi a společně s významnými muži země nechal odvézt do Německa. Richard se pokusil uprchnout, ale byl zrazen a vydán do rukou císařova muže Děpolta z Vohburgu, který jej nechal uvěznit. Roku 1196 se dočkal rozsudku od samotného císaře. Údajně byl nejdříve tažen koňmi ulicemi Capuy a poté byl živý pověšen hlavou dolů. Po dvou dnech agónie byl údajně stále naživu. Kronikář Ansbert zase tvrdí, že jej císař nechal nejdříve pověsit, pak stít a jeho hlavu vztyčit na bráně. Jeho hrabství získal Děpolt z Vohburgu. Obrázky, zvuky či videa k tématu Richard z Acerry ve Wikimedia Commons

Question: Kdy zemřel Richard z Acerry, bratr sicilské královny Sibyly?

Answer: 5. prosince 1196


HTTP 404

Context: Kódy chyb se staly součástí specifikace HTTP verze 0.9, jako základ se použily stavy z FTP protokolu, který už byl zaveden v roce 1985. Ostré nasazení se dočkaly stavové kódy ve verzi HTTP 1.0. Stavové hlášení se skládá z čísla a popisu v anglickém jazyce. Rozlišujeme pět kategorií, přičemž nejznámější značení je 4xx a 5xx. Tedy hlášení o chybě na straně klienta 4xx, nebo na straně serveru 5xx. Poslední dvě čísla pak udávají konkrétní chybu. == Přehled == Pokud je odeslán požadavek, webový server na něj odpoví kódem. První čtyřka znamená, že chyba je způsobena klientem, další dvě číslice vyjadřují, že klient zažádal o neexistující adresu. Odezva obsahuje kód a označení chyby v lidem srozumitelné podobě - specifikace navrhuje frázi Not Found. Většina serverů ponechává výchozí. Chyba 404 bývá vrácena, i pokud požadovaný soubor existoval a byl přesunut, nebo smazán. V prvním případě je vhodnější použít kód HTTP 301, v tom druhém HTTP 410. Chyby 404 by neměly být zaměňovány s chybami DNS (např. nebyl nalezen server). == Vlastní chybové stránky == Většina webových serverů umožňuje nastavit si vlastní chybovou stránku. Internet Explorer (do verze 7) nedokázal zobrazit chybovou stránku menší než 512 bajtů. Namísto ní zobrazil vlastní "přívětivou" chybu. Podobnou funkcionalitu obsahuje i Google Chrome, který na ní zobrazí návrhy. == Falešná 404 == Některé servery nevrací kód 404, ale kód HTTP 200, což může způsobit problém programům kontrolujícím funkčnost odkazů. == Odkazy == Související články Hypertext Transfer Protocol Stavové kódy HTTPExterní odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu HTTP 404 ve Wikimedia Commons Error 404 a další chyby, co číhají na webu

Question: Jaký je stavový číselný kód vrácený serverem, když nenalezne požadovaný soubor?

Answer: 404


Křovinář ostnitý

Context: Křovinář ostnitý (Bothriechis schlegeli) patří k nejhezčím jedovatým hadům Jižní Ameriky. Je zástupcem podčeledi chřestýšovitých. Tento had je zajímavým příkladem biologické konvergence. Svým vzhledem i chováním je téměř dokonalou kopií asijských chřestýšovců rodu (Trimereserus) a afrických stromových zmijí rodu (Ateris). Všichni tito hadi jsou přizpůsobeni k životu v korunách stromů tropického pralesa a jsou si proto tak podobní, že je, např. na fotografii, od sebe těžko rozliší i odborník. Tento had se vyskytuje ve deštných pralesích Střední a severní poloviny Jižní Ameriky, od jižního Mexika po Ekvádor a Peru. Jeho biotopem jsou deštné pralesy a mlžné lesy, zvláště na svazích hor. Vyskytuje se především na území těchto států: Kostarika Panama Peru Ekvádor Venezuela Je to malý had, který dorůstá délky maximálně 70 cm. Jeho zbarvení je velmi proměnlivé, může být v závislosti na lokalitě a poddruhu, trávově zelené, tyrkysové, jasně žluté, světle hnědé či olivové, zpravidla s tmavšími skvrnami na hřbetě. Toto zbarvení hada maskuje ve větvích pralesních stromů či na jejich kůře pokryté lišejníkem. Nad očima má zvětšené šupiny, které tvoří jakési růžky či ostny, podle nichž dostal jméno. Je to noční druh, přizpůsobený životu v korunách stromů. Má chápavý ocas, s jehož pomocí se dokáže udržet ve větvích a ochranné zbarvení. Živí se ptáky, stromovými žábami, zřídkakdy plazy a savci, hlavně drobnými vačicemi. Tento druh je vejcoživorodý. Samice klade 10 - 12 vajec, z nichž se ihned po opuštění jejího těla líhnou mláďata. Jeho jed je hemotoxický, což znamená, že způsobuje rozklad krve. Není však tak silný jako u jiných druhů křovinářů a smrtelná uštknutí nejsou častá. Navíc je tento had poměrně vzácný a neútočný. Chřestýšovití Křovinář Křovinář němý Křovinář sametový Obrázky, zvuky či videa k tématu Křovinář ostnitý ve Wikimedia Commons

Question: Do jaké čeledi se řadí křovinář ostnitý?

Answer: chřestýšovitých


Burger King

Context: Hlavním produktem je hamburger Whopper, který je prodáván také v dalších variantách od nejmenšího Whopper Junior až po Triple Whopper. Skládá se z grilovaného mletého hovězího masa v housce posypané sezamovým semínkem s majonézou, zeleninou a případně dalšími přísadami. První restaurace Burger King v Česku byla otevřena 25. listopadu 2008 v nákupním centru Metropole Zličín v Praze. V Česku získala jako první franchisingovou licenci polská, v Nizozemí registrovaná firma AmRest, provozující též restaurace KFC, Pizza Hut nebo kavárny Starbucks v Polsku a Bulharsku, nyní nově také v Česku, na Slovensku a ve Slovinsku. Kromě těchto licencovaných značek provozuje restaurace pod vlastními značkami freshpoint a Rodeo Drive. Její akcie jsou kotovány na burze ve Varšavě. Jejich zastoupení pro značku Burger King ale není pro ČR exkluzivní a licenci může získat každý, kdo splní podmínky centrály Burger King. V Česku zatím drží další licence také firma JLV (Jídelní a lůžkové vozy), resp. její dceřiná firma BK Team (restaurace Florenc, Václavské nám., Praha 4 - Chodovská ul., dálnice D11), nebo italský stravovací gigant Autogrill (restaurace Praha hl.n. a Šlovice). V Česku jsou otevřeny tyto provozovny: Praha 1 - ulice 28. října Praha 1 - hlavní nádraží Praha 1 - OC Palladium Praha 1 - Václavské náměstí Praha 4 - Chodovská ulice - s "Drive Thru" Praha 5 - Metropole Zličín Praha. 6 - Letiště Václava Havla Praha 8 - ÚAN Florenc Praha 9 - D11, 3.km - s "Drive Thru" Praha 9 - Galerie Harfa Praha 9 - OC Letňany Brno - OC Olympia Ostrava - Forum Nová Karolina Kladno - OC Central Plzeň - OC Plaza ZAVŘENO: Liberec - OC Fórum Ústí nad Labem - U Nádraží 1135 Praha 4 - Centrum Chodov - od ledna 2015 Šlovice - D5

Question: V kterém nákupním centru byla v ČR otevřena první restaurace Burger King?

Answer: Metropole Zličín


DNA

Context: Eukaryotické organismy, jako je třeba člověk, mají velmi komplikovaně sbalenou DNA. Souvisí to s délkou jejich DNA – např. lidský genom má na délku dva metry, přitom buněčné jádro má na délku několik mikrometrů. Dvouvlákno DNA se nejprve nabaluje na bazické proteiny známé jako histony; DNA nabalená na osm histonů vytváří tzv. "nukleozom", a tak na této úrovni DNA vypadá jako řada korálků (nukleozomů) na provázku (DNA). Tyto korálky se však obvykle ještě stáčí do 30 nanometrů tlusté šroubovice. Na vzniku chromozomů se podílí ještě vyšší úrovně sbalení DNA, které jsou však méně prostudované a vznikají jen v určitých fázích buněčného cyklu. DNA je polymerní sloučeninou s vysokou molární hmotností. Molární hmotnost závisí na délce DNA a zhruba platí, že s každým nukleotidem stoupá molární hmotnost o 330 g/mol, v případě dvouvláknové DNA na jeden pár bází připadá asi 650 g/mol. Deoxyribonukleová kyselina je záporně nabitá (díky fosforečnanovým skupinám), a je tedy polárního charakteru. Díky tomu je rozpustná ve vodě, naopak v ethanolu se sráží (neboť dochází k vyvázání záporných nábojů). Po vysrážení má DNA bílou barvu. Izolovaná DNA zaujímá dvoušroubovicové uspořádání, to je však možné rozrušit v procesu denaturace. Typicky se denaturace provádí zvýšením teploty, ale denaturaci způsobuje i nízká iontová síla roztoku nebo silně zásadité prostředí. Naopak kyselé prostředí není vhodné, protože dochází k hydrolýze glykosidových vazeb mezi cukrem a bází. DNA absorbuje v UV oblasti s absorpčním maximem při vlnové délce 260 nm. Při denaturaci DNA se absorbance v této oblasti zvyšuje – tomuto jevu se říká hyperchromní efekt. Je to dáno tím, že na absorpci se v největší míře podílejí báze DNA, které jsou v dsDNA "schované" uvnitř dvoušroubovice.

Question: Jaká je zkratka pro deoxyribonukleovou kyselinu?

Answer: DNA


Šódžo

Context: Šódžo (japonsky 少, anglicky shō či shoujo, v překladu "dívka") je japonské slovo užívané k označení mangy nebo anime určeného hlavně pro dívky ve věku 11-19 let, na rozdíl od šónen zaměřeného na chlapce. Mangy a anime tohoto zaměření jsou převážně romantické, někdy obohacené o milostný mnohoúhelník (například Fušigi júgi). Hlavní postavou je zpravidla dospívající dívka čelící nejrůznějším konfliktům, ať už jsou to každodenní dilemata, romantické pletky, nebo se jen snaží zachránit svět. Šódžo nepostrádá akci a zaměřuje se také na tělesný vývoj jedince. Ao haru Ride Bokura ga ita Card Captor Sakura Fruits Basket Full Moon o sagašite Med a čtyřlístek Kaičó wa Maid-sama Kaleido Star Kareši kanodžo no džidžó Kimi no todoke Maria-sama ga miteru Nana Ouran High School Host Club Sailor Moon Vampire Knight

Question: Pro koho je určeno šódžo?

Answer: pro dívky


Neptun (planeta)

Context: Kromě Tritonu a dalšího původně známého měsíce Nereida objevila dalších šest měsíců americká sonda Voyager 2 při průletu kolem Neptunu v průběhu roku 1989. Dalších 5 měsíců bylo objeveno v letech 2002 a 2003. Poslední, v pořadí 14. měsíc S/2004 N 1 byl objeven pomocí Hubbleova vesmírného dalekohledu v roce 2013. Předpokládá se, že některé měsíce Neptunu, např. Triton, jsou tělesa, která původně vznikla v jiné části sluneční soustavy, jako nejpravděpodobnější se jeví oblast Kuiperova pásu. Tato tělesa byla později zachycena Neptunem do gravitační pasti, čemuž napovídá například retrográdní rotace měsíce Tritonu. Společně se zachycením Tritonu došlo nejspíše ke vzniku vnitřních měsíců. Přílet Tritonu do soustavy mohl způsobit narušení oběžných drah ostatních těles, jelikož se Triton stal největším měsícem v soustavě Neptunu, což způsobilo pozdější vzájemné srážky menších těles, jejich rozpady a spojování vedoucí k celkové přeměně vnitřních měsíců. Jako první opakovaně pozoroval Neptun svým nedlouho předtím zkonstruovaným dalekohledem italský fyzik Galileo Galilei na přelomu let 1612 a 1613.

Question: Jaké je nejchladnější těleso pozorované ve sluneční soustavě ?

Answer: Triton


Japonština

Context: Japonština (japonsky: 日, nihongo) je jazyk, kterým mluví přibližně 130 milionů lidí. Většina z nich žije v Japonsku, část pak v komunitách japonských emigrantů po celém světě. Japonština je aglutinační jazyk s mnoha úrovněmi zdvořilosti promluvy. Systém japonského písma patří k nejsložitějším na světě – používá se kombinace čínských znaků (kandži) a dvě fonetické slabičné abecedy (hiragana a katakana), v některých případech i latinka (rómadži). Do slovní zásoby byla již od 5. století přejímána slova z čínštiny (ve velkém rozsahu), v malém rozsahu z korejštiny a ainštiny. Od prvních kontaktů s Evropany (v 16. století) do japonštiny pronikají i výrazy z evropských jazyků (tzv. gairaigo), nejprve z portugalštiny a nizozemštiny a od reforem Meidži z němčiny, francouzštiny a angličtiny. V současnosti drtivě převažuje angličtina. Japonština patří do rodiny japonsko-rjúkjúských jazyků. Do této rodiny patří i jazyky souostroví Rjúkjú, ty jsou ale velmi často považovány za dialekty (ač nesrozumitelné) japonštiny, a proto se o japonštině často mluví jako o jazykovém izolátu. Nikdy totiž nebyl prokazatelně doložen prajazyk, který by mohl japonštinu genealogicky vázat k jiným jazykům.

Question: Kolik lidí mluví japonsky?

Answer: přibližně 130 milionů


Karel Jaromír Erben

Context: Karel Jaromír Erben (7. listopadu 1811 Miletín – 21. listopadu 1870 Praha) byl český historik, právník, archivář, spisovatel, básník, překladatel a sběratel českých lidových písní a pohádek; představitel literárního romantismu. Patřil mezi významné osobnosti českého národního obrození. Po svých studiích na gymnáziu v Hradci Králové a v Praze byl zaměstnancem Královské české společnosti nauk a sekretářem Českého muzea. Od roku 1851 působil jako archivář města Prahy a od roku 1864 se stal ředitelem pomocných úřadů pražských. Ve svých studijních letech se Erben stýkal s Karlem Hynkem Máchou. Později se také seznámil s Františkem Palackým, spolupracoval s ním (mj. na přípravě českého diplomatáře) a jeho politickými názory byl trvale ovlivněn. Spory s Martinem Hattalou Erbena vyčerpávaly a přispívaly ke zhoršení jeho zdravotního stavu. Erben je znám především jako sběratel lidové poezie. Ve smyslu názorů bratří Grimmů, s kterými se znal, hledal v ústní lidové slovesnosti odraz starých mýtů (slovanských, na rozdíl od Grimmů, kteří hledali germánské), jež lidové podání a tradice během věků přetvořily a často zakryly. Výsledkem Erbenovy sběratelské činnosti byly tři svazky Písní národních v Čechách (1842–1845), jejich přepracované a rozšířené vydání vyšlo roku 1864 s titulem Prostonárodní české písně a říkadla. Nejvíce však Erben proslul sbírkou Kytice z pověstí národních (1853), (zkráceně jen Kytice), která vyšla podruhé roku 1861, a to v rozšířené verzi (s oddílem příležitostných písní) s názvem Kytice z básní K. J. Erbena. Jádrem této sbírky je dvanáct (později vyšla i 13. balada – Lilie) básní oddílu Pověsti národní, jimž předchází úvodní báseň Kytice. == Život == === Dětství a studia === Karel Jaromír Erben se narodil v Miletíně 7. listopadu 1811. Původní příjmení jeho předků bylo však psáno Erban. Jeho rodičům – ševci a sadaři Janu Erbenovi a jeho ženě Anně – se narodila dvojčata Karel a Jan. Jan však již 29. 12. 1811 zemřel. Ani jeho bratr Karel na tom nebyl zdravotně dobře, často churavěl a trpěl poruchou řeči. Základního vzdělání se mu dostalo v miletínské škole, kde vyučovali také jeho strýc a dědeček. Zde postupně rozvíjeli všechna jeho nadání včetně hudebního a připravovali ho na pozdější studia. Rodiče z něj chtěli mít také učitele, on se však kvůli vadě řeči nakonec rozhodl pro studium práv. (Později přispěl k ustavení české právnické terminologii.) Aby mohl studovat na hradeckém gymnáziu, musel si sám obstarat výdělek – a to vyučováním hry na klavír. Na gymnázium nastoupil roku 1825.

Question: Jak se jmenuje 13. balada ze sbírky Kytice, která vyšla později než ostatní?

Answer: Lilie


Dějiny filmu

Context: Prapočátky filmu tvoří němý film. Ten vznikl koncem 19. století. Promítal se s hudebním doprovodem s pomocí gramofonu, klavíru apod. Optické hračky, hrátky se stínem, "magické lucerny", a vizuální triky existují již tisíce let. Mnoho vynálezců, vědců a výrobců pozorovalo vizuální fenomén, kde se řada individuálních statických snímků dala do pohybu a vytvořily iluzi pohybu – koncept pojmenovaný jako Persistence of Vision. Tuto iluzi poprvé popsal britský lékař Peter Roget v roce 1824 a stala se prvním krokem k vývoji kinematografie. Řada technologií – jednoduché optické a mechanické hračky týkající se pohybu a vize – byla vyvinuta na konci 19. století a předcházela tak zrození filmového průmyslu: V 17. století v Římě byla vynalezen Athanasiusem Kircherem první primitivní "magická lucerna". Byl to přístroj s objektivem, který promítal obraz z fólie na stěnu s jednoduchým zdrojem světla (např. svíčkou). 1824 – vynález Thaumatropu (první verze optického klamu, který využíval konceptu Persistence of Vision, poprvé uvedeném ve vědeckém. článku Petera Rogeta), který pojmenoval anglický lékař Dr. John Ayrton Paris. 1831 – objev zákonu elektromagnetické indukce anglickým vědcem Michaelem Faradayem, princip k výrobě elektřiny a pohánění motorů a ostatních strojů (včetně filmových technik).

Question: Kdo poprvé popsal Persistence of Vision?

Answer: Peter Roget


Makrobiotika

Context: Makrobiotika (z řeckého makrós – velký, dlouhý a bios – život) je životní styl a dietní režim, který je založen na taoistickém učení jin a jang. Makrobiotika jako základní potravinu předepisuje obilniny a doplňuje je o další potraviny (místní zelenina a další lokální produkty). Zakazuje požívání průmyslově zpracovaných potravin a většinu živočišných produktů. Makrobiotické učení také omezuje množství tekutin, zakazuje přejídání a požaduje, aby potrava byla před polknutím důkladně rozžvýkána. Standardní makrobiotický talíř tvoří z 50 % celozrnné obilniny, z 30 % zelenina (hlavně tepelně upravená a kvašená), z 15 % luštěniny a mořské řasy, z 5 % polévky. Doplňkově lze zařadit ryby, ovoce mírného pásma, semena, ořechy, oleje apod. Nejstarší zaznamenané použití termínu makrobiotika je v Hippokratově spisu O vzduchu, vodách a místech, jenž pojednává o vlivu prostředí a výživy na lidské zdraví. Slovo "makrobiotika" použil v roce 1796 německý lékař Christoph Wilhelm Hufeland (1762–1836) ve své knize Makrobiotika, neboli umění, jak prodloužit lidský život. Hufeland byl profesorem lékařství v Jeně a později prvním děkanem medicíny na univerzitě v Berlíně. Hufeland postuluje "životní sílu", která se podle něj nachází nejen v živých organismech, ale v menší míře i v ostatních látkách; tuto sílu mohou posilovat nebo oslabovat vlivy prostředí. Podle Hufelandova názoru lze nemocem zabránit především správnou výživou a životosprávou. Japonský vojenský lékař Sagen Išizuka (1850–1909) během své profesní kariéry došel k názoru, že tradiční japonské lékařství je účinnější než západní medicína.

Question: Které potraviny převládají v makrobiotické stravě ?

Answer: celozrnné obilniny


Pán prstenů

Context: Pán prstenů (v anglickém originále The Lord of the Rings) je epický román žánru hrdinská fantasy od Johna Ronalda Reuela Tolkiena, napsaný s přestávkami v letech 1937-1949. Patří mezi nejznámější fantasy příběhy, někdy bývá označován za zakládající dílo žánru. Jedná se o třetí nejprodávanější román vůbec - prodalo se přes 150 milionů výtisků. V roce 1957 získal cenu International Fantasy Award. Dílo je někdy označováno za trilogii, Tolkien je ale koncipoval jako celek složený ze šesti knih a původně si přál, aby vyšly v jednom svazku. Rozdělení do tří svazků včetně jejich pojmenování (Společenstvo Prstenu, Dvě věže a Návrat krále) prosadil vydavatel z obchodních důvodů. Tolkien napsal své smyšlené příběhy včetně Pána prstenů jako mytologii pro Anglii, která na tomto poli značně zaostávala za severogermánskými bratranci. Také potřeboval světy a legendy pro své umělé jazyky, neboť podle jeho slov "jazyk není živý, pokud nemá svoji historii, příběhy, které za ním stojí." Příběh popisuje světový konflikt dobra se zlem. Úkolem dobra v tomto příběhu je zničit Jeden prsten, který ve spojení se svým pánem Sauronem představuje děsivou ničivou sílu ohrožující celou Středozem. V knize sledujeme sjednocení mnoha národů a ras Středozemě v rozhodujícím zápase s Temným pánem Sauronem. V několika dějových liniích je představeno jak kolektivní hrdinství vojsk Západu, tak putování a individuální hrdinství jednotlivých členů Společenstva Prstenu. Ač to autor popíral, k atmosféře knih výrazně přispěla doba jejich vzniku-období druhé světové války a roků před i po ní. Pán prstenů volně navazuje na knihu Hobit aneb cesta tam a zase zpátky. V zájmu návaznosti příběhu provedl Tolkien po vydání Pána prstenů v textu Hobita určité úpravy. Oba romány vycházejí z rozsáhlých dějin fiktivního světa Arda. Příběhy z mytologie tohoto světa jsou obsaženy v knize Silmarillion a v dalších svazcích, které na základě materiálu z otcovy pozůstalosti postupně připravuje k vydání autorův syn Christopher. Dílo bylo několikrát zfilmováno - první díl a část druhého jako animovaný film roku 1978 (režisér Ralph Bakshi), poslední díl jako televizní animovaný film roku 1980 (režiséři Bass a Rankin) a v letech 2001-2003 celý příběh Peterem Jacksonem jako filmová trilogie. Na motivy knihy také vzniklo velké množství počítačových her. Také hry na hrdiny často hledají inspiraci v Tolkienových příbězích. Český překlad pořídila pro osobní potřebu v letech 1979-1980 Stanislava Pošustová, pracovnice knihovny anglistiky FF UK.

Question: Kdy byl napsán román Pán prstenů?

Answer: 1937-1949


Philip K

Context: Během jeho života byla vydána pouze jedna kniha z klasické beletrie, a to Confessions of a Crap Artist (1975, Král úletů). V roce 1963 zavrhl naději na psaní klasické literatury a plně se oddal žánru sci-fi a fantasy. Téhož roku získal ocenění, cenu Hugo, za román Man In the High Castle (1962. Muž z Vysokého zámku). Přesto nezískal podporu velkých nakladatelů a nedokázal se protlačit k mainstreamovým čtenářům. I kvůli tomu během většiny svého života zažíval finanční problémy. Po roce 1978 se Dickovi konečně začalo dařit a stal se slavným a uznávaným spisovatelem. Psal stále méně beletrie a stále více článků o podstatě vesmíru, byly s ním uskutečňovány rozhovory, mimo jiné pro časopis Playboy, dohlížel také na natáčení filmu Blade Runner, jehož pracovní verzi měl možnost zhlédnout roku 1981. Jeho posledním románem je kniha The Transmigration of Timothy Archer (Převtělení Timothyho Archera), která byla vydána krátce po jeho smrti v roce 1982. Za svůj život napsal 36 románů a 121 povídek. Roku 1975 získal za román Flow My Tears, the Policeman Said (Kaňte, mé slzy, řekl policista) cenu John W. Campbell Memorial za nejlepší sci-fi román. Roku 1978 získal za román A Scanner Darkly (Temný obraz) cenu britské asociace BSFA za nejlepší sci-fi román a o rok později na festivalu v Metách vyhrál s tímto románem cenu Graouilly d'Or. Od roku 1983 je každoročně udělována cena Philipa K. Dicka.

Question: Kdy se stal Dick slavným a uznávaným spisovatelem?

Answer: Po roce 1978


Livermorium

Context: Livermorium, chemická značka Lv, pův. ununhexium, lat. Livermorium je transuran s protonovým číslem 116. V roce 2011 IUPAC předložila k veřejné diskusi své doporučení pojmenovat prvek livermorium na počest sídla ústavu Lawrence Livermore National Laboratory, kde v roce 1977 poprvé proběhl pokus o syntézu prvku. Návrh vychází z dohody objevitelů prvků 114 a 116 a jejich společného návrhu. Ruští objevitelé předtím navrhovali jméno moscovium na počest Moskevské oblasti, kde leží sídlo Spojeného ústavu jaderných výzkumů v Dubně. Nové jméno bylo oficiálně schváleno IUPAC 30. května 2012. V roce 1999 oznámili vědci z Lawrence Berkeley National Laboratory objev prvků livermoria a oganessonu, článek byl publikován v časopise Physical Review Letters. O rok později svůj objev stáhli zpět na základě faktu, že se přípravu nepovedlo provést v jiné laboratoři. V roce 2001 publikovali vědci ze Spojeného ústavu jaderných výzkumů v Dubně přípravu 292Lv ostřelováním atomů 248Cm atomy 48Ca, pozdější analýzou byl výsledný izotop změněn na 293Lv (namísto 4 neutronů byly v reakci emitovány pouze 3). : : : : : : : 20 : : 48 : : : C a : + : : : 96 : : 248 : : : C m : → : : : 116 : : 296 : : : : L v : : ∗ : :.

Question: Kde poprvé proběhl pokus o syntézu livermoria?

Answer: ústavu Lawrence Livermore National Laboratory


Francie

Context: V šedesátých letech 20. století se prostřednictvím dvoustranných smluv se Španělskem, Portugalskem, Jugoslávií a zeměmi bývalých kolonií, tj. Marokem a Tuniskem, silněji rozvinula snaha o najímání pracovní síly z jižní a jihovýchodní Evropy a také ze severní Afriky. V polovině padesátých a šedesátých let 20. století dosáhl počet úředně hlášených cizinců (bez Alžířanů) čísla 2,3 milionu. V letech prudkého rozvoje se imigrace vymkla kontrole. Migranti přicházeli stále častěji spontánně nebo na osobní výzvy. Ztráta kontroly nad imigrací na přelomu šedesátých a sedmdesátých let 20. století a zvýšený nárůst nelegálních pracovních poměrů vedly k tomu, že došlo k omezování možností jak přiblížit způsoby zprostředkování práce a pracovní či bytové možnosti minimálním sociálním požadavkům. Nelegální práce a vysoká nezaměstnanost vedly ke stupňování napětí mezi domácími obyvateli a imigranty, především severoafrickými, ale také mezi jednotlivými etnicko-kulturními skupinami přistěhovalců. Počátkem osmdesátých let 20. století začalo docházet k otevřeným vzpourám a pouličním bitkám s policií. Ukončení náboru pracovních sil změnilo charakter imigrace, který se projevil zvýšeným příchodem dalších rodinných příslušníků především z mimoevropských oblastí (ze severní Afriky a Turecka). V polovině devadesátých let 20. století odvozovalo svůj původ z celkového počtu 55 milionů Francouzů asi 18 milionů alespoň částečně od rodičů nebo prarodičů pocházejících ze zahraničí. Podle článku 2 ústavy je úředním jazykem Francie francouzština, románský jazyk odvozený z latiny. Dále je používána němčina a arabština. Tradičně dominantní římskokatolická země se znatelným protiklerikálním vlivem. Svoboda náboženství je dána ústavou; inspirace pochází ze Všeobecné deklarace lidských práv. Dominantní koncept vztahu mezi veřejnou sférou a věřícími zabezpečuje, že vláda a vládní instituce (jako například školy) by neměly zasahovat do věcí víry a stejně tak církev by se neměla žádným způsobem angažovat v politické činnosti. Vláda samotná neudržuje statistiky o víře svých občanů. Statistiky The World Factbook ukazují následující čísla: Římskokatolické křesťanství 83-88 %, islám 5-10 %, protestantismus 2 %, židovské náboženství 1 %. Avšak podle průzkumu z roku 2003 považuje 41 % lidí existenci boha za vyloučenou, 33 % se považuje spíše za ateisty a 51 % lidí o sobě řeklo, že jsou křesťané. Na počátku 20. století žilo ve Francii mnoho lidí na venkově a řídili se podle křesťanských tradic. Během tohoto století nastalo ale mnoho změn: došlo k vylidnění venkova a mnoho lidí se odvrátilo od křesťanství. Toto vedlo k mnoha změnám ve společenských zvycích. Mnoho mladých muslimů ve Francii čelí diskriminaci[zdroj? ] a vysoké nezaměstnanosti, která na předměstích Paříže dosahuje přes 50%, a na jejich komunitu mají stále větší vliv radikální islamističtí salafisté.

Question: Jaký jazyk je úředním jazykem Francie?

Answer: francouzština


Oštěp

Context: Oštěp je původně vrhací a bodná zbraň. Dnes také sportovní náčiní. Oštěp je vrhací a bodná zbraň, jedná se o historickou bodnou zbraň která je lehčí a kratší variantou kopí, dnes běžně užívanou především jako sportovní náčiní. Podlouhlá zbraň, s tělem (ratištěm) určité délky opatřeným hrotem. Ratiště historických oštěpů bylo zpravidla dřevěné nebo bambusové. Moderní oštěpy jsou konstruovány z duralu nebo kompozitních materiálů. Hrot může být například kamenný, kostěný nebo u modernějších oštěpů kovový. Nejprimitivnější oštěpy byly zakončeny pouze zaostřeným koncem ratiště. U oštěpu je nutností, aby byl rovný, kvůli zachování správné dráhy letu. Nejjednodušším oštěpem je zaostřený bambus.[zdroj? ] Oštěp římských legionářů zvaný "pilum" je mnohými považován za nejdokonalejší ve své kategorii. Skládá se z až 40 cm dlouhé úzké kovové části zakončené hrotem, která je k ratišti připojena dřevěnými nýty. Takovýto oštěp byl schopen projít štítem prvního muže, mužem samým a posléze se ještě zabodnout do štítu muže stojícího za ním. I když náhodou prošel jen štítem, po dopadu se vlastní vahou ohnul a nebylo ho možno vytáhnout. Výše zmíněný dřevěný spoj sloužil k tomu aby se oštěpy po dopadu rozpadly ve dví a nemohly být nepřítelem vrhnuty nazpět. Jako sportovní náčiní je vyroben z duralu. Hod oštěpem je například součástí olympijské lehkoatletické disciplíny desetiboje (obecně atletického víceboje). Lovecký oštěp Kopí Desetiboj Hod oštěpem Vrhač oštěpů Obrázky, zvuky či videa k tématu oštěp ve Wikimedia Commons

Question: Co je to oštěp ?

Answer: vrhací a bodná zbraň


Národní muzeum

Context: ) České muzeum hudby (Karmelitská ulice, Praha) Muzeum Bedřicha Smetany (Novotného lávka 1, Praha) Muzeum Antonína Dvořáka (Ke Karlovu 20) Památník Jaroslava Ježka (Kaprova ulice, Praha) Památník. Antonína Dvořáka (Nelahozeves) Památník Bedřicha Smetany (Jabkenice) Památník Josefa Suka (Křečovice) Lapidárium Národního muzea (Výstaviště, Praha) 7 - Holešovice Národopisné muzeum Národního muzea (Letohrádek Kinských) Praha 5 Národní památník na Vítkově (U Památníku 1990, Praha) Památník Františka Palackého a Františka Ladislava Riegra (Palackého ulice, Praha) Muzeum české loutky a cirkusu (Prachatice) Zámek Vrchotovy Janovice Klavír? Klavír! Klavír! Tajemství i krása klávesových nástrojů v proměnách staletí (Státní zámek Litomyšl) Památník Jiřího Melantricha z Aventina (Rožďalovice) Podrobnější informace naleznete v článku Knihovna Národního muzea. Součástí Národního muzea je také knihovna. Všeobecná část knihovny a oddělení rukopisů a starých tisků je umístěno v hlavní budově muzea, unikátní soubor historických i současných novin a časopisů je uložen v Místodržitelském letohrádku v pražské Stromovce. Knihovna NM také zajišťuje provoz Muzea knihy v zámku ve Žďáru nad Sázavou. Podrobnější informace naleznete v článku Archiv Národního muzea. Od počátků patří k Národnímu muzeu, v současné době jsou jeho pracoviště a studovna v Praze 7, Na Zátorách.

Question: Je součástí Národního muzea v Praze také knihovna?

Answer: Součástí Národního muzea je také knihovna.


Hollywoodský chodník slávy

Context: Hollywoodský chodník slávy je chodník na Hollywood Boulevard a Vine Street v Los Angeles v USA, které zdobí více než 2000 pěticípých hvězd se jmény a příjmeními známých osobností filmu, hudby a televize. Hvězdu zde nemusí mít pouze žijící osoby, ale i fiktivní postavy. První hvězdu zde položili 8. února 1960 pro herečku Joanne Woodwardovou.Chodník spravuje společnost Hollywood Historic Trust. Podmínkami, které jsou potřeba k získání hvězdy, jsou souhlas k uspořádání ceremoniálu a zaplacení 25 000 dolarů k tomuto ceremoniálu. == Charakteristika == Chodník slávy je uzavřený, přibližně 5,6 km dlouhý. Umístění hvězd je trvalé s výjimkou oprav a technických přestaveb chodníku. Každá hvězda je vyrobena z růžového broušeného betonu, orámovaná bronzem a vložená do černého čtverce. Ve hvězdě je z bronzu vyroben nápis se jménem honorované osobnosti. Pod jménem je kruhový bronzový emblém, znázorňující kategorii, ve které osobnost svoji hvězdu získala. Chodník slávy (stejně tak jako známý nápis Hollywood) se občas objevuje i v některých amerických filmech odehrávajících se přímo v Hollywoodu, mezi nejznámější z nich patří romantický film Pretty Woman z roku 1990. == Odkazy == === Literatura === ZUNA, Pavel. Den, kdy vznikl hollywoodský chodník slávy (8. únor) [film online]. Střih: Lucie Douchová. Dramaturg: Pavel Zuna. Produkce: Lucie Dřízhalová. Šéfproducent: Lukáš Záhoř. Stream.cz, 8. 2. 2016 [cit. 2016-02-08]. Dostupné online. === Reference === === Související články === Seznam chodníků slávy Kanadský chodník slávy === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Hollywoodský chodník slávy ve Wikimedia Commons

Question: Jaké útvary se nachází na Hollywoodském chodníků slávy?

Answer: pěticípých hvězd


LZ 127 Graf Zeppelin

Context: LZ 127 Graf Zeppelin byla nejúspěšnější vzducholoď z celé éry těchto strojů. Byla pojmenována po slavném staviteli vzducholodí, hraběti Ferdinandu von Zeppelinovi. Podobné jméno nese i letadlová loď Graf Zeppelin. Vzducholoď Graf Zeppelin byla postavena v dílnách v německém Friedrichshafenu podle projektu Ludwiga Dürra, který se podílel i na konstrukcích všech předchozích zeppelínů. Jejím hlavním prosazovatelem a později i kapitánem byl Hugo Eckener. Poprvé vzlétla 18. září roku 1928. Objem vodíkové náplně činil 85 036 m3, délka 236 m, cestovní rychlost 115 km/h, maximální rychlost 130 km/h, dolet 12 000 km. Vzducholoď byla vybavena pěti motory Maybach VL 2 po 390 kW, poháněnými speciálně vyvinutým Blauovým plynem, nazvaným podle vynálezce Hermanna Blaua z Augsburgu (směs propylenu, methanu, ethanu, ethynu, butylenu a vodíku), který měl stejnou hustotu jako vzduch a jeho spotřeba se tedy neprojevovala změnou vztlaku vzducholodi. Jeho zásoby, uložené ve speciálním balonetu, činily 30 000 m3. Vzducholoď měla duralovou tuhou kostru s centrálním kýlem, cestující a posádka dleli v gondole umístěné pod přední částí trupu. V roce 1929 provedla vzducholoď propagační dvoutýdenní cestu kolem zeměkoule jako první létající dopravní prostředek s platícími pasažéry na palubě. V květnu 1930 se konal první zkušební let do Jižní Ameriky a o rok později tam začala vzducholoď dopravovat pasažéry na pravidelné lince. V roce 1931 absolvoval Graf Zeppelin úspěšnou polární výpravu mapující severní pobřeží Ruska. V dalších letech vzducholoď létala na pravidelné lince z Německa do Brazílie. Během deseti let úspěšného provozu urazil Graf Zeppelin za 17 177 letových hodin (to jsou 2 roky čistého času) 1 700 000 km, dopravil 34 000 cestujících a 78 tun pošty. Měsíc po katastrofě vzducholodi Hindenburg v roce 1937 byl Graf Zeppelin vyřazen z provozu a přemístěn do muzea. V březnu 1940 byl na příkaz ministra vzdušných sil Hermanna Göringa rozebrán do šrotu. == Odkazy ==

Question: Kdo byl kapitánem vzducholodi Graf Zeppelin?

Answer: Hugo Eckener


Lithium

Context: Lithium se výrazně liší svými vlastnostmi od vlastností ostatních alkalických kovů, ale v mnohém se podobá vlastnostem kovů alkalických zemin. Rychle reaguje s kyslíkem i vodou a v přírodě se s ním proto setkáváme pouze ve formě sloučenin, za vyšší teploty slučuje přímo s dusíkem na nitrid lithný Li3N. Ze skupiny alkalických kovů je lithium nejméně reaktivní, avšak jako jediný alkalický kov se slučuje za vyšší teploty přímo s uhlíkem na karbid Li2C2 a křemíkem na silicid Li6Si2. Elementární kovové lithium lze dlouhodobě uchovávat např. překryté vrstvou alifatických uhlovodíků jako petrolej nebo nafta. Lithium se stejně jako i ostatní alkalické kovy vyskytuje pouze v oxidačním stavu Li+. Soli lithia barví plamen karmínově červeně. Bylo objeveno roku 1817 švédským chemikem Johannem Arfvedsonem v aluminosilikátových horninách petalitu. Brzy na to bylo lithium dokázáno a objeveno i ve spodumenu a lepidolitu. Podobnost lithia s dalšími již objevenými alkalickými kovy zpozoroval již Johann Arfvedson. Lithium dostalo název z řeckého lithos - kámen. Červené zbarvení plamene lithia pozoroval poprvé Leopold Gmelin roku 1818. Čisté lithium bylo poprvé připraveno Robertem Wilhelmem Bunsenem a Michaelem Matthiessenem v roce 1855 elektrolýzou roztaveného chloridu lithného. Ve vesmíru patří lithium přes svoji velmi nízkou atomovou hmotnost mezi poměrně vzácné prvky - na jeden jeho atom připadá přibližně 1 miliarda atomů vodíku. Při termonukleárních reakcích horkých hvězd vzniká totiž jen přechodně a brzy se zpětně štěpí na lehčí prvky. Lithium na Zemi tudíž nepochází z protoplanetárního disku (na rozdíl od většiny prvků), ale vznikalo až jaderným rozpadem těžších kovů.

Question: Jakou chemickou značku má lithium?

Answer: Li


Forsing

Context: Forsing (používá se též anglický termín forcing) je v matematice obecná důkazová technika, která je základní metodou pro dokazování relativních konzistencí v teorii množin. Poprvé ji použil roku 1962 americký matematik Paul Cohen. O rok později užitím forsingu dokázal bezespornost negace hypotézy kontinua s axiomy Zermelo-Fraenkelovy teorie množin. Ještě v 60. letech 20. století byla rozpracována Dana Scottem, Robertem Solovayem a Petrem Vopěnkou do teorie booleovsky ohodnocených modelů. Forsing je v současné době v podstatě univerzální metodou pro dokazování relativních konzistencí v teorii množin. Tento odstavec obsahuje velmi zjednodušené podání základní myšlenky forsingu, které má pouze motivační smysl a je matematicky zcela nepřesné. Přesný popis metody forsingu je v následujících odstavcích. Metoda forsingu spočívá v rozšiřování modelů teorie množin do modelů nových přidáním prvků, které zajistí platnost požadovaného tvrzení v takto rozšířeném modelu. V obecné výchozí situaci je tedy dán nějaký model : : : M : : {\displaystyle M} teorie množin, o kterém díky Löwenheim-Skolemově větě můžeme předpokládat, že je spočetný (to je čistě technický požadavek, který je možno obejít). Předpokládejme, že je dán nějaký model teorie množin : : : N : : {\displaystyle N} rozšiřující : : : M : : {\displaystyle M} , tj. : : : M ⊆ N : : {\displaystyle M\subseteq N} . V této situaci mohou existovat prvky modelu : : : N : : {\displaystyle N} , které nejsou prvky : : : M : : {\displaystyle M} , ale jsou podmnožinami : : : M : : {. \displaystyle M} , tj. taková : : : x : : {\displaystyle x} , že : : : x ∈ N ∖ M : : {\displaystyle x\in N\setminus. M} a : : : x ⊆ M : : {\displaystyle x\subseteq M} (taková x jsou pak "polomnožinami" v : : : M : : {\displaystyle M} ). Cílem forsingu je sestrojit nějaký model : : : M [ G ] : : {\displaystyle M[G]} ležící mezi : : : M : : {\displaystyle M} a : : : N :.

Question: Který matematik jako první použil důkazovou techniku forsing?

Answer: Paul Cohen


Rumunsko

Context: V roce 2015 byl rumunský premiér Victor Ponta obviněn z korupce a praní špinavých peněz a po protestech odstoupil z funkce i s celou svou vládou. Kvůli podezření z korupce v roce 2015 ve funkci skončili i ministr financí nebo předseda Úřadu pro bezúhonnost, který má za úkol boj proti korupci. Před soudem se ocitli i bývalý premiér Adrian Năstase nebo mediální magnát Adrian Sarbu. Speciální prokuratura v letech 2014 až 2016 obžalovala ze zneužití postavení 2000 lidí a škodu v souvislosti s jejich korupčním jednáním vypočítala na částku 27 miliard korun. V lednu 2017 vydala rumunská vláda dekret o beztrestnosti některých trestných činů spojených s korupcí, který by poskytl "amnestii" politikům odsouzeným z korupce. Z korupčního jednání je mimo jiné obviněn i předseda vládní strany Liviu Dragnea. Proti vládnímu nařízení protestovaly statisíce Rumunů a vláda nakonec nařízení v únoru 2017 stáhla. Podrobnější informace naleznete v článku Obyvatelstvo Rumunska. Národnostní skupiny (údaje z roku 2002): Rumuni 89,5 % Maďaři 6,6 % Romové 2,5 % Ukrajinci 0,8 % Němci 0,3 % Rusové 0,2 % Turci 0,2 % další 0,4 % Komunita Čechů žijících v oblasti Banátu od první poloviny 19. století podle údajů z roku 2010 čítá 2 242 osob. Před deseti lety nicméně v banátských vesnicích žilo dvakrát více Čechů – jejich počet se kvůli emigraci každým rokem snižuje, především z důvodu vysoké nezaměstnanosti. Na vytváření nových pracovních míst, především pro mladé, se soustřeďuje organizace Člověk v tísni, působící v místě již od roku 2000. V roce 1992 žilo v Rumunsku 5 800 Čechů. V Karpatech žijí maďarští Sikulové, kteří byli v minulosti pověřeni ostrahou uherských hranic. Němci v Sedmihradsku tzv. Sasové se v oblasti usazovali již ve 13. století a ještě v roce 1930 žilo v Rumunsku 745 000 Němců. V deltě Dunaje žijí ruští Lipované, potomci starověrců, a také Ukrajinci, kteří jsou potomci záporožských kozáků. Část Ukrajinců v rumunských Karpatech se označuje za Rusíny. Na území Dobrudže žijí ještě z dob Osmanské říše Turci, Tataři a Nogajci. V roce 1930, před holokaustem, žilo v Rumunsku 728 000 Židů.

Question: kolik odhadem Čechů žije v oblasti rumunského Banátu?

Answer: 2 242


Sluneční soustava

Context: Dráhy nejsou dokonale eliptické, protože tělesa sluneční soustavy se vzájemně ovlivňují, navíc je potřeba počítat s relativistickými efekty, především blízko Slunce. Sluneční soustava je součástí Galaxie nepřesně nazývané Mléčná dráha. Ta je dále součástí tzv. Místní skupiny galaxií, kam patří galaxie M 31 v Andromedě a přes 30 dalších menších vesmírných objektů. Místní skupina galaxií pak patří do Místní nadkupy galaxií (Supergalaxie). Zhruba 99,866 % celkové hmotnosti sluneční soustavy tvoří samo Slunce, které svou gravitační silou udržuje soustavu pohromadě. Zbylých 0,133 % připadá na planety a jiná tělesa. Soustava se rozkládá do vzdálenosti přibližně 2 světelných let, pásmo komet do vzdálenosti přibližně 1 000 astronomických jednotek AU, planetární soustava 50 AU. Soustava vznikla asi před 5 miliardami let (různé zdroje uvádějí rozmezí 4,55–5 miliard let). Planety jsou v pořadí od Slunce Merkur (☿), Venuše (♀), Země (♁), Mars (♂), Jupiter (), Saturn (♄), Uran (♅/) a Neptun (♆). Prvních pět planet bylo rozlišeno už ve starověku. Po svém objevení byly mezi planety na čas zařazeny i Ceres (do 1850) a Pluto (do 2006). Ty však nejsou ve svých zónách dominantními objekty, a tak jsou od roku 2006 označovány jako trpasličí planety. K nim se přidal v roce 2005 objekt s provizorním názvem 2003 UB313, od roku 2006 nazývaný Eris, který je pouze nepatrně menší, ale hmotnější než Pluto. Čas od času se objevují úvahy o existenci dalších planet, jako např. v roce 2016 byla předpovězena Devátá planeta. Důležitými složkami sluneční soustavy jsou také planetky tzv. hlavního pásu na drahách mezi Marsem a Jupiterem. V hlavním pásu planetek se také nachází trpasličí planeta Ceres. Překvapivě mnoho poměrně velkých těles je především v posledním desetiletí nacházeno v oblasti tzv. Kuiperova pásu za drahou Neptunu (Quaoar, Orcus aj.), případně i dále (Sedna). Úplný okraj naší soustavy pak tvoří obrovská zásobárna kometárních jader – tzv. Oortův oblak. == Vznik == Vědecká teorie jejího vzniku předpokládá, že před více než 4,6 miliardami let se v Galaxii začaly shlukovat částečky prachu a plynu – vznikal jakýsi obrovský prachoplynný mrak. Pravděpodobně přeměna nedaleké hvězdy v supernovu, kterýžto děj doprovázely tlakové vlny, přiměla mračno k pohybu. Částečky prachu a plynu se zformovaly do prstenců rotujících kolem hustého a hmotného středu mraku.

Question: Jak se jmenuje nejmenší trpasličí planeta sluneční soustavy?

Answer: Ceres


Karel IV

Context: Anna Lucemburská (1366-1394), anglická královna ∞ 1383 Richard II. (1367-1400) 8. Zikmund Lucemburský (1368-1437), uherský a český král a římský císař 1/ 1385 Marie Uherská (1371-1395) 2/ 1408 Barbora Celjská (mezi 1390 a 1395-1451) 9. Jan Zhořelecký (1370-1396), braniborský markrabě a zhořelecký vévoda ∞ 1388 Kateřina Meklenburská (kolem 1371-1400) 10. Karel (1372-1373) 11. Markéta "Mladší" Lucemburská (1373-1410) ∞ Jan III. z Hohenzollernu (* kolem 1369-1420) 12. Jindřich (1377-1378) Z neznámé souložnice: Vilém, levoboček, doložený z jediné listiny r. 1377 Roku 2005 Česká televize uspořádala anketu Největší Čech, v níž diváci měli zvolit největší osobnost českých dějin. Šlo o soutěž založenou na formátu britské BBC Greatest Britons. Za největšího Čecha byl zvolen právě Karel IV., když získal 68 713 hlasů. S odstupem skončil druhý Tomáš Garrigue Masaryk, který získal 55 040 hlasů. Karel IV. je vyobrazen též na české bankovce o nominální hodnotě 100 Kč, která je v oběhu od 30. června 1993. Roli krále Karla v českém kolektivním vědomí ilustruje i fakt, že se stal součástí populární kultury. K jeho oblibě přispěla například hudební komedie Zdeňka Podskalského z roku 1973 Noc na Karlštejně, natočená na motivy stejnojmenné hry Jaroslava Vrchlického. Ve filmu Karla ztvárnil Vlastimil Brodský. O Karlově životě pojednává i komedie Slasti Otce vlasti režiséra Karla Steklého z roku 1969. Mladého panovníka zde hrál Jaromír Hanzlík. U příležitosti 700 let od Karlova narození natočila roku 2016 Česká televize výpravný snímek Hlas pro římského krále, pojednávající především o vztahu Karla a jeho otce Jana.

Question: V jaké anketě zvítězil Karel IV. v roce 2005?

Answer: Největší Čech


Nico (balet)

Context: Nico je balet velšského hudebníka a skladatele Johna Calea. Autorem choreografie je nizozemský choreograf Ed Wubbe. Poprvé byl předveden dne 4. října 1997 v divadle Schouwburg v Rotterdamu baletním souborem Scapino Ballet. Cale později, v roce 1998, vydal audiozáznam představení na albu Dance Music. Balet byl inspirován životem německé zpěvačky a herečky Nico, se kterou skladatel Cale během jejího života často spolupracoval. Na začátku představení je tanečnice zabalena do hliníkové fólie a postupně se jí svými pohyby zbavuje. Později se na jevišti objevuje více tanečníků. == Reference ==

Question: Kdy byl poprvé předveden balet Nico?

Answer: 4. října 1997


Linux

Context: Linux nebo GNU/Linux (viz GNU/Linux kontroverze) je v informatice označení pro svobodný a otevřený počítačový operační systém, který je založený na linuxovém jádru. Linuxové systémy jsou šířeny v podobě distribucí, které je možné nainstalovat nebo používat bez instalace (tzv. live CD). Používané licence umožňují systém zdarma a velmi volně používat, distribuovat (kopírovat, sdílet) i upravovat. Tím se odlišuje od proprietárních systémů (např. Microsoft Windows či Mac OS X), za které je nutné platit a dodržovat omezující licence. Operační systém Linux používá unixové jádro, které vychází z myšlenek Unixu a respektuje příslušné standardy POSIX a Single UNIX Specification. Název je odvozen z křestního jména jeho tvůrce Linuse Torvaldse a koncovka písmenem "x" odkazuje právě na Unix (podobně jako XENIX, Ultrix, IRIX, AIX a další UN*Xy). Jádro Linuxu umožňuje spouštět více programů (úloh) najednou. Každý program se může skládat z jednoho nebo více procesů, tedy se jedná o víceúlohový systém. Každý proces potom může mít jeden nebo více podprocesů. Operační systémy, které umožňují běh více procesů, nebo dokonce podprocesů současně, jsou schopny využít i vícejádrové a víceprocesorové počítače a výrazně zefektivnit práci uživatele. Jádro Linuxu je víceuživatelské, takže umožňuje spouštět programy různých uživatelů, například jeden uživatel může obsluhovat počítač přímo, zatímco další mohou obsluhovat stejný počítač například přes síť nebo dokonce Internet. Příslušné uživatelské účty jsou před neoprávněným přístupem chráněny autentizací, například jménem a heslem. Uživatelé mají přidělena různá práva, od naprosté kontroly nad systémem, kterou má obvykle správce (root), až do různé míry omezené účty uživatelů. V současné době je označením Linux míněno nejen jádro operačního systému, ale zahrnuje do něj též veškeré programové vybavení (software), které uživatelé používají (tj. aplikace, utility, grafické uživatelské rozhraní apod.) i přesto, že je vyvíjeno nezávisle na samotném jádře Linuxu. Linux je šířen v podobě linuxových distribucí, které obsahují jak zmíněné jádro, tak zmíněný doplňující software v takové formě, která usnadňuje jeho instalaci a používání (instalace někdy není nutná, viz Live CD). Linux je open source software, což znamená, že jsou k dispozici jeho zdrojové kódy, které lze za dodržení jistých podmínek upravovat a vše dále šířit. Pro ochranu před zneužitím zdrojových kódů používá open source software různé licence. Samotné jádro Linuxu je chráněno a šířeno pod licencí GPLv2 (s důležitou výjimkou).

Question: Na čem je založen Linux?

Answer: linuxovém jádru


Malý princ

Context: Malý princ (francouzsky Le petit prince) vydaný v roce 1943 je nejznámější literární dílo francouzského spisovatele a pilota Antoina de Saint-Exupéryho. Jde současně o jeden z nejznámějších pohádkových příběhů moderní světové literatury. Kniha obsahuje mnoho metafor a přirovnání, lze zde najít myšlenky, které autor konkrétněji vyjádřil v Zemi lidí. Kniha vypráví příběh pilota (samotného Exupéryho), který ztroskotá na Sahaře a tam se setkává s Malým princem, jenž sem přišel z daleké planetky. Kniha obsahuje také autorovy kresby, které jsou reprodukovány ve většině vydání. Kniha byla přeložena do více než 180 jazyků a dialektů. Prodalo se celosvětově více než 80 milionů kopií. Jde o jednu z 50 nejprodávanějších knih[zdroj? ]. Dílo bylo zpracováno v několika filmových adaptacích, včetně filmového muzikálu Lernera Loeweho, dvou oper a jednoho animovaného seriálu. Jde o vhodnou knihu pro začátečníky při studiu francouzského jazyka. Vypravěč v osmi kapitolách seznamuje čtenáře s příběhem Malého prince. Vypravěč (samotný Antoine de Saint-Exupéry) uvízne v poušti a snaží se opravit svůj letoun, když se náhle objeví Malý princ. Prosí vypravěče, aby mu nakreslil beránka. Vypravěč, který neví, jak jej nakreslit, nakreslí hroznýše se slonem uvnitř žaludku, kresbu, kterou považovali dospělí za klobouk. "Né Né" říká princ. "Já nechci hroznýše se slonem uvnitř! Já chci beránka..." Vypravěč nakreslí beránka, ale kresby se Malému princi nelíbí. Nakonec vypravěč nakreslí bednu, ve které je beránek. Malý princ, který vidí beránka v bedně, tak, jak vidí slona v hroznýši, říká "To je perfektní." Vypravěč hovoří o asteroidu, domovu malého prince. Malý princ žije na planetce B612 o velikosti domu. Tráví svůj den péčí o ni, vytrhává baobaby, které tam neustále zakořeňují. Stromy by proměnily planetku v prach, kdyby je někdo nevytrhal. Malý princ si zamiluje růžičku, a ta, zdá se, jeho cit opětuje, protože největší ho nechá odejít a to je projevem čisté lásky. Na planetce jsou také tři sopky (dvě činné a jedna vyhaslá). Malý princ opouští svůj domov, aby viděl vesmír, při své cestě navštíví šest dalších planetek (číslovaných od 325 do 330), každá obývaná jiným dospělým. Král, který vládne celému vesmíru, káže hvězdám činit to, co dělají i bez něj. Každý člověk je jeho poddaný a musí ho poslouchat, neboť jsou jeho rozkazy rozumné.

Question: Kdo napsal Malého prince?

Answer: Antoina de Saint-Exupéryho


Hydrologie

Context: Hydrologie (z řečtiny: Yδ, Yδ+Λ, Hydrologia, "studium vody") je věda zabývající se pohybem a rozšířením vody na Zemi. Studuje také hydrologické cykly a vodní zdroje. Odborník zabývající se hydrologií je hydrolog. Může pracovat v geografických či jiných přírodovědných oborech nebo ve vodohospodářství, případně v ochraně přírody. Součástmi hydrologie jsou hydrografie, hydrometeorologie a hydroklimatologie, hydrologie povrchových vod, hydrogeologie a výzkum kvality vody. Oceánografie a meteorologie nejsou zahrnuty, protože voda je zde pouze jedním z důležitých aspektů. Hydrologický výzkum není užitečný pouze pro lepší poznání okolního světa, ale také pro lepší pochopení ochrany přírody, jejích zásad a plánování. Hydrologické znalosti a dovednosti lidstvo získává již po tisíce let. Například už kolem roku 4000 př. n. l. byl přehrazen Nil,[zdroj? ] aby se zvýšila zemědělská produkce okolní vyprahlé krajiny. Města v Mezopotámii byla před povodněmi chráněna vysokými hliněnými valy. Řekové a Římané rozvinuli stavbu akvaduktů, zatímco Číňané budovali zavlažovací a protipovodňová díla.[zdroj? ] Marcus Vitruvius popsal v 1. stol př. n. l. filosofickou teorii hydrologického cyklu, v kterém jsou srážky dopadající v horách pohlcovány zemským povrchem, což vede k vytváření pramenů a vodních toků.

Question: Je součástí hydrologie hydrorafie?

Answer: Součástmi hydrologie jsou hydrografie, hydrometeorologie a hydroklimatologie, hydrologie povrchových vod, hydrogeologie a výzkum kvality vody.


Spejbl a Hurvínek

Context: Ještě dříve, r. 1938, přišla na svět paní Drbálková, vytvořená a mluvená Janem Vavříkem-Rýzem. R. 1955 vznikla paní Švitorková, kterou navrhl Radko Haken a vyřezal Bohumil Rubeš a kterou do r. 1961 mluvila Míla Mellanová. Další postavy zatím asi přibývat nebudou. Dialogy obou protagonistů postavil na principu zaskočeného učitele, maskujícího svou nedotknutelnost rodičovskou autoritou a důsledně zvídavého žáka. Jeho loutkové postavičky si záhy získaly obrovskou popularitu a rozhovory obou hrdinů byly nahrávány na gramofonové desky, které jejich slávu dále šířily. Po smrti Josefa Skupy propůjčil svůj hlas loutkám Spejbla a Hurvínka Miloš Kirschner. Máničku mluvila Anna Kreuzmannová, od r. 1945 Božena Weleková a od r. 1969 mluví Helena Štáchová Máničku i Paní Kateřinu. Po smrti M. Kirschnera se třetím interpretem Spejbla a Hurvínka stal Martin Klásek. Na návštěvě u Spejbla a Hurvínka (1972) Znovu u Spejbla a Hurvínka (1974-1975) Hurvínek vzduchoplavcem (1997) Hurvínkův rok (2003) Divadlo Spejbla a Hurvínka Spejbl Hurvínek Obrázky, zvuky či videa k tématu Spejbl a Hurvínek ve Wikimedia Commons Divadlo Spejbla a Hurvínka Hurvínkova planetka (CZ Fan web) Loutka Spejbl

Question: Kdo propůjčil svůj hlas loutkám Spejbla a Hurvínka po smrti Josefa Skupy?

Answer: Miloš Kirschner


K2

Context: V roce 2008 zde během série nehod při jediném výstupu zemřelo 11 horolezců. První člověk na světě, který zdolal K2 dvakrát, je český horolezec Josef Rakoncaj (1983 a 1986). Po něm se to doposud podařilo pouze španělskému horolezci Juanitovi Oiarzabalovi (1994 a 2003) a Šerpovi Jangbu (2000 a 2001 s kyslíkovým přístrojem). Josef Rakoncaj se spolulezcem Agostinem da Polenzou také v roce 1983 přežili nejvyšší bivak v historii K2, po dosažení vrcholu hory museli přenocovat jen 50 metrů pod ním. Jediné dva (neúspěšné) pokusy o zimní výstup na K2 provedli Poláci klasickou cestou v letech 1987/1988 a 2003/2004. Protože K2 se nachází mnohem blíže centrální Asii než Everest, zimy jsou zde daleko studenější a delší. Na K2 dnes vede 10 tras, z nichž většina nebyla pro svou obtížnost opakována. 1954 - Abruzziho pilíř. Klasický a nejfrekventovanější výstup na K2 vede JV pilířem. Pojmenován byl po Luigi Amadeovi vévodovi Abruzzském, který se jako první (s bratry Brochelerovými) pokusil touto cestou prostoupit v roce 1909. Dosáhl tehdy asi 6200m. Následovaly tři neúspěšné americké výpravy v letech 1938, 1939 a 1953. Reálnou šanci dosáhnout vrcholu měl Fritz Wiessner roku 1939, dosáhl tehdy v dobrém čase a za pěkného počasí 8400m, ale sestoupil na naléhání Šerpy Pasanga Dava-lamy, který ho doprovázel. První výstup se podařil Italům roku 1954 (viz výše). Celkově strmý výstup překonává v 7700m obtížnou skalní stěnu nazývanou Černá pyramida, výše v 8200m navazuje nejnebezpečnější část - sněhový kuloár Butylka pod převislou ledovou stěnou (zde došlo k velkému neštěstí v roce 2008). 1978 - SV hřeben.

Question: Na jakém světadíle leží K2?

Answer: Asii


Latinka

Context: Latinka byla původně vyvinuta pro latinu odvozením z řecké abecedy zprostředkované Etrusky asi v 7. století př. n. l. Ve starověku se vyvinuly dvě formy latinského písma: kapitála a starší římská kurzíva, která se ve 3. století vyvinula v mladší římskou kurzívu, zatímco na kapitálu navázala unciála a polounciála. V důsledku stěhování národů a christianizace se začala vyvíjet národní písma. Ve snaze sjednotit způsob zápisu latinky vznikla v 8. století karolinská minuskule; i ta ovšem podléhala změnám až se nakonec ve 12. století proměnila v gotické písmo. V 15. století se z důvodu rostoucí potřeby hojnějšího a rychlejšího psaní hledaly nové tvary písma: humanisté proto na základě tvarů kapitály a karolinské minuskuly vytvořili humanistické písmo, zatímco gotické písmo se přeměnilo v novogotické písmo, v němž nabyla navrch jeho kurzívní podoba. Humanistické písmo v následujících staletí postupně novogotické vytlačovalo, až se novogotické písmo nakonec roku 1941 přestalo používat úplně. Latinské písmo vzniklo asi v 7. století př. n. l. odvozením od řeckého písma, které Římané přejali od Etrusků. Postupně tak vznikla archaická latinka (7.-4. století př. n. l.), v níž mělo jedno písmeno více tvarů. Od 4. století př. n. l. probíhala stabilizace jednotlivých liter a na epigrafické památky po roce 200 př. n. l. jsou psány již stabilizovaným písmem monumentálním (capitalis monumentalis), jehož nejvýznamnějšími zástupci jsou scriptura quadrata a scriptura actuaria. V knižních písmech se objevovala zejména kvadrátní kapitála (capitalis quadrata) a rustická kapitála (capitalis rustica).

Question: Z čeho je odvozené latinské písmo?

Answer: řeckého písma


Kinoautomat

Context: V Československu si uvedení projektu vyžádalo nákladnou rekonstrukci pražského kina Světozor: byla nainstalována speciální technická kabina, šatna za plátnem a do všech (několika set) sedadel zabudováno hlasovací zařízení se zeleným a červeným tlačítkem, aby každý z diváků mohl hlasovat osobně. Československá premiéra se odehrála v roce 1968 za účasti Miroslava Horníčka a Zuzany Neubauerové. Hrálo se často více než 2× denně, kromě Horníčka ovšem i s alternacemi (Eduard Hrubeš, Saskia Burešová, Václav Čapek, Jaroslava Panýrková a Regina Rázlová). Postupně však sláva upadala, v roce 1971 už byla návštěvnost 10 – 15 lidí na představení, technické zařízení bylo stále poruchovější a úřední zákaz filmu "z ideových důvodů", který přišel roku 1972, už tedy ve skutečnosti byl jen "ranou z milosti". V 90. letech film dvakrát uvedla Česká televize. Vysílala jej současně na obou programech ČT1 a ČT2, přičemž na každém kanálu běžela příslušná paralelní verze, takže diváci si vývoj filmu vybírali přepínáním programů ve stanovenou chvíli. V roce 2006 byla Českým centrem v Londýně uvedena obnovená premiéra Kinoautomatu a zároveň bylo ohlášeno připravované vydání nového DVD s tímto filmem a doprovodnou knihou. Dne 29. května 2007 uvedla Alena Činčerová, dcera vynálezce Kinoautomatu, obnovenou premiéru Kinoautomatu v kině Světozor. Ve zrekonstruovaném biografu s digitální projekcí se ovšem hlasuje dálkovými ovladači a moderátory jsou na střídačku Tomáš Matonoha, Eduard Hrubeš a Josef Polášek. V dubnu 2008 bylo vydáno DVD. Také tato verze filmu je doprovázena výstupem moderátora v klíčových okamžicích, kdy má divák možnost volby. Moderátorem v české DVD verzi je Eduard Hrubeš. Podrobnější informace naleznete v článku Rozpaky kuchaře Svatopluka.

Question: Jak se jmenuje dcera vynálezce Kinoautomatu?

Answer: Alena Činčerová


Holokaust

Context: Tj. (chronologicky): politických odpůrců (zejména komunistů a sociálních demokratů), Svědků Jehovových, tělesně či mentálně postižených, homosexuálů, Židů, Romů, Poláků a občanů Sovětského svazu. V rámci genocidy namířené na židovské etnikum bylo vyvražděno kolem 6 milionů Židů. Pokud pod pojmem holokaust chápeme nacistickou perzekuci jako celek, hovoříme o počtu obětí holokaustu mezi 11 až 17 miliony lidí. V českých textech se lze setkat jak s variantou holokaust, tak i s původní anglickou odvozeninou holocaust. Obě varianty jsou v češtině rovnocenné. Anglický termín holocaust (naprosté zničení, úplná katastrofa, masakr) je odvozen z řeckého slova holokauston (zápalná oběť, přeneseně zničení ohněm nebo úplné zničení), česky celopal (označení pro náboženskou obětinu, která se celá spálí). Moderní anglický termín holocaust však už (po obsahové stránce) nemá s původním náboženským termínem prakticky nic společného. Až do konce 70. let 20. století bylo anglické slovo holocaust v anglofonním prostředí používáno pro označení prakticky jakékoli katastrofy. Uvádí se, že patrně první, kdo použil slovo holocaust pro nacistické vyhlazování Židů, byl nositel Nobelovy ceny míru Elie Wiesel (* 1928), a to ve svém románu Noc (La Nuit, 1958) ve smyslu "zničení ohněm". Nicméně až do vzniku amerického televizního seriálu Holocaust (1978) zůstával tento termín prakticky neznámý. V posledních letech je situace taková, že například izraelský státní ústav Jad vašem a řada židovských historiků vztahují pojem holocaust především na vyvražďování Židů nebo jiných skupin označených jako rasově méněcenné (Romové) za druhé světové války. Obecný konsensus nad rozsahem pojmu holokaust však neexistuje. Někteří Židé z těchto důvodů preferují pro genocidu svého národa za druhé světové války hebrejský výraz šoa (hebrejsky ה zničení, záhuba, zmar). S ohledem na nejasné vymezení tohoto pojmu se lze setkat i s řadou jeho dalších aplikací. Někdy je užíván k označení pro jakoukoliv genocidu či masakr, bez ohledu na lokalitu a konkrétní událost – například pro etnické čistky ve Rwandě či genocidu Arménů v Turecku po 1. světové válce.

Question: Kdo je autorem termínu holokaust?

Answer: Elie Wiesel


Malý princ

Question: Kdy byla vydána kniha Malý princ?

Answer: 1943


Červená

Context: Červená barva pozičního světla na letadlech a lodích slouží k označení levé strany (port). Červená barva symbolizuje lásku či erotiku (červená knihovna, červené lucerny). Červená barva symbolizuje socialisty či (hlavně) komunisty. V čínské tradici je červená barvou štěstí. Červenou barvou je v účetnictví vyznačen dluh, ztráta (výraz v červených číslech znamená ve ztrátě). V barevném značení odporů znamená červená barva číslici 2 nebo toleranci ±2% Červená barva symbolizuje také ocenění nebo uznání: vysokoškolský diplom studentů, kteří prospěli s vyznamenáním, má červené desky (červený diplom). Červená barva je takzvanou barvou muže, protože znamená krev, popřípadě válku. Červená barva je dále považována za barvu revoluce a změn systému obecně. Červenou barvou jsou označeny vodovodní kohoutky, z nichž teče horká voda. Červená je také jedna ze čtyř základních barev na mariášových kartách a tarokových kartách, kde je znázorněna červenými srdíčky. Podobně je tomu ale i u hracích karet francouzského a španělského typu, kde se používají červená srdce a červená kára. Červená řeka Červené blato Červené jezero Obrázky, zvuky či videa k tématu červená ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo červený ve Wikislovníku

Question: Jaká je typická barva komunistických stran?

Answer: Červená


Románské jazyky

Context: Stejně jako latina náleží do skupiny indoevropských jazyků. Někdy se označují také jako novolatinské. Tyto jazyky vznikly především tam, kde se kdysi rozkládala (západo) římská říše, v níž latina byla úředním jazykem. Každá oblast byla přitom ovlivněna původními jazyky obsazených území a národů. Často tedy vznikaly různé pidžiny nebo kreolské jazyky. Romanskými jazyky mluví 800 miliónů lidí po celém světě. západorománské jazyky ibersko-románské jazyky galicijsko-portugalské jazyky galicijština - 3 mil. mluvčích v Galicii falština - 10 tis. mluvčích ve Španělsku portugalština - 230 mil. mluvčích v Portugalsku a Brazílii, několik tisíc. v Asii, 26 mil. v Africe judeo-portugalština - vymřelá aragonština - 10 tis. v Aragonu asturština (mirandština, leónština) extremadurština - v Extremaduře španělština - 360 mil. mluvčích ve Španělsku a Americe ladino - židovský dialekt španělštiny. portuñ (portunhol, fronterizo) - okolo 100 tis. mluvčích v Uruguay a jižní Brazílii gallo-románské jazyky okcitánsko-katalánské jazyky katalánština - 6,5 mil. mluvčích ve Španělsku, Andorře, Francii a Itálii okcitánština - 2 mil. mluvčích ve. Francii franko-provensálština - především ve městě Lyon a okolí rétorománské jazyky furlanština - Furlansko-Julské Benátsko, Argentina, Kanada, Austrálie atd. ladynština - Dolomity rétorománština - 66 tis. mluvčích ve Švýcarsku oï jazyky poitevin-saintongeaiština burgundština champenoiština franko-komtoiština lotrinština francouzština - 70 mil.. v Evropě a 12 mil. v Americe galština normanština jerseyština - na ostrově Jersey picardština valonština gallo-italské jazyky ligurština monégasqština piemontština lombardština emilijština venetština dalmatština - vymřelý jazyk v Chorvatsku východorománské jazyky italské jazyky italština - 60 mil. v Itálii korsičtina neapolština - 8 mil. ve středojižní Itálii sicilština - 5 mil. na Sicílii romanesco istrijština judeo-italština - 4 tis. v Itálii rumunština arumunština jihorománské jazyky africká románština - vymřelý jazyk v Maroku a Alžírsku mozarabština - vymřelý jazyk v jižním Španělsku a Portugalsku sardština - 300 tis. na Sardinii Jelikož se např. jihoitalské dialekty vyvinuly samostatně z latiny, je možné je z lingvistického a komparativního hlediska považovat také za samostatné jazyky, i když jako takové nejsou uznány.

Question: Ze kterého jazyka se vyvinuly románské jazyky?

Answer: z latiny


Detoxikace

Context: Detoxikace (z lat. de-, od a toxicus, jedovatý) je proces odstranění nebo zneškodnění toxické látky. Detoxikace může být jednou ze složek dekontaminace. Na detoxikaci lze pohlížet různými způsoby: první část článku popisuje detoxikaci z hlediska odstranění toxické látky z neživých předmětů i živých organismů, které byly kontaminovány především povrchově., druhá část je zaměřena na toxikinetiku, neboli na osud chemické látky v lidském organismu. Popisuje cestu chemické látky lidským organismem od jejího příjmu až po vyloučení. Vzhledem k faktu, že tento proces probíhá fyziologicky automaticky a jeho cílem je vyloučení dané chemické látky, jedná se vlastně o přirozenou biologickou detoxikaci lidského organismu, v závěrečné části budou zmíněny další možné výklady slova detoxikace. Detoxikace je podmnožinou dekontaminace. Detoxikace je definována jako soubor metod, postupů, prostředků a organizačního zabezpečení k účinnému odstranění toxické látky nebo snížení škodlivého účinku toxické látky na bezpečnou úroveň, která neohrožuje život a zdraví osob a zvířat, a její následnou likvidaci. Druhá část této definice reaguje na skutečnost, že zpravidla není možné stoprocentní odstranění toxické látky a dochází ke vzniku tzv. zbytkové kontaminace (6, 10, 12, 35). Detoxikace je významné opatření aktivní ochrany proti působení toxických látek (12, 35). Nutnost detoxikace vyplývá z faktu, že pokud není toxická látka odstraněna, působí nejen na vlastní zasažený objekt ale i na další objekty v jeho okolí. Nelze vyloučit ani vznik dominového efektu způsobeného vzájemným přenosem toxické látky z objektu na objekt. Tato skutečnost je rizikem hlavně pro zdravotnická zařízení. V případě mimořádné události, jejíž následkem je kontaminace osob současně se zraněními způsobenými např. destrukčními účinky výbuchu (popáleniny, zlomeniny apod.), je nutné nejprve osoby detoxikovat a až poté přesunout do zdravotnických zařízení.

Question: Co je to detoxikace?

Answer: proces odstranění nebo zneškodnění toxické látky


Jahoda

Context: Podle doby sklizně jsou někdy prodejci rozdělovány odrůdy jahodníku velkoplodého na: jednouplodicí odrůdy které dávají jednu nebo dvě sklizně do roka "stáleplodicí" - mezi odrůdy "stáleplodících" jahodníků zařazujeme odrůdy, které v podmínkách ČR plodí dvakrát ročně. Mimo tyto období je u těchto odrůd plodnost spíše žádná. "měsíční" jahody jsou řazeny do druhu Fragaria vesca, nejde o jahodník velkoplodý. Pěstované kultivary plodí opakovaně, až dvakrát ročně menší plody nebo velmi malé plody v nevelkém množství. Jde o velmi dekorativní ovoce (a rostliny). "Day neutral" - jahodníky plodící celý rok. Tyto jahodníky ovšem dávají velkou úrodu také pouze v pozdním jaře a počátkem léta. Jahody se sklízejí ručním sběrem, kdy jsou trhány z jahodníku. Hlavní období sklizně je nejčastěji v červnu a červenci. Sklízené jahody mají svěže červenou barvu, která naznačuje, že jsou již dozrálé. Nezralé plody jsou zelené, či nažloutlé a přezrále pak tmavě rudé a na dotek již měkké. Doporučuje se sklízet jahody dopoledne, jelikož jsou již oschlé, ale současně stále lehce podchlazené, což udržuje jejich stav déle čerstvý. Natrhané jahody by se měly umístit do ledničky, či chladné místnosti, aby déle vydržely. Většina jahod je dnes pěstována na obrovských jahodových plantážích, které jsou rozesety po celém světě. Mezi největší pěstitele se řadí USA, Španělsko, Francie, Itálie, Japonsko, Polsko, Rusko, či severské státy. Roční produkce přesahuje 2 milióny tun a jedná se o výraznou vývozní komoditu. Tabulka udává dlouhodobě průměrný obsah živin, prvků, vitamínů a dalších nutričních parametrů zjištěných v zahradních jahodách. Jahody jsou často uváděny jako příčina alergických reakcí. Ve většině případů se však nejedná o alergickou, ale tzv. pseudoalergickou reakci. Tato se vyznačuje podobnými příznaky, nejčastěji kopřivka, které jsou však vyvolávány jiným mechanismem. Jahody se konzumují jak za syrova po utržení z keříku, tak i po tepelné úpravě, přidávají se jako náplň například do ovocných (jahodových) knedlíků, do pečiva (jahodový koláč, jahodová bublanina atd.). Často se také zavařují do kompotů, využívají se pro výrobu moštů. Vyhlášená je konzumace jahod se šlehačkou. Jahody se používají i jako dekorační doplněk pro míchané nápoje a značné obliby v celosvětovém zastoupení má konzumace jahod spolu se sektem. Jahody mají výrazné aromatické vlastnosti, čehož se využívá u celé škály výrobků. Jahodová příchuť je tak známá u žvýkaček, bonbónů, čokolády, sušenek, vůní, ale také například u kondomů. Jahody se využívají také v kosmetice, jelikož obsahují velké množství manganu, který je prospěšný pro pevnost a růst vlasů a pokožky. Dříve se jahody využívaly i pro bělení zubů.

Question: Používají se jahody v kosmetice?

Answer: Jahody se využívají také v kosmetice, jelikož obsahují velké množství manganu, který je prospěšný pro pevnost a růst vlasů a pokožky.


Sluch

Context: Sluch je schopnost vnímat zvuky, která je společná všem vyšším živočichům, kteří jsou vybaveni speciálním smyslovým orgánem, uchem. Zvuk, který prochází zvukovodem naráží do bubínku, ten se rozechvěje a vibrace přenáší přes kladívko, kovadlinku a třmínek do hlemýždě. Tam na vibrace reagují smyslové buňky, které informace o zachyceném zvuku vedou pomocí sluchového nervu k dalšímu zpracování do mozku. Lékařský obor, který zkoumá lidský sluch, se nazývá audiologie. Člověk dokáže slyšet frekvence přibližně v rozmezí 20 Hz až 20 kHz. Někteří mladí lidé dokážou slyšet frekvence mírně nad 20 kHz, naopak s přibývajícím věkem se horní hranice snižuje. Běžný lidský hlas má frekvenci zhruba od 200 Hz do 800 Hz. Také schopnost rozeznávat zabarvení zvuků, tedy[zdroj? ] jednotlivé tóny, se u lidí různí. Tato schopnost se označuje jako relativní sluch. Odhaduje se, že asi jeden člověk z 10 000 má absolutní sluch, takže dokáže rozlišit i nepatrné rozdíly v tónech. Díky tomu, že člověk má uši po stranách hlavy, umožňuje sluch orientaci v prostoru, nicméně podstatně hůře než zrak. Zejména původ hlubokých nebo táhlých tónů se pomocí sluchu obtížně lokalizuje. Některá zvířata, například šelmy nebo přežvýkavci, dokážou natáčet ušní boltce, což jejich schopnost lokalizace původu zvuku zlepšuje.

Question: Jaké frekvence dokáže slyšet člověk?

Answer: 20 Hz až 20 kHz


Suity pro sólové violoncello

Context: Suity pro sólové violoncello německého skladatele Johanna Sebastiana Bacha je cyklus šesti skladeb pro sólový smyčcový nástroj, jenž byl vytvořen pravděpodobně kolem roku 1720 v Köthenu. První suita (BWV 1007) je psána v tónině G dur, druhá (BWV 1008) v d moll, třetí (BWV 1009) v C dur, čtvrtá (BWV 1010) v Es dur, pátá (BWV 1011) v c moll a šestá (BWV 1012) v D dur. Pátá suita existuje i ve verzi pro loutnu (BWV 995). Bach standardní formu suity (allemanda – courante – sarabanda – gigue) v tomto díle rozšířil o úvodní předehru (preludium) a navíc mezi sarabandu a gigue vkládal ještě takzvanou galanterii, taneční větu v uspořádání A B A. V prvních dvou suitách jsou galanteriemi menuety, v dalších dvou autor použil bourrée a v posledních dvou suitách tvoří galanterii gavoty. Struktura Bachových violoncellových suit tedy vypadá takto: Prélude Allemande Courante Sarabande Galanterie I – Galanterie II – Galanterie I da capo GigueProvedení každé následující suity zabere víc času než předchozí. Například na nahrávce, kterou pořídil Heinrich Schiff, je trvání suit následující: I. 14:49, II. 18:17, III. 20:46, IV. 21:05, V. 21:55, VI. 26:24; celkem tedy více než 123 minut hudby. Suity se dochovaly ve třech dobových rukopisech, jeden pochází z pera Anny Magdaleny Bachové, další dva od Bachových žáků. Dlouho byly považovány spíše za technicky náročnou instruktivní literaturu, než za díla vhodná ke koncertnímu provedení. Tento pohled změnil až na počátku 20. století Pablo Casals, který suity veřejně hrál a později pořídil i jejich nahrávku.

Question: Co je to galanterie ve suitě?

Answer: taneční větu v uspořádání A B A.


Zápalky

Context: Na přelomu 19. a 20. století byly hlavičky ze hmoty, která obsahovala jedovatý bílý fosfor nebo sulfid fosforu. Bílý fosfor byl pro výrobu zápalek v roce 1903 zakázán. Nejznámějším výrobcem zápalek v Česku byl do roku 2008 podnik SOLO Sušice. V současnosti většina zápalek chytá výhradně v důsledku patřičně energického škrtnutí hlavičky o speciálně připravenou plochu – škrtátko. Toto řešení prakticky vylučuje samovolné či nekontrolované vzplanutí zápalky náhodným otřením zápalky o jiný povrch. Hlavička zápalek se nyní skládá zejména z chlorečnanu draselného, sulfidu antimonitého, síry, barviva a mletého skla, které dává hlavičce drsnost, aby se zvýšilo tření. Dřívka zápalek jsou nasycena tekutým parafínem, který usnadňuje hoření a fosforečnanem sodným, který zamezuje doutnání zápalky po zhasnutí plamene. Škrtátko obsahuje červený fosfor, mleté sklo a pojivo. Škrtnutím zápalky o škrtátko vznikne na styčném bodu teplota asi 200–1100 °C[zdroj? ], což postačí pro zapálení hlavičky a následně dřívka. Tento druh se nazývá bezpečnostní zápalky. Standardní malé zápalky (tzv. kuřácké) mají délku cca 4 cm a prodávají se nejčastěji v papírových krabičkách s rozměry přibližně 5 x 3,5 x 1,5 cm, se škrtátkem po obou stranách krabičky. Počet zápalek v krabičce bývá přibližně 40. Ploché zápalky odlamovací (knížečkové) – dřevěné nebo papírové zápalky jsou vlepené do plochého papírového přebalu, zápalka se před použitím odlomí či odtrhne. Oblíbené například v USA nebo jako reklamní. Standardní prodloužené nebo dlouhé zápalky (tzv. domácnostní) jsou delší (cca 5 cm) – za účelem usnadnění zapálení hořáku, na kterém stojí např. hrnec. Prodávají se buď ve standardních krabičkách s prodlouženou délkou, nebo ve velkých krabičkách (např. 8 × 5,5 × 3 cm), které obsahují přibližně 200 zápalek. Krbové zápalky jsou prodloužené na cca 20 cm (účel vyplývá z názvu). Krabičky jsou různé, obecně však bývají dlouhé a úzké. Nebezpečnostní (tzv. kovbojské) zápalky – není potřeba škrtátko, lze škrtat o různé drsné povrchy. Voděodolné zápalky – opatřené impregnací proti vlhkosti; impregnovat lze i běžné zápalky například ponořením do rozehřátého parafínu. Větruodolné zápalky – s prodlouženou hlavičkou. Dále existuje velké množství jiných druhů zápalek, vyznačujících se zvláštními rozměry nebo balením, které často slouží k reklamním účelům nebo jako upomínkové předměty. Zápalky slepované lepidlem se využívají pro výrobu modelů a různých kuriózních předmětů. Věnoval se jim například Tomáš Korda z Vrchlabí, jehož dílo vystavuje Muzeum rekordů a kuriozit v Pelhřimově. Zápalka je jeden z běžně používaných předmětů ilustrujících měřítko velikosti v makrofotografii. Filumenie – zápalky a obzvláště nálepky z jejich krabiček jsou předmětem sběratelství.

Question: Jakou délku mají standardní prodloužené zápalky?

Answer: cca 5 cm


Proxima Centauri

Context: Jeden rok by byl v této vzdálenosti od hvězdy dlouhý sotva 6,3 pozemského dne. I tak pomalá rotace by stačila k vytvoření magnetického pole a jádro planety by zůstalo roztavené. Jestliže by magnetické pole planety bylo slabé, nestačilo by ochránit její atmosféru před výbuchy korony a planeta by ztrácela atmosféru.Protože na Proximě neustále dochází k protuberancím, je na takové planetě život sotva možný. Během několika minut se může svítivost hvězdy zdvojnásobit až trojnásobit. Takové protuberance by zničily atmosféru jakékoliv planety, která se nachází v obyvatelné zóně hvězdy. == Mezihvězdná cesta == Proxima Centauri je často díky své malé vzdálenosti navrhována jako smysluplný cíl prvního mezihvězdného letu, přestože eruptivní proměnná hvězda nepředstavuje lehký cíl. Při dnešních dosažitelných rychlostech by mezihvězdná sonda letěla 4 světelné roky 32 000 let. S projektem Longshot existuje koncept, jak Proximy a sousední soustavu alfy Centauri A a B dosáhnout během 100 let. == Objev hvězdy == Po dlouhou dobu byla alfa Centauri považována za hvězdu nejbližší Sluneční soustavě, až v roce 1915 Robert Innes, tehdejší ředitel hvězdárny v Johannesburgu, porovnáním fotografických desek objevil maličkou hvězdičku v sousedství alfy Centauri a zjistil, že hvězdy vykazují stejný pohyb. V roce 1917 změřil holandský astronom J. Voû na Royal Observatory na Mysu Dobré naděje trigonometrickou paralaxu a potvrdil, že hvězda je ve stejné vzdálenosti jako alfa Centauri a tím se Proxima stala tehdy hvězdou s nejmenší známou svítivostí. Když vešlo ve známost, že Proxima je ještě o trošku blíže, navrhl Innes jméno hvězdy Proxima Centauri. V roce 1951 Harlow Shapley publikoval, že Proxima Centauri je eruptivní proměnnou hvězdou. Porovnání fotografických desek potvrdilo, že v 8 % pozorování je hvězda jasnější než obvykle. Tím se v té době stala nejaktivnější eruptivní proměnnou hvězdou. == Proxima Centauri v science fiction == V povídce "Proxima Centauri" od Murraye Leinstera publikované v roce 1935 se k Proximě Centauri blíží vesmírná loď Adastra.

Question: Co je nejbližší hvězda sluneční soustavy?

Answer: Proxima Centauri


Simpsonovi

Context: Simpsonovi (anglicky The Simpsons) jsou americký animovaný seriál vytvořený Mattem Groeningem v produkci Jamese L. Brookse, Ala Jeana a Sama Simona pro televizní síť FOX. Seriál satiricky pojednává o životě americké střední třídy představované rodinkou Simpsonů, zahrnující Homera, Marge, Barta, Lízu, Maggie, dědu Simpsona, psa Spasitele a kočku Sněhulku. Odehrává se ve fiktivním městě kdesi ve Spojených státech, Springfieldu. Paroduje americkou kulturu, společnost, televizi a mnoho aspektů lidského života obecně. Groening pojmenoval animovanou rodinku po členech své vlastní rodiny, přičemž Bart (anagram angl. brat – spratek) měl představovat samotného Matta. Simpsonovi jsou nejdéle vysílaným animovaným seriálem v historii americké televize, seriál má aktuálně 618 odvysílaných dílů ve 28 řadách. Poprvé se Simpsonovi na televizních obrazovkách objevili 19. dubna roku 1987, ale jen jako dvouminutový skeč v The Tracey Ullman Show. Kresby skečů byly neumělé a během tří řad jich vzniklo 48. Poté si Simpsonovi vysloužili plnohodnotný samostatný seriál o délce 20–22 minut, jehož první díl se vysílal 17. prosince 1989. Simpsonovi se stali se prvním seriálem televize Fox, který obsadil místo v první třicítce nejsledovanějších amerických pořadů a to už svou první řadou. Ve Spojených státech se seriál vysílá v hlavním vysílacím čase. V Československu měli Simpsonovi premiéru 8. ledna 1992 na prvním kanálu České televize, tehdy ještě Československé televize. Základní koncept Simpsonových vymyslel jejich tvůrce Matt Groening během patnácti minut, kdy seděl v čekárně u producenta Jamese L. Brookse, kterému měl dát námět na animovaný seriál. Groening původně uvažoval, aby byl seriál podle jeho komiksových stripů Life in Hell, pak ho napadl námět na Simpsonovy, jako na nefunkční rodinu.

Question: Jak se jmenuje pes Simpsonových ?

Answer: psa Spasitele


Evropská unie

Context: Evropská unie (EU) je politická a ekonomická unie, kterou od posledního rozšíření 1. července 2013 tvoří 28 evropských států s 510,3 miliony obyvatel (2016; přibližně 7,3 % světové populace). EU vznikla v roce 1993 na základě Smlouvy o Evropské unii, známější jako Maastrichtská smlouva, nahrazuje tak Evropské společenství a je jeho nástupkyní. Evropská integrace probíhá již od konce druhé světové války, až v roce 2016 bylo rozhodnuto o odchodu Spojeného království z Evropské unie. Evropská unie je založena na Smlouvě o Evropské unii a na Smlouvě o fungování Evropské unie, které uzavřely členské státy a kterými na Unii přenesly některé své pravomoci za účelem dosažení společných cílů. Podle čl. 3 Smlouvy o EU je cílem Unie podporovat mír, své hodnoty a blahobyt obyvatel. Unie zejména poskytuje svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic, ve kterém je zaručen volný pohyb osob. Vytváří vnitřní trh a usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství a ochraně životního prostředí. Podporuje vědecký a technický pokrok a bojuje proti sociálnímu vyloučení. Mezi cíle dále patří podpora hospodářské, sociální a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy. Unie vytváří hospodářskou a měnovou unii, jejíž měnou je euro. Ve svých vztazích s okolním světem Unie zastává a podporuje své hodnoty a zájmy a přispívá k ochraně vlastních občanů. Dle smlouvy přispívá k míru, bezpečnosti, udržitelnému rozvoji planety, volnému a spravedlivému obchodování, vymýcení chudoby, ochraně lidských práv a k dodržování a rozvoji mezinárodního práva. Za úspěšný boj o demokracii a lidská práva, za usmíření v Evropě a sjednocení kontinentu byla v roce 2012 Evropské unii udělena Nobelova cena za mír. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny Evropské unie. Ve snaze o prevenci hrůz druhé světové války, ale také jako prostředek dohledu nad dalším případným německým zbrojením, uzavřelo šest západoevropských států v dubnu 1951 Pařížskou smlouvu, která založila Evropské společenství uhlí a oceli (Montánní unie, ESUO). Tato dohoda vstoupila v platnost v roce 1952. Právě uhlí a ocel byly považovány za hlavní strategické suroviny té doby.

Question: Kdy byla naposledy rozšířena Evropská unie?

Answer: 1. července 2013


Božena

Context: Božena je ženské křestní jméno slovanského původu. Podle českého kalendáře má svátek 11. února. Je to česká varianta jmen Benedikta, Teodora, Beatrice, Beáta, tj. "blahoslavená", "bohem obdařená". Následující tabulka uvádí četnost jména v ČR a pořadí mezi ženskými jmény ve srovnání dvou roků, pro které jsou dostupné údaje MV ČR – lze z ní tedy vysledovat trend v užívání tohoto jména: Změna procentního zastoupení tohoto jména mezi žijícími ženami v ČR (tj. procentní změna se započítáním celkového úbytku žen v ČR za sledované tři roky 1999-2002) je -5,9%, což svědčí o poměrně značném poklesu obliby tohoto jména. Božena (kněžna) – druhá manželka knížete Oldřicha Božena Benešová – česká básnířka a spisovatelka Božena Bobková – česká a československá politička Božena Brodská – česká tanečnice, historička baletu a pedagožka dějin baletu na AMU Božena Česká – dcera Václava I. Božena Fialová – česká. a československá politička Božena Folkmanová – česká zooložka a parazitoložka Božena Fuchsová – česká a československá politička Božena Fuková – slovenská a československá ekonomka Božena Hašplová – česká a československá politička Božena Havlová – česká výtvarnice a módní návrhářka, matka Václava Havla Božena Holečková – česká a československá.

Question: Kterého dne se slaví podle českého kalendáře svátek ženského jména Božena?

Answer: 11. února


Genocida

Context: V roce 1933 Lemkin navrhl "zločin barbarství" právní radě Společnosti národů v Madridu. To byl první pokus o vytvoření zákona proti tomu, co bude později nazýváno genocidou. Koncept návrhu pocházel z jeho mládí, kdy poprvé slyšel o osmanském masovém vraždění (arménská genocida) křesťanského obyvatelstva během první světové války a anti-asyrské perzekuci v Iráku. Jeho návrh byl odmítnut a jeho práce přivodila nesouhlas polské vlády, která provozovala politiku usmíření s nacistickým Německem. V roce 1944 Carnegie Endowment for International Peace publikoval Lemkinovu nejdůležitější práci pod názvem Axis Rule in Occupied Europe ve Spojených státech amerických. Tato kniha zahrnovala obsáhlou právní analýzu německé nadvlády v zemích okupovaných nacistickým Německem během druhé světové války, včetně definice pojmu genocidy ("zničení národa nebo etnické skupiny").Lemkinova idea genocidy jako zločinu proti mezinárodnímu právu byla přijata mezinárodní komunitou a byla použita jako jeden z právních podkladů norimberského procesu (obvinění specifikovaná 3. bodem obžaloby, že obvinění "spáchali úmyslnou a systematickou genocidu – zejména vyhlazení rasových a národnostních skupin"). Lemkin prezentoval návrh úmluvy o genocidě řadě zemí ve snaze přesvědčit je k podpoře resoluce. S podporou USA, návrh resoluce byl předložen Valnému shromáždění ke zvážení. V roce 1943 Lemkin napsal: == Genocida jako zločin == === Mezinárodní právo === Následkem holokaustu Lemkin úspěšně prosadil všeobecné přijetí mezinárodních zákonů definujících a zakazujících genocidu. V roce 1946 první zasedání Valného shromáždění OSN přijalo resoluci 96, ve které potvrdilo, že genocida je zločinem podle mezinárodního práva, ale nezajistilo právní definici zločinu genocidy. V roce 1948 Valné shromáždění přijalo Úmluvu o zabránění a trestání zločinu genocidia, která poprvé stanovila právní definici genocidy. ==== Definice podle Úmluvy o zabránění a trestání zločinu genocidia OSN ==== Čl. II.: V této Úmluvě se genocidou rozumí kterýkoli z níže uvedených činů, spáchaných v úmyslu zničit úplně nebo částečně některou národní, etnickou, rasovou nebo náboženskou skupinu jako takovou: a) usmrcení příslušníků takové skupiny; b) způsobení těžkých tělesných ublížení nebo duševních poruch členům takové skupiny; c) úmyslné uvedení kterékoli skupiny do takových životních podmínek, které mají přivodit její úplné nebo částečné fyzické zničení;

Question: Ve kterém roce přijalo Valné shromáždění OSN resoluci 96?

Answer: 1946


Fernã de Magalhã

Context: Fernã de Magalhã (vys: fernau de magaljajnš (port.), nesprávně magalienš, španělsky: Fernando Magallanes, latinsky: Ferdinandus Magellanus; jaro 1480, Sabrosa, Portugalsko – 27. dubna 1521, Mactan, Filipíny) byl portugalský mořeplavec, který sloužil španělské koruně. Jeho jméno nese například Magalhã průliv nebo také galaxie Velký a Malý Magellanův oblak. Důkaz o kulatosti Země přinesla výprava, již Magalhã vedl a která ve službách španělského krále Karla V. poprvé obeplula celou zeměkouli. Z pěti lodí po třech letech obeplutí zeměkoule dokončila jen jedna, (Victoria), sám Magalhã zahynul (pravděpodobně rukama domorodců) na Filipínách. V době, kdy Magalhã se svými námořníky uskutečňoval nebezpečnou výpravu, se Španělé zaměřili na dobývání nově objevené Severní Ameriky. == Mládí a mořeplavby v portugalských službách == Magalhã se narodil ve zchudlé šlechtické rodině v severoportugalské provincii Trás-os-Montes na severovýchodě Portugalska. Jeho otec, Pedro Rui de Magalhã, byl starostou města Sabrosy. Fernã měl dva sourozence, bratra a sestru. Jeho rodiče zemřeli, když mu bylo deset. Ve dvanácti letech se stal pážetem na královském dvoře Jana II. a královny Eleonory. Zde v Lisabonu se svým bratrancem Franciskem Serrã pokračoval ve svém vzdělávání. Zaujala ho geografie a astronomie. V některých věcech byl vyučován Martinem Behaimem. V roce 1496 se stal Magalhã panošem, ve svých dvaceti letech se dostal poprvé na moře. V roce 1505 byl poslán do Indie, kde chtěl budoucí místokrál Francisco de Almeida vytvořit vojenské a námořní základny. Zde se také setkal poprvé s bitvou.

Question: Kdo vedl výpravu která poprvé obeplula celou zeměkouli?

Answer: Magalhã


Corn dog

Context: Corn dog je specialita rychlého občerstvení pocházející z USA. Název znamená doslova "kukuřičný pes" a jde o variantu hot dogu. Párek nebo jiná uzenina (klobása, chorizo) se napíchne na dřívko, obalí v těstíčku z kukuřičné mouky, mléka a vajec a usmaží v oleji do zlatohněda. Při konzumaci se corn dog drží za dřívko, podává se s kečupem a hořčicí, obvyklou přílohou jsou hranolky nebo tater tots. Pokrm začali připravovat počátkem 20. století němečtí přistěhovalci v Texasu. Corn dogy byly typickým jídlem na státním veletrhu v Dallasu, odtud se rozšířily na různé poutě a veřejné slavnosti po celých USA, podávají se také v Disneylandu. V supermarketech se dají koupit jako polotovary, které stačí pouze usmažit. Staly se populárním pouličním občerstvením ve východní Asii, v Argentině jsou známy pod názvem panchuker a v Québecu jako pogo. Třetí březnová sobota, kdy se hraje finále univerzitního basketbalového mistrovství, je v USA známá jako National Corndog Day. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Corn dog ve Wikimedia Commons The Science Of Corn Dogs. CBS News The Short, Sad History of the Corn Dog. Village Voice National Corndog Day

Question: Ze které země pochází corn dog?

Answer: z USA


Fotografie

Context: Při stejném průměru clony projde objektivem s delší ohniskovou vzdáleností méně světla než u objektivů s kratší ohniskovou vzdáleností, což je dáno odlišnou propustností světla. Čím je clonové číslo menší, tím větší je efektivní clona. Současný systém clonových čísel se nazývá Britský standard (BS-1013) a byl standardizován na mezinárodním shromáždění v roce 1963. Během 20. století však byly používané i jiné stupnice, jako například Evropská stupnice, Střední nastavení nebo Jednotná stupnice navržená roku 1881 Královskou fotografickou společností. Všechny tyto stupnice jsou však v současnosti z velké části zastaralé. Někdy jsou udávána i T-čísla, která berou v potaz propustnost světla daného objektivu a lze je vypočítat vynásobením clonového čísla a odmocniny propustnosti. Pokud je clonové číslo zmenšeno o násobek √2, průměr clony se o stejný násobek zvětší, přičemž plocha clony se zvětší o násobek 2. Mezi clonová čísla, která se vyskytují na běžném objektivu, se řadí 2.8, 4, 5.6, 8, 11, 16, 22, 32. Když clonové číslo o jednu hodnotu snížíme, množství světla dopadajícího na film nebo čip se zdvojnásobí. Pokud naopak o jedno číslo přicloníme, bude na něj dopadat, oproti původní hodnotě, pouze polovina množství světla. Snímek můžeme zachytit pomocí různých kombinací závěrky, clony a citlivosti. Různá nastavení clony a doby expozice mohou umožnit pořizování snímků na určitých hodnotách citlivosti, v různých světelných podmínkách, při pohybu subjektu či fotoaparátu a slouží i k dosažení požadované hloubky ostrosti. Při menší citlivosti je na snímku v případě filmu menší zrnitost, v případě digitálních fotoaparátů pak menší šum. Vyšší citlivost však umožňuje kratší čas expozice, který může sloužit např. k redukci pohybové neostrosti, a použití vyššího clonového čísla, které vede ke zvýšení hloubky ostrosti.

Question: Co určuje hloubku ostrosti snímku ?

Answer: nastavení clony a doby expozice


C (programovací jazyk)

Context: Na druhou stranu programátor má plnou zodpovědnost za alokaci paměti, není zde tedy závislost na automatickém dealokátoru paměti (garbage collector). Jazyky Java a C♯, oba odvozené od C, používají méně univerzální způsob odkazování alokovaných proměnných, který snižuje pravděpodobnost chyby v programu. Jazyk C++, původně rozšíření jazyka C, ovšem zodpovědnost programátora za alokaci zachoval (s výjimkou norem C++11 a vyšších, kde je to možnost volby). Vývoj jazyka C začal v Bellových laboratořích AT&T mezi léty 1969 a 1973. Ritchie tvrdí, že nejpřínosnější období bylo v roce 1972. Pojmenování "C" zvolili, protože mnoho vlastností přebírali ze staršího jazyka zvaného "B", jehož název byl zase odvozen od jazyka BCPL (ale to není jisté, neboť Thompson také vytvořil jazyk Bon na poctu své ženy Bonnie). V roce 1973 se stal jazyk C dostatečně stabilním. Většina zdrojového kódu jádra Unixu, původně napsaného v assembleru PDP-11, byla přepsána do C. Unix tedy patří mezi první operační systémy, které byly napsané v jiném než strojovém jazyce či assembleru. Předchozí byl například systém Multics (napsaný v PL/I) a TRIPOS (napsaný v BCPL). V roce 1978, Ritchie a Brian Kernighan vydali první vydání knihy The C Programming Language. Tato kniha, mezi programátory C známá jako "K&R", sloužila po mnoho let jako neformální specifikace jazyka. Verze C, kterou takto popsali, bývá označována jako "K&R C". (Druhé vydání knihy popisovalo novější standard ANSI C.) K&R zavedli následující vlastnosti jazyka: datový typ struct datový typ long int datový typ unsigned int Operátor =+ byl změněn na +=, a podobně (=+ mátl lexikální analyzér překladače C). K&R C je považován za základní normu, kterou musejí obsahovat všechny překladače jazyka C. Ještě mnoho let po uvedení ANSI C to byl "nejmenší společný jmenovatel", který využívali programátoři v jazyce C kvůli maximální přenositelnosti, protože.

Question: Pro potřeby kterého operačního systému byl vyvinut programovací jazyk C?

Answer: Unix


Québec

Context: Québec (čti [kebek], francouzsky též Ville de Québec, anglicky Quebec City) je hlavní město kanadské provincie Québec. Leží na levém břehu řeky Svatého Vavřince v jihovýchodní části provincie. Quebecké Staré město (Vieux-Québec) je od roku 1985 uvedeno na Seznamu světového přírodního a kulturního dědictví UNESCO. Patří mezi nejstarší americká města ležící severně od Mexika a je mezi nimi jediným, v němž stále existují městské hradby. Málokteré město Nového světa má také tak evropský ráz. Město založil Francouz Samuel de Champlain v roce 1608 a pojmenoval ho algonkinským výrazem Kebec, který znamená "řeka se zde zužuje". Už o 73 let dříve, v roce 1535, zde na své druhé plavbě přistál francouzský objevitel Jacques Cartier a nalezl tu irokézskou osadu Stadacona. V roce 1629 město dobyli Angličané, ale o tři roky později ho na základě mírové smlouvy vrátili Francii. Québec se stal centrem kolonie Nová Francie. Střety s Brity se později opakovaly, až nakonec roku 1759 Angličané zvítězili v rozhodující bitvě na Abrahamových pláních. Pařížská smlouva z roku 1763 přiřkla celou Kanadu anglické koruně. V roce 1775 se ještě pokusili dobýt Québec američtí revolucionáři, ale neuspěli. Po osamostatnění Kanady v roce 1867 se město Québec stalo hlavním městem stejnojmenné provincie. Status hlavního města muselo později dočasně přepustit Montréalu, ale za hospodářské krize po roce 1929 se sem provinční vláda vrátila. Michael Sarrazin (1940 - 2011), herec Marc Garneau (* 1949), astronaut Guy Laliberté (* 1959), podnikatel Alain Vigneault (* 1961), hokejista Kevin Dineen (*. 1963), hokejista Francis Leclerc (* 1971), režisér Martin Biron (* 1977), hokejista Mathieu Biron (* 1980), hokejista Simon Gagné (* 1980), hokejista. Erik Guay (* 1981), sjezdový lyžař Yan Šťastný (* 1982), hokejista Paul Šťastný (* 1985), hokejista Obrázky, zvuky či videa k tématu Québec ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo Quebec ve Wikislovníku

Question: V jakém roce se město Québec stalo hlavním městem stejnojmenné provincie?

Answer: 1867


Mekka

Context: Mekka (arabsky م Makka, v novější době většinou م اّم Makka al-Mukarrama' Mekka, ctihodná) je město s 2 000 000 obyvateli (stav v roce 2012) v západní části Saúdské Arábie. Je hlavním městem provincie Mekka v regionu Hidžáz. Mekka je rodištěm Mohameda, proroka islámu, a je nejsvětějším městem islámu. Každým rokem putuje na pouť během hadždže (islámský měsíc dhú'l-hidždža) do Mekky tři milióny muslimů, přičemž nevěřícím je vstup do města tradičně zakázán. Mekka leží ve vzdálenosti přibližně 90 km od Rudého moře, 73 km od Džiddy, mezi přímořskou nížinou a vysočinou v pánvi pouštního charakteru, mezi dvěma horskými hřebeny. Níže položená část města kolem Káby je staré jádro města; výše položená část města leží na severu. Vzhledem k mnoha kopcům a výšinám na teritoriu města bylo nutno postavit větší množství silničních tunelů. V posledních letech rostl značně počet obyvatel, až o 200 tisíc ročně, tím je spojená přestavba města okolo svatých míst. Celé přízemní části města byly zbořeny, aby udělaly místo pro velkostavby, především hotely pro poutníky. Jižně od Velké mešity stojí od roku 2010 hotelový komplex, v jehož středu stojí 600 metrů vysoká věž, Abraj Al Bait Towers, která tvoří novou siluetu města. Mekka má pouze malé letiště bez pravidelné dopravy do města. Jeddah Abdulaziz International Airport a přístav v Džiddě jsou proto důležitou infrastrukturou pro poutníky. V budoucnosti má být vybudováno železniční spojení z Džiddy do Mekky španělským konsorciem. Jsou plánovány i linky metra. Počátek dějin Mekky není znám. Je jisté, že již v předislámské době sloužila jako poutní místo. Cílem poutníků byla Kába. Již v předislámských dobách byla budova arabskými kmeny využívána jako svatyně k uctívání boha Hubala. K předislámské době sloužila Kába mimo uctívání Alláha uctívání staroarabských bohyní al-Lát, Manát a al-Uzzá. Islám převzal kult uctívání černého meteoritického kamene v Kábě z staroarabského náboženství, stejně jako pouť do Mekky. Přikázání islámu k rituální čistotě (tahára) má původ v přikázáních staroarabského náboženství. Značný počet poutníků byl příčinou, že se Mekka stala obchodním centrem, i když sama málo produkovala a neležela na strategickém místě. Mekka ležela v suchém a neúrodném údolí.

Question: Kde leží Mekka?

Answer: v západní části Saúdské Arábie


Regionální doprava

Context: Regionální doprava je neoficiální název pro část osobní veřejné dopravy, zejména veřejné, určenou k zajišťování místní dopravní obsluhy. Zpravidla se toto označení používá v kontextu větších oblasti včetně měst a jiných obcí, které se v nich nacházejí, nikoliv pro samotné systémy městské hromadné dopravy uvnitř území velkých měst. V České republice je regionální doprava zajišťována především autobusy, ale v menší míře také železniční dopravou (přesto však Česká republika patří mezi státy s nejhustší sítí železničních tratí). Počátky regionální autobusové dopravy v České republice spadají do 1. poloviny 20. století (kromě soukromých dopravců zřizovaly autobusové linky také tehdejší Československé státní dráhy nebo poštovní správa), od 50. let 20. století pak došlo k jejímu velkému rozvoji pod hlavičkou ČSAD. Regionální doprava je také pojem v dopravě železniční. Regionální neboli lokální trať po které jezdí menší motorové vlaky či jednotky, slouží pouze pro obce či malé města, která jsou spojena se železniční dopravou. Např.: trať Frýdek-Místek - Český Těšín.

Question: Především autobusy je zajišťována která doprava v České republice?

Answer: regionální


Dopravní podnik města Brna

Context: Dopravní podnik města Brna akciová společnost vznikl dne 1. ledna 1998 přeměnou z Dopravního podniku města Brna, státního podniku, který byl zrušen bez likvidace. DPMB se v roce 2007 řídil stanovami upravenými a schválenými rozhodnutím jediného akcionáře v působnosti valné hromady. Dne 25. listopadu 2013 zavedl DPMB prodej SMS jízdenek. Tato služba byla zavedena se zpožděním roku a půl oproti původnímu plánu, neboť jejího provozovatele se podařilo vybrat teprve ve třetím výběrovém řízení. Od 1. ledna 2017 zavedl DPMB elektronické odbavování cestujících s předplatními jízdenkami. Jízdní doklad je nahrán přímo na platební kartě, což je rozdíl oproti jiným městům v ČR, které používají vlastní karty, ať je to ODISka, nebo Lítačka. Generální ředitel: Ing. Miloš Havránek (od 16. května 2011), Ing. Bedřich Prokeš (1998 - 15. května 2011) Technický ředitel: Ing. Jaromír Holec (od 1. ledna 2012). , Ing. Rudolf John (do 31. prosince 2011) Provozní ředitel: Ing. Jiří Valníček Ekonomická ředitelka: Ing. Zuzana Ondroušková (od 1. ledna 2012), Ing. Hana Černochová (od 1. ledna 2008), Marie Marhanová (do 31. prosince 2007) Podrobnější informace naleznete v článku Tramvajová doprava v Brně.

Question: Jakou zratku má Dopravní podnik města Brna?

Answer: DPMB