Koníček mořský

Context: V hřbetní ploutvi se nachází 18 až 21 ploutevních paprsků, v řitní 4 až 5 a prsní ploutve jsou vyztuženy 15 až 16 paprsky. Tělo má nejčastěji zelenou až nahnědlou barvu, která se mění na hranici jednotlivých kostěných štítků, kde se mohou objevovat malé bílé tečky. Oproti jiným druhům ryb má koníček chápavý ocas. Ten mu umožňuje přichytit se na rostlinu, či skalní podloží. Koníček mořský se pohybuje pomocí kmitání hřbetní ploutve. Po většinu doby ale stojí nehybně ve vodě přichycen u dna pomocí chápavého ocasu za řasy či rostliny. Při pohybu neplave jako ostatní ryby hlavou napřed, ale jeho pohyb je vzpřímený. Oblast výskytu zahrnuje severovýchodní Atlantik od pobřeží Irska, přes jižní část Severního moře, pobřeží severní Afriky, většinu oblastí Středozemního moře a zasahuje až do Černého moře. Současně je možné se s koníčkem mořským setkat v oblasti Kanárských ostrovů a Madeiry. Dle zeměpisných souřadnic se dá jeho oblast výskytu ohraničit 20° až 63° severní šířky a 32° západní délky až 36° východní délky. Vyskytuje se převážně v mělkých vodách, kde je dno pokryto rostlinami a řasami, za které se může přichytit. Maximální pozorovaná hloubka, ve které se koníček nacházel, byla 12 metrů. V zimě se často uchyluje do hlubších vod s kamenitým podložím. Koníček přijímá potravu ústy umístěnými na konci vystouplého rypce, kdy je s jeho pomocí nasávána potrava do ústní dutiny. Jedná se převážně o drobné korýše a plankton, který se volně vznáší ve vodě nebo u dna. Odhaduje se, že pohlavní dospělost nastává přibližně v době, kdy koníček měří 10 cm. Koníček se tře v období od května do června (jiný zdroj uvádí od března do října), kdy dojde k výběru partnera. Samička následně naklade vajíčka o velikosti 2 mm do břišního vaku samce, který po 3 až 5 týdnů chová zárodky uvnitř. Po této době se líhnou zcela vyvinutá mláďata o velikosti 12 mm, která dorůstají do dospělosti ve volné vodě. Koníček není pro svou velikost loven pro maso, ale jeho význam je v akvaristice, kde je často chován. Současně se jeho tělo suší a prodává jako turistický suvenýr v oblastech, kde žije. Na území Francie a Portugalska je koníček mořský umístěn v Červené knize.

Question: Na území kterých dvou států je koníček mořský umístěn v Červené knize?

Answer: Francie a Portugalska


Chlorečnan draselný

Context: Chlorečnan draselný (synonymum Bertholetova sůl) je bílá krystalická látka s chemickým vzorcem KClO3. Je vysoce reaktivní. Pro své explozivní a silné oxidační vlastnosti se používá v pyrotechnice. Je jedovatý a používal se k hubení plevele. Vyrábí se elektrolýzou KCl nebo zaváděním Cl do teplého roztoku KOH (hydroxidu draselného). Při reakci s kyselinou šťavelovou se uvolňuje vysoce reaktivní a nestabilní ClO2. == Rizika == Chlorečnan draselný je toxická a zdraví škodlivá látka, která znečišťuje životní prostředí. Může uvolňovat vysoce škodlivé sloučeniny chloru (viz výše). Pro svoje oxidační vlastnosti hoří i pod vodou. Chlorečnan draselný patří mezi látky (tzv. prekurzory výbušnin), které byly navrženy na zákaz prodeje obecné veřejnosti. == Využití == Chlorečnan draselný se využívá hlavně v pyrotechnice, např. pro přípravu Molotovova koktejlu, dále pro výrobu sirek, a pro dnes již nepoužívané chlorátové trhaviny (směs KClO3 a organického paliva – například oleje, dřevěné moučky, vánočních prskavek...). V minulosti se využíval pro barvení kůže. Tuto látku využíval například Baťa. == Související články == Chlorečnan sodný Chloristan draselný Seznam látek považovaných za prekurzory výbušnin == Reference == == Literatura == VOHLÍDAL, JIŘÍ; ŠTULÍK, KAREL; JULÁK, ALOIS.

Question: Jaký chemický vzorec má chlorečnan draselný?

Answer: KClO3


Natalie Portmanová

Context: Natalie Portmanová (nepřechýleně Natalie Portman, hebrejsky: נ פ, rodným jménem Natalie Heršlag, hebrejsky: נ ה; narozená 9. června 1981 Jeruzalém, Izrael) je izraelsko-americká herečka. Svůj filmový debut zažila ve třinácti letech ve filmu Léon z roku 1994. Známá se však stala až především díky roli královny Padmé Amidaly v prequelové trilogii Hvězdných válek (Star Wars). Během natáčení Hvězdných válek Natalie, která prohlásila "raději budu chytrá, nežli filmová hvězda," dokončila bakalářské studium psychologie na Harvard University. V roce 2005 získala Zlatý glóbus v kategorii Nejlepší herečka ve vedlejší roli za roli ve filmu Na dotek, za kterou byla nominována i na Oscara ve stejné kategorii. V květnu 2008 byla nejmladší porotkyní na 61. ročníku filmového festivalu v Cannes. Její režijní debut Eve otevřel v roce 2008 v pořadí 65. ročník Benátského filmového festivalu. V roce 2010 získala Zlatý glóbus v kategorii nejlepší herečka v hlavní roli za film Černá labuť a za tentýž film získala téhož roku i cenu BAFTA a Oscara v kategorii Nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli. Natalie Portmanová se narodila v Jeruzalémě v Izraeli. Její otec, Avner Hershlag, je izraelský lékař specializující se na plodnost a reprodukční lékařství (konkrétně na reprodukční endokrinologii) a její matka, Shelley Stevens, je americká žena v domácnosti, která je zároveň její agentkou. Předci její matky byli Židé z Rakouska a Ruska, zatímco předci jejího otce byli Židé, kteří do Izraele podnikli aliju z Polska a Rumunska. Její prarodiče z otcovy strany zahynuli ve vyhlazovacím táboře Auschwitz-Birkenau a její v Rumunsku narozená prababička byla britskou špionkou během druhé světové války. Její rodiče se seznámili v židovském studentském centru na Ohio State University, kde její matka prodávala lístky. Její otec se poté vrátil do Izraele a dopisoval si s její matkou, se kterou se nakonec oženil, když za ním o několik let později do Izraele přijela. Když byly Portmanové tři roky, tak se rodina přestěhovala do Spojených států, kde její otec získal lékařské vzdělání. Rodina nejprve žila ve Washingtonu, kde Portmanová chodila do židovské denní školy Charlese E. Smitha, poté se v roce 1988 přestěhovala do Connecticutu, a nakonec se v roce 1990 natrvalo usadila na newyorském Long Islandu.

Question: Která filmová trilogie proslavila herečku Natalii Portman?

Answer: Hvězdných válek


Vrchlabí

Context: Další transporty přepravily Němce do Augsburgu, Kasselu, Frankenbergu, Heidelbergu, Zeitzu, Nordhausenu, další čtyři transporty směřovaly do sovětské okupační zóny, sociální demokraté z okolí Hostinného z Vrchlabí jeli do Aschaffenburgu, antifašisté odjeli do Kemptenu, další transporty směřovaly znovu k Sovětům, konkrétně do měst Gera, Mittweida, Pirna a Usedom, 281 antifašistů do německého města Marktoberdorf přivezlo prapor města Vrchlabí. Tajně. Po několika dalších transportech následoval poslední do města Pfarrkirchen. 20. října 1946 byl odsun u konce. Německy mluvící obyvatelstvo Vrchlabska se ocitlo v Německu. V roce 1947 bylo ve Vrchlabí bylo 5481 Čechů a pouhých 197 Němců. Vrchlabí se po odsídlení veškerého německého obyvatelstva naštěstí nestalo revírem vykrádačů domů. České školy svojí funkci začaly plnit už v červnu 1945. Ihned po válce se však ukázalo, že komunistická strana bude mít jasnou převahu. V parlamentních volbách roku 1946 získala 60 % hlasů. Následný převrat na Vrchlabsku tedy proběhl bez větších problémů. Již roku 1950 proběhla velká správní změna: k dříve samostatné obci Vrchlabí se připojily obce (do roku 1950 samostatné) Hořejší Vrchlabí (čítající tehdy Kněžice, Hořejší Vrchlabí a část Herlíkovic) a Podhůří (Podhůří a Liščí kopec). Čeští ochotníci zahájili svou činnost v roce 1945 pod názvem Divadelní jednota Šír, podle vlastence a spisovatele Josefa Šíra. První schůzka byla svolaná již na 24. srpna 1945. V čele tohoto souboru stanuli J. Štěpánek a J. Veigl. V roce 1946 stanul v čele souboru Jaroslav Kašlík, dále ve vedení stanuly významné osobnosti, jako například nakladatel Josef Krbal, zakladatel vrchlabské Městské hudební školy Josef Václav Kratochvíl či jiní. J. V. Kratochvíl ještě prvního poválečného roku založil ve Vrchlabí Městskou hudební školu a v roce 1955 národopisný soubor Krakonoš skládajícího se za smíšeného pěveckého sboru, dětského pěveckého kolektivu, tanečního kolektivu, kolektivu vypravěčů a z doprovodné instrumentální skupiny. Tento soubor měl například ve svém programu pásmo Krakonošův rok od krkonošských autorek Amálie Kutinové a Marie Kubátové. Také Krkonošské muzeum pokračovalo po válce ve své činnosti.

Question: Jak se jmenuje město, které bývá nazýváno jako Vstupní brána Krkonoš?

Answer: Vrchlabí


Berenika Kohoutová

Context: Její babička Anna Žídková má židovské kořeny, matka je spisovatelka Irena Obermannová, otec hudebník Daniel Kohout, sestra Rozálie Kohoutová je režisérka. V letech 2008-2010 zpívala ve ska skupině DiscoBalls, v roce 2011 měla vlastní projekt Femme Plastique, na kterém se podílel mj. Emil Viklický. V roce 2013 vydala s Viklickým a dalšími hosty desku Berenika Meets Jazz. V roce 2015 se stala jednou z tváří Jsme v tom společně, kampaně iniciativy HateFree Culture. S Marikou Šoposkou píše blog Sedmilhářky, v roce 2016 vyšly zápisy z něj i knižně. Muži v naději, 2011 - mladá Marta Můj vysvlečenej deník, 2012 - Kasandra Nepravděpodobná romance, 2013 - Luisa Fair play, 2014 - Anna [dabing při postsynchronu za Judit Bárdos] Cesta do Říma, 2015 Já,. Olga Hepnarová, 2016 Tři srdce, 2007 - princezna Jasna Tatínkova holčička, epizoda cyklu Soukromé pasti, 2008 - Veronika Rytmus v patách, 2010 - Marcela Razumowská Santiniho jazyk, 2011 - recepční Ordinace v růžové zahradě Terapie, 2011. - Klára Poštová Ulice - Markéta Havránková Život je ples Místo zločinu Plzeň, 2015 Trapný padesátky, 2016 - chystaný seriál R. P. Music Praha, Divadlo Jiřího Grossmanna: Babička, 2000 - Barunka Dismanův rozhlasový dětský soubor, Klub Mlejn. : Noc na Karlštejně, 2001 - Alena Divadlo Na Fidlovačce, Praha: Divotvorný hrnec, 2004 - jedna z dětí Divadlo Komedie, Praha: Hořké slzy Petry von Kantové, 2005 OLDstars: Slyšet hlasy, 2008 Divadlo Hybernia, Praha: Hello, Dolly! , 2010 - Minnie Fayová Divadlo Viola, Praha: Století hitů, 2012 Studio DVA: Šíleně smutná princezna, 2016 - princezna Vlčí ukolébavka, 2001 - Líza Gaelová Děvčátko Momo a ztracený čas Irena Obermannová: Matky to chtěj. taky, 2009 DiscoBalls: DiscoVery Channel, 2008 Rytmus v patách, soundtrack k televiznímu filmu, 2010 Berenika Meets Jazz, 2013 Obrázky, zvuky či videa k tématu Berenika Kohoutová ve Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Berenika Kohoutová Berenika Kohoutová v Česko-Slovenské filmové databázi Berenika Kohoutová na Kinoboxu.cz

Question: Kde se narodila Berenika Kohoutová?

Answer: Praha


Asilisaurus

Context: Asilisaurus AsilisaurusStratigrafický výskyt: Střední trias, asi před 243 miliony let Rekonstrukce druhu Asilisaurus kongwe Vědecká klasifikace Říše živočichové (Animalia) Kmen strunatci (Chordata) Třída plazi (Sauropsida) Infratřída Archosauromorpha Nadřád archosauři (Archosauria) Čeleď Silesauridae Rod Asilisaurus Binomické jméno Asilisaurus kongweNesbitt et al., 2010 Některá data mohou pocházet z datové položky. Asilisaurus ("ještěr předchůdce") byl rod silesauridního archosaura (dinosauriforma). Tento nejstarší známý archosaur z „ptačí vývojové linie“ žil zhruba před 243 miliony let (období středního triasu, věk anis) na území dnešní Tanzanie. Byl popsán podle fosilií asi 14 jedinců mezinárodním týmem paleontologů v roce 2010. Typovým druhem je A. kongwe. Popis Asilisaurus dosahoval délky asi 1 až 3 metrů, výšky v kyčlích 0,5 až 1 metru a hmotnosti od 10 do 30 kilogramů. Podle jiných odhadů byl však dlouhý jen kolem 1,2 metru a dosahoval hmotnosti asi do tří kilogramů.[1] Je starším příbuzným zhruba stejně velikého silesaura z polského Krasiejowa. Asilisaurus kongwe - kostra Reference ↑ Holtz, Thomas R., Jr.; Rey, Luis V. (2007). Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages (Aktualizovaný internetový dodatek). New York: Random House. ISBN 978-0-375-82419-7. Literatura Nesbitt, S. J.; et al. (2010). “Ecologically distinct dinosaurian sister group shows early diversification of Ornithodira”. Nature 464 (7285): 95–98. Nesbitt, S. J. (2011). The early evolution of archosaurs: relationships and the origin of major clades. Bulletin of the American Museum of Natural History, 353: 1-292. Griffin, C. T.; Nesbitt, Sterling J. (2016). "The femoral ontogeny and long bone histology of the Middle Triassic (? late Anisian) dinosauriform Asilisaurus kongwe and implications for the growth of early dinosaurs". Journal of Vertebrate Paleontology. 36 (3): e1111224. doi: 10.1080/02724634.2016.1111224 Sterling J. Nesbitt, Max C. Langer & Martin D. Ezcurra (2019). The Anatomy of Asilisaurus kongwe, a Dinosauriform from the Lifua Member of the Manda Beds (~Middle Triassic) of Africa. The Anatomical Record (advance online publication). doi: https://doi.org/10.1002/ar.24287 Externí odkazy Informace na webu Prehistoric Wildlife (anglicky) Profil asilisaura na webu Fossilworks (anglicky) SOCHA, Vladimír. Kdo byl prvním dinosaurem? . OSEL.cz [online]. 10. července 2020. Dostupné online. (česky)

Question: Zhruba před kolika miliony lety žil Asilisaurus?

Answer: 243


Bajkal

Context: Born se tak ve svých 22 letech stal nejmladším člověkem, který přechod absolvoval. == Ekologie == Jezero Bajkal je unikátním ekologickým systémem, chráněným na základě federálního zákona z roku 1999 "O ochraně jezera Bajkal". Na základě tohoto zákona byl v tzv. Bajkalském přírodním teritoriu (široká oblast okolo jezera, sahající až k mongolským hranicím) zaveden speciální režim pro hospodářské a jiné činnosti. Lidská činnost má na ekosystém jezera samozřejmě negativní vliv. Dlouhodobě byl velkým problémem provoz papírny ve městě Bajkalsk, tu se ale již podařilo uzavřít. Dále však zůstává velkým zdrojem znečištění řeka Selenga. K nejčastějšímu porušování zákonů o ochraně přírody docházelo roku 2010 na Bajkale v souvislosti s nelegálním kácením stromů a odstraňováním křovin (78,5 % zjištěných případů). Dále se jednalo o nezákonný rybolov (12,4 %), ničení a poškozování lesů (8 %), pytláctví, znečišťování vod, porušování veterinárních pravidel a pravidel boje proti onemocnění rostlin (0,9 %). Nejvíce takovýchto činů bylo zaregistrováno, stejně jako v předešlých letech, v Burjatské republice (42,7 %). === Hlavní zdroje znečištění === Řeka Selenga je největším přítokem jezera, ročně přinese 30 km3 vody, což představuje polovinu všech přítoků do Bajkalu. Hlavní zdroje znečištění Selengy se nachází v Mongolsku, přičemž velkou roli zde hrají přítoky. V povodí Selengy totiž leží například mongolské hlavní město Ulanbátar, zlaté doly v oblasti Zaamar či různé těžební podniky na horním toku řek Orchon gol a Charaa gol. Mimo to jsou také velkým zdrojem znečištění průmyslové odpadní vody z města Darchan, velkého průmyslového centra v severním Mongolsku, ve kterém fungují strojírenské kombináty, továrna na zpracování kůží, ocelárna nebo různé potravinářské závody. Na území Ruska je největším znečišťovatelem Selengy město Ulan-Ude, jehož čističky nejsou schopny upravit odpadní vody z průmyslových podniků a domácností na požadovanou kvalitu. Navíc většina čističek odpadních vod v povodí Bajkalu v Burjatské republice se nachází v havarijním stavu, přičemž v mnohých venkovských sídlech se vůbec žádná kanalizace ani čističky odpadních vod nenacházejí. Dlouhodobě neřešeným problémem zůstává únik ropných produktů do řeky Selengy v katastru obce Stěklozavod. Na znečištění vod Bajkalu mají podíl i hlavní přítoky Selengy, řeky Čikoj a Chilok, nacházející se převážně v Zabajkalském kraji. Vážné ohrožení ekosystému Bajkalu představuje průmyslový a komunální odpad.

Question: Jaké jezero se rozprostíra v jižní části východní Sibiře, na rozhraní Burjatské republiky a Irkutské oblasti v Rusku?

Answer: Bajkal


Buzuki

Context: Buzuki (řecky τ Μ; pl. τ μ, Buzúki, přepis i Bouzouki) je řecký strunný drnkací nástroj, původně z Anatolie. První zmínky o tomto nástroji spadají do Řecka, do 4. století př. n. l. – drnkací nástroj podobný Buzuki byl u Řeků populární v Byzantské době a nazýval se tambura. Po pádu Východořímské říše tento nástroj převzali Turci a stal se také tureckým lidovým nástrojem. I řecké jméno Buzuki pochází z turečtiny, konkrétně ze slova buzuk (zlomený). Název výstižně upozorňuje na zalomený konec nástroje. Tento nástroj byl rozšířen u Řeků ze západní Anatolie během celého trvaní tureckého sultanátu. V mateřském Řecku se drnkací nástroje vyskytovaly jen zřídka. Obrázky, zvuky či videa k tématu Buzuki ve Wikimedia Commons

Question: Jakého typu je hudební nástroj buzuki?

Answer: strunný


Devon (geologie)

Context: Devon je útvarem paleozoika v nadloží siluru a v podloží karbonu. Časově je vymezen hranicí 416 ± 2,8 mil. let až 359,2 ± 2,5 mil. let. Spodní hranice je vedena na bázi graptolitové zóny Monograptus uniformis a mezinárodním stratotypem je odkryv u Klonku u Suchomast (usnesením 24. mezinárodního geologického kongresu v Montrealu 1972). Svrchní hranice je totožná s horní hranicí goniatitové zóny Wocklumeria (usnesení 26. MGK v Paříži 1980). Klasickou oblastí je hrabství Devonshire v Anglii, odkud byl poprvé popsán Murchisonem a Sedgwickem (1939). Obecně se devon dělí na tři oddělení - spodní, střední a svrchní. Pro bližší členění jsou klasickými oblastmi Rýnské břidličné pohoří a Barrandien. Ve starší literatuře je devon také nazýván Old Red podle červených a hnědých terrestrických sedimentů, známých z Velké Británie. == Bližší členění devonu == Pro dělení na stupně (viz tabulka) se používají dvě stupnice dle mezinárodní dohody z roku 1983. Pro terrigenní vývoj rýnská (Rýnské břidličné pohoří, Ardeny), pro pelagický vývoj česká (spodní devon Barrandienu). Rozdělení do zón je založeno na goniatitové, konodontové a tentakulitové fauně. Pro bližší stratigrafické členění se ve spodním devonu používají ještě graptoliti, ve středním a svrchním devonu ostrakodi a foraminifery, v mělkovodních faciích brachiopodi, v kontinentálních faciích Old Red ryby a rostlinné spóry. == Paleogeografie == Bloky severní části Gondwany se posunovaly směrem k severu, k severní Evropě a severní Americe. Po kaledonském vrásnění došlo ke kratonizaci a vznikl severoatlantický (old-redský) kontinent (Euramerika), který se stáčel do suchého pásma podél obratníku Kozoroha. V těchto podmínkách se formovaly pískovce Old Red, jejichž zabarvení způsobovaly oxidy železa (hematit). Paleontologické a litologické indikátory klimatu (útesy, karbonátická facie) nasvědčují tomu, že dnešní Evropa, severní Amerika, severní Afrika, bloky Asie a Austrálie se nacházely v teplé klimatické zóně.

Question: Je devon útvarem paleozoika?

Answer: Devon je útvarem paleozoika v nadloží siluru a v podloží karbonu.


Skylab

Context: Skylab (nebeská laboratoř) byla americká orbitální kosmické stanice, která kroužila 6 let kolem Země. V letech 1973 - 1974 na ní pracovaly tři trojčlenné posádky, vesměs občané USA. Délkou pobytu (28, 59 a 84 dní) vytvořili kosmonautické světové rekordy, překonané po čtyřech letech (1978) posádkou sovětského Sojuzu 26. Původně měl na úspěšný program Apollo navazovat rozsáhlý program Apollo Applications. Byl však vládou a kongresem USA seškrtán rozpočet NASA a projekt předčasně zrušen. Bylo rozhodnuto o redukci plánů, postavit a provozovat orbitální stanici Země. Původně se počítalo s tím, že Skylab bude vynesen na oběžnou dráhu raketou Saturn IB. Vzhledem k její omezené nosnosti se tedy plánovalo, že stanice bude vynesena na oběžnou dráhu v neobyvatelném stavu a že bude dokončena teprve tam. Po zastavení programu Apollo však NASA měla k dispozici nosič Saturn V o podstatně vyšší nosnosti. Projekt byl proto pozměněn a orbitální stanice byla vynesena na oběžnou dráhu v obyvatelném stavu. Jako základ stanice byl využit upravený modul S-IVB, který byl normálně montován buď jako 2. stupeň nosiče Saturn 1B nebo jako 3. stupeň nosiče Saturn 5. Hmotnost stanice byla 77 088 kg, průměr až 6,7 metru, délka i s připojenou dopravní lodí 36,1 metru. Byla tedy několikanásobně větší, než předchozí sovětské stanice Saljut. V spodním patře byla vědecká laboratoř a dvě obytné místnosti, z toho ložnice byla členěna na tři kóje. Dále zde byla toaleta. V horním patře byly skladovací prostory. Mimo těchto prostor byly na stanici další prostory s nádržemi, spojovací adaptér pro obslužné lodě s kosmonauty, na výklopné konstrukci sluneční dalekohled. Zásobování energií obstarávaly sluneční panely. Vynesení stanice Skylab na oběžnou dráhu je označováno jako let Skylab 1. Odstartoval 14. května 1973 z Mysu Canaveral dvoustupňovou modifikací nosiče Saturn 5. Na první pohled vlastně na startovní rampě stála normální trojstupňová raketa známá z letů programu Apollo, která však tentokrát nenesla servisní a velitelský modul a v jejím třetím stupni byla místo motorů a nádrží s palivem vestavěna orbitální kosmická stanice.

Question: Na který program měl navazovat program Apollo?

Answer: Apollo Applications


Sluneční soustava

Context: Voda se vlivem narůstající teploty vypařila a následně se pro absenci magnetického pole vodní molekuly střetly s částicemi slunečního větru, což vedlo k jejich rozpadu na kyslík a vodík a úniku volných částic z atmosféry. V současnosti dosahuje tlak na povrchu Venuše přibližně 92násobku tlaku na Zemi. Venuše byla známa již starým Babyloňanům kolem roku 1600 př. n. l. a pravděpodobně byla pozorována dlouho předtím v prehistorických dobách díky své jasné viditelnosti. Jejím symbolem je stylizované znázornění bohyně Venuše držící zrcadlo: kruh s malým křížem pod ním (v Unicode: ♀). V rámci sovětského programu Veněra, který probíhal v letech 1961–1983 bylo k Venuši vypuštěno 16 sond. První mapa povrchu mohla být zhotovena teprve v 90. letech 20. století v rámci projektu Magellan. Tyto snímky přinesly poznatky o silné sopečné aktivitě na povrchu Venuše, což spolu s přítomností síry v atmosféře vedlo k domněnkám, že se na Venuši nachází aktivní vulkanismus i v současnosti. Při průzkumu snímků ale nebyly nalezeny žádné doklady lávových proudů, které by pocházely z nedávné doby. Na povrchu bylo překvapivě pozorováno jen malé množství impaktních kráterů naznačující, že celý povrch je relativně mladý o stáří přibližně půl miliardy let. ==== Země ==== Země je třetí planeta sluneční soustavy, zároveň největší terestrická planeta v soustavě a jediné planetární těleso, na němž je dle současných vědeckých poznatků potvrzen život.

Question: Která planeta je někdy nazývána večernicí?

Answer: Venuše


Teorie konvergence

Context: Teorie konvergence Je navrženo začlenění celého obsahu článku Konvergence (ekonomie) do tohoto článku. Odtamtud sem pak má vést přesměrování. K návrhu se můžete vyjádřit v diskusi. Teorie konvergence (z lat. convergentia = směřování, sklon, sbíhavost) byla formulována v roce 1960 americkým profesorem Clarkem Kerrem z kalifornské Berkeley univerzity. Na jeho myšlenku pak navazovali i další autoři. Základní premisou teorie je, že v důsledku industrializace se země začnou podobat z hlediska společenských norem a technologie[1]. Důsledkem teorie konvergence by mohl být vznik unifikované společnosti. To je však málo pravděpodobné, protože jsou mezi zeměmi velké politické a náboženské rozdíly. Teorie také uvádí tzv. “catch up” efekt, tj. že méně vyspělé země se budou vyvíjet rychleji v důsledku přístupu k informacím a technologiím vyspělejších zemí. Historie Pojem se v ekonomii, politologii a sociologii začal vyskytovat od 50. let 20. století. Teorie o společenské konvergenci v té době tvrdily, že rozvojové země budou ekonomicky růst podobně, jako před nimi země rozvinuté. Definoval ho však až v roce 1960 právě Clark Kerr. Náznaky teorie konvergence můžeme ale sledovat již v 30. letech ve spojení s hospodářským dirigismem. Dalšími faktory podporujícími tuto myšlenku bylo zbrojení a válečná organizace, které napomáhaly překonání kulturních, politických a ideologických odlišností. Při 2. světové válce se ukázalo, že země s rozdílným společenským uspořádáním mohou spolupracovat. První významnější koncepci blízkou teorii konvergence však vytvořil P. A. Sorokin již v roce 1944. Ten ve své knize USA and Russia pojednával o podobnostech těchto dvou zemí, a to jak geografických, tak i kulturních a velmocenských.[2] Další vzniklé teorie si všímaly toho, že se země po 2. světové válce začaly v mnohém sbližovat i přes zachování svých specifických rysů. Teorie byla v pozdějších dobách napadána kvůli jejímu determinismu, příklonu k Západnímu myšlení či zanedbání role rozvojových zemí ve světové ekonomice. Často se však jednalo o posměšky, nikoliv vážné vědecké studie. Dále byla teorie kritizována proto, že předpokládá, že status rozvinuté země má být cílem zemí rozvojových a nedbá přitom ohledu na negativní aspekty čistě ekonomicky zaměřeného modelu rozvoje. Takový model totiž může dle některých akademiků rozevřít nůžky ve společnosti, dále k dosažení cíle také nepřiměřeně vyčerpává přírodní zdroje a ničí přírodní prostředí.[1] Konvergence a divergence Na počátku 80. let 20. století se teorii konvergence snažili přeformulovat Inkeles a Sirowy.

Question: V jakém roce byla formulována teorie konvergence?

Answer: 1960


Sagrada Família

Context: Chrám Sagrada Familia (česky chrám Svaté rodiny) se nachází na východním pobřeží Španělska v Barceloně. Stavební práce na něm začaly v roce 1882, trvají dodnes. Chrám je hlavní stavbou slavného architekta Antonia Gaudího. Toto neobyčejné stavební dílo mělo podnítit návrat k učení římskokatolické církve. Chrám byl vysvěcen 7. listopadu 2010 papežem Benediktem XVI., který ji také propůjčil titul basillica minor. Gaudího práce vykazuje vlivy maurské architektury. Zajímal se o Art nouveau, jeho přístup k architektuře je však velmi individuální a nekonvenční. Místo přesných projektů zhotovoval neostré skici, často chodil na staveniště a pozoroval všechny detaily, aby je mohl případně pozměnit. Gaudí převzal projekt Sagrada Familia ve velmi raném stadiu (v roce 1883), věnoval mu hodně energie. V roce 1926 však zemřel a ukázalo se nemožné pokračovat ve stavbě v jeho duchu. Předpokládá se, že by Gaudí nezůstal u zbarvení přírodního kamene, měl rád barvy a řada jeho prací ukazuje nadměrné používání různých tónů barev. Gaudí zamýšlel ze Sagrady Familii vybudovat "poslední velkou svatyni křesťanství", a proto je tato katedrála velmi bohatá na křesťanské symboly. Jeden z nejpromyšlenějších znaků je 18 věží, které reprezentují 12 apoštolů, 4 evangelisty, Pannu Marii a ta nejvyšší Ježíše Krista. Věže reprezentující evangelisty budou v budoucnosti doplněny sochami zpodobňujícími tradiční symboly těchto světců: býk (sv. Lukáš), anděl (sv. Matouš), orel (sv. Jan) a lev (sv. Marek). Centrální věž Ježíše Krista bude doplněna obrovským křížem. Ví se, že Gaudí také chtěl vybavit chrám třemi monumentálními fasádami: Narození, Umučení a Zmrtvýchvstání a každá z nich měla mít své 4 věže. Do roku 1935, kdy byla stavba přerušena, byla dostavěna pouze východní fasáda - Narození.

Question: Koho hlavní stavbou je chrám Sagrada Família?

Answer: Antonia Gaudího


Libuše (opera)

Context: Libuše je slavnostní zpěvohra o třech jednáních českého skladatele Bedřicha Smetany z roku 1872. Poprvé byla uvedena v Národním divadle v Praze 11. června 1881. == Vznik a koncept díla == Autorem libreta je Josef Wenzig (také autor libreta k Daliboru), který je napsal německy. Do češtiny ho přebásnil Ervín Špindler, protože Smetana odmítl komponovat na německý text, na druhou stranu se ale se Špindlerem dohodl, že jako autor libreta bude uváděn jen Wenzig a fakt jeho překladu bude utajen.Námětem k jejímu ději se stala legenda o kněžně Libuši, připomínaná již v Kosmově kronice, ale přejatá hlavně ze zpracování v Rukopisu zelenohorském. Opera byla původně zamýšlena jako korunovační, protože ale ke korunovaci rakouského císaře Františka Josefa I. za českého krále na konci 19. století nedošlo, byla poprvé uvedena při slavnostním otevření Národního divadla a poté po ničivém požáru i při jeho znovuotevření 18. listopadu 1883. Smetana a Wenzig koncipovali operu nikoli jako dramatické dílo, ale jako historické tableau, částečně po vzoru Wagnerova operního cyklu Prsten Nibelungův. Tři jednání nevytvářejí děj směřující k rozuzlení. V prvním jednání se setkáváme s Libušiným soudem. Druhé a třetí jednání představují Libušin sňatek a proroctví. Dlouhé nedějové proroctví v závěru a celý koncept opery se nyní stává velkou překážkou k dramaturgickému uchopení.Proroctví je část, které se Wenzig ujal nejoriginálněji. Zdůraznil kapitoly historie, jež považoval sám za nejcennější – včetně nehistorické a smyšlené postavy Jaroslava ze Šternberka, moravského obránce českých zemí před náporem Mongolů (tehdy ji ale za skutečnou považoval i František Palacký) a zdůraznění významu husitů a Jiřího z Poděbrad, které se ale stalo zdrojem kritiky.

Question: Kdo je autorem zpěvohry Libuše?

Answer: Bedřicha Smetany


Černobylská havárie

Context: Černobylská havárie se stala 26. dubna 1986 v Černobylské jaderné elektrárně na severu Ukrajiny (tehdy část Sovětského svazu). Šlo o nejhorší jadernou havárii v historii jaderné energetiky. Jedinou další jadernou havárií označenou mezinárodní stupnicí INES nejvyšším stupněm 7 je havárie elektrárny Fukušima I v Japonsku v březnu 2011. Při pokusu na 4. reaktoru došlo k jeho přehřátí, protavení a výbuchu, při kterém se do ovzduší uvolnily radioaktivní látky. Došlo tak ke kontaminaci okolního prostředí, v omezené míře radioaktivní spad zasáhl značnou část Evropy. Uváděné počty obětí sahají od 31 oficiálně zemřelých bezprostředně při havárii až po odhady desítek až stovek tisíc úmrtí v důsledku záření podle některých studií. Po havárii bylo okolí včetně města Prypjať evakuováno a proměnilo se v zakázanou zónu, budova reaktoru byla provizorně obestavěna betonovým sarkofágem pro zamezení další kontaminace prostředí. Zajištění a případná likvidace stále nebezpečného reaktoru je časově, technicky a finančně velice náročné. Příčin havárie bylo více, typ použitého reaktoru RBMK, nevhodný pokus a nedostatečná kompetentnost personálu. K rozsahu následků přispěly nepřipravenost a nevhodné kroky v krizovém postupu řešení následků havárie.

Question: Jak se nazývá dosud nejhorší jaderná havárie?

Answer: Černobylská havárie


Skauting

Context: Hnutí se postupně šířilo do dalších států a bylo také ovlivňováno dalšími osobnostmi (např. Ernest Thompson Seton ve Spojených státech). Dnes skauting existuje prakticky ve všech státech světa (216 států), je pouze několik výjimek – vesměs totalitních států (Andorra, Čína, Kuba, Severní Korea, Laos). Celkem má 50 milionů členů. Hnutí se skládá z několika zastřešujících organizací, pravidlem je, že z každé země smí být pouze jedna organizace členskou zemí. Tam, kde existuje více skautských organizací, musí vytvořit společnou koordinační skupinu: Skauting – WOSM (World Organization of the Scout Movement) sdružuje přes 40 milionů členů ze 165 států a teritorií. Dívčí skauting – WAGGGS (World Association of Girl Guides and Girl Scouts) sdružuje asi 10 milionů členek ze 145 států světa. Skauting pro dospělé – ISGF (The International Scout and Guide Fellowship) sdružuje dospělé skauty ze 40 států světa.Kromě těchto hlavních a úzce spolupracujících organizací existují nezávislé mezinárodní organizace, sdružující skautská hnutí stojící mimo hlavní proud. Tyto organizace se hlásí k původnímu skautingu a jeho hodnotám a jsou reprezentovány výhradně dobrovolníky: Světová federace nezávislých skautů - World Federation of Independent Scouts - WFIS - v r. 2014 měla bezmála 200 000 členů ve 41 zemích světa Samostatná mezinárodní asociace Skautů Evropy UIGSE – FSE, L'Union Internationale des Guides et Scouts d'Europe – Fédération du Scoutisme EuropéenMezinárodním dnem skautů je svátek sv. Jiří 24. dubna. == Skautské symboly == === Skautský pozdrav === Skauti se po celém světě zdraví zdviženou pravou rukou k rameni. Ruka je obrácená dlaní vpřed u skautů a skautek (mládež většinou od 12 do 15 let) se vztyčenými třemi prsty, u světlušek a vlčat (děti od 6 do 11 let) se vztyčují jen prsty dva.

Question: Kdo se zdraví zdviženou pravou rukou k rameni?

Answer: Skauti


Snímková frekvence

Context: Snímková frekvence Snímková frekvence je frekvence, s jakou zobrazovací zařízení zobrazuje jednotlivé unikátní snímky, případně záznamové zařízení zachycuje snímky. Snímková frekvence se obvykle udává v jednotkách fps (z anglického frames per second) nebo prostě v hertzích – v obou případech jednotka odpovídá jednomu snímku za sekundu. Pojem snímkové frekvence se používá v mnoha oblastech techniky, které se zabývají pohyblivým obrazem. Mimo jiné v počítačové grafice, při zpracování videa, filmovém průmyslu či televizním vysílání. Snímkové frekvence ve filmu a televizi Ve filmu, televizi a při zpracování videa existuje několik běžně používaných hodnot snímkové frekvence: 24 a nově 48 Hz pro film a pro televizi 25 a 30 Hz pro neprokládaný (progresivní) režim a 50 a 60 Hz pro režim prokládaný. Například: 23,976 Hz (24 Hz) je snímkovací frekvence nejčastěji používaná při záznamu na filmový pás kombinovaný se zvukovou stopou (němý film ještě umožňoval ruční posun s nestandardizovanou frekvencí). Při převodu filmu na televizní signál se u režimu PAL snímky převádí 1:1 (i za cenu zrychlení o 4,096 %, což diváci zpravidla nepoznají); u převodu na NTSC s 30 fps se provádí 3:2 pulldown (viz dále). Televizní formát PAL má 50 půlsnímků, tedy 25 celých snímků za sekundu (50 Hz). Televizní formát NTSC má 59,94 půlsnímků za sekundu (přesná hodnota je 60 Hz/1,001). Celých 60 snímků to není proto, že každých 500 půlsnímků dojde k (plánovanému) vynechání jednoho půlsnímku.

Question: Jaká je zkratka snímku za sekundu?

Answer: fps


Evropská centrální banka

Context: Evropská centrální banka (ECB) je orgán Evropské unie a centrální banka zemí eurozóny. Byla založena na základě Maastrichtské smlouvy 1. června 1998 a jejím úkolem je udržovat stabilitu cen v zemích, které používají euro, a také řídit měnovou politiku Evropské unie. ECB sídlí v Německu ve městě Frankfurt nad Mohanem. ECB provádí měnovou politiku v devatenácti zemích Evropské unie, které jako vlastní měnu přijaly euro. Společně s národními centrálními bankami všech členských zemí EU tvoří Evropský systém centrálních bank (ESCB). Je nutno rozlišovat mezi ESCB a tzv. eurosystémem, který je tvořen ECB a národními centrálními bankami těch států, které přijaly euro. Česká národní banka je součástí ESCB od roku 2004, kdy Česká republika vstoupila do Evropské unie. Evropská centrální banka je nástupcem Evropského měnového institutu (EMI), který byl založen 1. ledna 1994, aby dohlížel na druhou etapu při vytváření Evropské měnové unie (EMU). Úkolem EMI bylo spolupracovat s centrálními bankami členských zemí EU, připravit je na přijetí eura a vytvoření Evropské centrální banky a Evropského systému centrálních bank (ESCB). ECB byla založena 1. června 1998 na základě Maastrichtské smlouvy a v tento den nahradila EMI. Od 1. ledna 1999 odpovídá za provádění měnové politiky v eurozóně. Prvním prezidentem Evropské centrální banky byl Wim Duisenberg, bývalý prezident holandské centrální banky a Evropského měnového institutu.

Question: Kdy byla založena Evropská centrální banka?

Answer: 1. června 1998


Igor Jevgeněvič Tamm

Context: Igor Jevgeněvič Tamm (rusky И́г Е́н Т, Igor Jevgeňjevič Tamm; 26. červnajul./ 8. července 1895greg Vladivostok, Rusko - 12. dubna 1971 Moskva, SSSR) byl sovětský fyzik. Spolu s dalším sovětským fyzikem Iľjou Michajlovičem Frankem na základě klasické elektrodynamiky vypracoval přesnou teorii vzniku Čerenkovova záření. Za tuto práci obdržel v roce 1958 spolu s Pavlem Alexejevičem Čerenkovem a Iľjou Frankem Nobelovu cenu za fyziku. V letech 1913-1914 studoval fyziku na univerzitě v Edinburghu. Po návratu do Ruska dokončil své studium v r. 1918 na Moskevské státní univerzitě a dále pokračoval v akademické a pedagogické kariéře na sovětských univerzitách a v Akademii věd SSSR (akademik od r. 1953). V letech 1920-1944 úzce spolupracoval s prof. Mandelštamem. Od r. 1934 byl šéfem teoretického oddělení v Ústavu L. N. Lebedova AV v Moskvě. Ve svých pracích se zabýval mnoha teoretickými problémy, mimo jiné i teorií atomového jádra, otázkami teorie relativity a kvantové fyziky a fyzikou kosmického záření. Za svou práci na vysvětlení vzniku Čerenkovova záření obdržel v roce 1958 Nobelovu cenu za fyziku. Významné jsou i jeho práce týkající se řízené termonukleární reakce, na kterých spolupracoval s A. D. Sacharovem. Spolu s ním navrhl reaktor s řízenou termonukleární fúzí označovaný jako "TOKAMAK". V poválečných letech se také velmi významně podílel na vývoji termojaderné zbraně. Obrázky, zvuky či videa k tématu Igor Jevgeněvič Tamm ve Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Igor Jevgeněvič Tamm

Question: Kde se narodil Igor Jevgenijevič Tamm?

Answer: Vladivostok


Injekce (medicína)

Context: Aplikace byla tehdy velmi technicky nedokonalá a proto se o ní upustilo. K první skutečnou injekční stříkačkou zavedl francouzský chirurg Pravaz v roce 1852. Skotský lékař Wood provedl v roce 1853 první skutečnou aplikaci jehlou do podkoží. Injekční stříkačku používal ruský lékař Lazarov. K rozšíření tohoto způsobu aplikace přispěli také mikrobiolog Louis Pasteur a německý lékař Robert Koch, kteří zdokonalili způsoby sterilizace. V roce 1886 pařížský lékárník Limousin zavedl jako vhodný obal pro injekce skleněnou ampuli. Parenterální aplikace patří mezi nejúčinnější způsoby podávání léčiv. Výhody použití: lze aplikovat v bezvědomí aplikací dosáhneme rychlého účinku (křeče, bolesti, šok, zástava srdce) nelze-li aplikovat léčivo z důvodu jeho biodegradace v trávicím traktu (insulin) stavy po operaci trávicího ústrojí Injekční přípravky jsou podle disperzní soustavy rozdělujeme na: čiré zakalené práškovité lyofilizované mají charakter pórovité hmoty vzniklé mrazovou sublimací suspenzní musejí mít odpovídající velikost částic. emulze forma emulze musí vydržet alespoň 30 sekund po protřepání. Vlastnosti injekce vhodné pro aplikaci: sterilita injekce musí obsahovat nejvýše předepsané množství živých či mrtvých mikroorganismů. apyrogenita injekce nesmí obsahovat pyrogenní látky, což jsou metabolické produkty mikroorganismů.

Question: Co zavedl Limousin jako vhodný obal pro injekce?

Answer: skleněnou ampuli


Fakulta informatiky Masarykovy univerzity

Context: Výzkumná pracoviště: Centrum analýzy biomedicínského obrazu Centrum vzdělávání, výzkumu a inovací v informačních a komunikačních technologiích Centrum zpracování přirozeného jazyka - http://nlp.fi.muni.cz/ Institut teoretické informatiky Vysoce paralelní a distribuované výpočetní systémy Akademickou obec fakulty tvoří její akademičtí pracovníci a studenti zapsaní ve studijních programech na fakultě realizovaných. Se členstvím studentů v akademické obci fakulty jsou spojeny akademické obřady, kterými jsou imatrikulace (přijetí studenta do akademické obce) a promoce (předání vysokoškolského diplomu absolventovi po dokončení studia). Oba obřady jsou spojeny se slavnostním slibem. Děkan, proděkani, nositelé vědecko-pedagogických či akademicko-vědeckých titulů, případně též další osoby pověřené děkanem a pedel jsou oprávněni při slavnostních příležitostech užívat talár. Fakultními insigniemi jsou od března 2007 medaile a žezlo, jejichž autorem je sochař a umělecký litec Jaromír Gargulák.Avers medaile nese portrét Kurta Gödela (brněnského matematika, který přispěl k teoretickým základům informatiky), na reversu se nachází znak fakulty. Hlavice žezla zpodobňuje oheň předaný podle legendy lidstvu Prométheem a odkazuje na obdobně všestranný význam informatiky v současnosti. Logo fakulty zobrazuje Penroseův trojúhelník stylizovaný jako ligatura písmen F a I. S logem je spojen výrok Blaise Pascala " Le silence éternel de ces espaces infinis m'effraie. " (z francouzštiny "Věčné mlčení těch nekonečných prostorů mě děsí."). Autorem loga je vyučující Petr Sojka. Barva fakulty je ostře šafránová (Pantone 122 C). Od roku 1998 působí na fakultě studentský divadelní soubor ProFIdivadlo, který každoročně u příležitosti svátku Dies Academicus uvádí inscenaci nastudovanou pod vedením pedagoga Josefa Prokeše v rámci předmětu Divadelní hra. Mezi pravidelné akce pořádané studenty fakulty pod vedením Petra Sojky patří také každoroční Filmový festival Fakulty informatiky, poprvé uspořádaný v roce 2001, který v roce 2017 již přilákal téměř 1000 diváků. Nositeli mezinárodních ocenění za vědeckou a tvůrčí činnost z řad zaměstnanců a studentů fakulty jsou Jozef Gruska, Michal Brandejs, Pavel Zezula, Tomáš Brázdil a Jiří Hořejš.

Question: Jaká je barva FI MUNI?

Answer: šafránová


Tanzanie

Context: Tanzanie je stát na východním pobřeží střední Afriky. Vznikla v roce 1964 sloučením dvou původně nezávislých států Tanganiky, ležící u stejnojmenného jezera, a Zanzibaru. Na severovýchodě s ní sousedí Keňa, na severu Uganda, na severozápadě Rwanda a Burundi, na západě Demokratická republika Kongo, na jihozápadě Zambie a Malawi a na jihu Mosambik. V letech 1885–1919 bylo území německou kolonií pod názvem Německá východní Afrika. Dřívější oficiální anglický název země byl United Republic of Tanganyika and Zanzibar. Ten se později změnil na United Republic of Tanzania. Název Tanzanie je odvozen z názvů obou zakladatelských států. Ty se sloučily v šedesátých letech po získání nezávislosti na Velké Británii. Originální název ve svahilštině je Jamhuri ya Muungano wa Tanzania, v češtině Tanzanská sjednocená republika. == Historie == Tanzanie patří k nejdéle osídleným zemím světa. Nachází se zde proslulé paleoantropologické a archeologické lokality, vydávající pozůstatky prvních lidí (Homo habilis) i jejich předchůdců z rodu Australopithecus (A. afarensis, A. aeethiopicus). V Laetoli byly navíc zachyceny otisky stop dvojnohých homininů, zatímco nedaleká Olduvajská rokle se proslavila nálezy nejstarších kamenných nástrojů. Ve 3. století bylo vnitrozemí Tanzanie osídleno kmeny Sanů, které postupně začaly vytlačovat bantuské kmeny. Pobřeží a okolní ostrovy obsazovali od 9. století arabští a perští obchodníci. Ve 12. století se v pobřežní oblasti začala rozvíjet islámská a arabsky orientovaná kultura Svahilců. V roce 1503 byl osídlen ostrov Zanzibar Portugalci. V roce 1698 byl Zanzibar dobyt maskatským sultánem z Ománu. V polovině 19. století pobřeží ovládal zanzibarský sultán.

Question: Je Tanzanie stát na západním pobřeží střední Afriky?

Answer: Tanzanie je stát na východním pobřeží střední Afriky.


Varšava

Context: Varšava (polsky Warszawa, výslovnost [varˈ] IPA) je hlavní (od roku 1596) a největší město Polska. V roce 2014 měla 1 726 581 obyvatel a s okolní aglomerací 3 003 000 obyvatel. Varšava leží ve středním Polsku v historickém Mazovsku na středním toku Visly ve Varšavské kotlině v průměrné výšce 100 metrů n. m., 520 km východně od Berlína a 250 km jižně od pobřeží Baltského moře. Varšava je také hlavním městem Mazovského vojvodství. V metropoli je rozvinutý průmysl, zvláště zpracovatelský, ocelářský, elektrotechnický a automobilový. Sídlí zde více než 60 vzdělávacích institucí, především Varšavská univerzita (Uniwersytet Warszawski), Univerzita kardinála Stefana Wyszyńského, Varšavská technická univerzita (Politechnika Warszawska), Varšavská ekonomická škola (Szkoła Główna Handlowa) a další. Je tu přes 30 divadel, včetně Národního divadla a opery a má tu sídlo Národní filharmonický orchestr. Související informace naleznete také v článku Dějiny Varšavy. První opevněné osídlení na území dnešní Varšavy byla osada Bródno v 9. a 10. století a Jazdów ve 12. a 13. století. Po tom, co vévoda z Płocku, Boleslav II. Mazovský zaútočil v roce 1281 na Jazdów, byla založeno nové sídlo v místě malé rybářské vesničky Warzsowa. Na začátku 14. století se toto místo stalo jedním ze sídel Mazovského vojvodství a v roce 1413 pak hlavním městem Mazovska. Po vymření místní vojvodské linie v roce 1526 bylo vojvodství začleněno pod polskou korunu. V roce 1529 se Varšava stala poprvé sídlem polského Sejmu, trvale zde Sejm sídlí od roku 1569. Roku 1573 dala Varšava jméno Varšavské konfederaci, dohodě polské šlechty na toleranci různých náboženství v polském království. Kvůli své výhodné centrální poloze mezi Vilniusem a Krakovem v polsko-litevském společenství se Varšava stala hlavním městem tohoto společenství a současně v roce 1596 hlavním městem Polska, kdy sem král Zikmund III.

Question: Jaké je hlavní město Polska?

Answer: Varšava


František Kupka

Context: Kolem roku 1903 se poprvé mezinárodně proslavil publikací svých satirických kreseb v pařížském časopisu L'Assiette au Beurre, do kterého přispíval v letech 1901-1907 a vytvořil i tři svá samostatná čísla - alba Peníze, Náboženství a Mír. V roce 1914 odešel dobrovolně na frontu jako člen roty Nazdar, v bitvě u řeky Aisne byl raněn. Byl vyznamenán Řádem důstojníka Čestné legie a za své zásluhy v armádě získal hodnost kapitána. Pomáhal organizovat československé legie ve Francii, po návratu do Paříže, kde založil tzv. Českou kolonii, jejímž předsedou byl později zvolen. Po válce byl jmenován profesorem pražské Akademie, na níž v roce 1920 také přednášel. Přednáškovou činnost pořádal později i v Paříži, kde vyučoval československé stipendisty. Za svůj život uspořádal mnoho výstav a získal mnohá ocenění za svá díla. Mezi lety 1919 až 1938 byl Kupka podporován svým přítelem Jindřichem Waldesem, úspěšným pražským podnikatelem, který kupoval jeho obrazy. Většinu svého života strávil na pařížském předměstí Puteaux, kde také 24. června 1957 zemřel. Je pohřben v Paříži na hřbitově Pere Lachaise, v kolumbáriu, oddělení 87, schránka č. 22696. Celé dílo Františka Kupky se do své konečné podoby utvářelo od prvopočátečního popisného realismu přes vlivy doznívajících malířských tendencí a směrů až ke konečnému vyústění do abstrakce. Obraz Amorpha. Fugue à deux couleurs, vystavil Kupka na Podzimním salonu v Paříži roku 1912. Samotná abstraktní tvorba Františka Kupky měla svůj specifický vývoj a zákonitosti. Šlo zde o zpracování tématu pohybu. Až do roku 1930 byly základem jeho nefigurativních obrazů realistické podklady, vrcholné období Kupkovy tvorby však představuje tzv. čistá abstrakce. Důležitou úlohu také sehrál Kupkův vztah k hudbě, vedoucí k rozvinutí výtvarného směru - orfismu. Díla Františka Kupky byla vystavována na mnoha výstavách u nás i v zahraničí. Dosud největší přehlídkou jeho tvorby byla výstava v Japonsku v roce 1994. V roce 1998 byla uskutečněna poslední rozsáhlá domácí výstava v Národní galerii v Praze. Na přelomu let 2012 a 2013 byla v Salmovském paláci v Praze na Hradčanech uspořádána výstava Cesta k Amorfě ukazující Kupkova díla zapůjčená od významných světových institucí i soukromých sběratelů z České republiky, Francie a USA.

Question: V jakém městě zemřel František Kupka?

Answer: Puteaux


Česká slovesa

Context: být/býti, jít/jíti, péct/péci === Příčestí === Příčestí se v češtině používají k tvoření minulého času, podmiňovacího způsobu a trpného rodu. Formálně se shodují se jmennými (krátkými) tvary přídavných jmen. Proto vyjadřují na rozdíl od ostatních slovesných kategorií i jmenný rod, který se musí shodovat s rodem podmětu. ==== Příčestí činné ==== Příčestí činné, obvykle označované jako minulé nebo též l-ové, se používá k tvoření minulého času a podmiňovacího způsobu. ==== Příčestí trpné ==== Příčestí trpné, označované také jako "n/t-ové", se používá k opisnému tvoření trpného rodu. Tvoří se dvojím typem zakončení: Od příčestí trpného se vytváří podstatné jméno slovesené příponou -í: volání, stravování. === Přechodníky === Přechodník (transgresiv) vyjadřuje děj, který buď předcházel jinému ději ve větě (přechodník minulý), nebo probíhal/probíhá/bude probíhat současně s jiným dějem (přechodník přítomný). Pomocí přechodníků lze nahrazovat vedlejší věty. V podstatě lze rozlišit tři druhy přechodníků: Přechodník přítomný od nedokonavých sloves - vyjadřuje současnost dvou dějů, a to na každém časovém stupni: Loupaje brambory sleduje televizi, tj. loupe brambory a sleduje televizi. – Loupaje brambory sledoval televizi, tj. loupal brambory a sledoval televizi. – Loupaje brambory bude sledovat televizi, tj. bude loupat brambory a současně bude sledovat televizi. Přechodník přítomný od dokonavých sloves (někdy též nazývaný přechodník budoucí) - vyjadřuje předčasnost budoucího nebo časově nezařazeného děje: Oloupaje brambory, bude sledovat televizi. (Tj. Až oloupe brambory, bude sledovat televizi.) Přechodník minulý od dokonavých sloves - vyjadřuje předčasnost v minulosti. Oloupav brambory, sledoval televizi. (Tj. Oloupal brambory a pak sledoval televizi.) Přechodník minulý se tvoří jen od dokonavých sloves.Přechodníky, zejména přechodníky 2. a 3. typu, jsou v současné češtině zastaralá forma slovesa. Používají se jen ke zvláštním účelům např. v umělecké literatuře. Obvykle se s nimi setkáváme ve starší literatuře. Pomocí přechodníků lze nahrazovat vedlejší věty. Ve větě mají zpravidla funkci doplňku, po obsahové stránce ale mají platnost věty, jedná se o takzvané polovětné vazby. Přechodníkovou konstrukci je možné oddělit od zbylé části věty čárkou, zejména pokud je přechodník rozvitý o další členy: Holčička, usedavě plakajíc, hledala ztraceného psa. ==== Tvary přechodníků ==== Přechodníky mají v jednotném čísle zvláštní tvar pro rod mužský a společný tvar pro rod ženský a střední.

Question: Jaké věty lze nahrazovat pomocí přechodníků?

Answer: vedlejší


Výr velký

Context: V ČR hnízdí na většině území, hlavně ve středních polohách, ale ve vhodném prostředí i v nížinách. Začátkem 20. století byl u nás v důsledku trvalého pronásledování téměř vyhuben, k postupnému navyšování stavů začalo docházet až po vyhlášení zákonné ochrany v roce 1929. V letech 1973–77 byla celková početnost odhadnuta na 400–600 párů a v období let 1985–89 na 600–950 párů. Mezi dvěma sledovanými obdobími se výrazně zvýšil také počet obsazených kvadrátů, a to téměř dvojnásobně z 35 % na 63 %. Při sčítání v období let 2001–03 byly početní stavy odhadnuty na 600–900 párů. Nachází se všude, kde má vhodné podmínky pro hnízdění a lov. S oblibou osidluje kamenité stráně, zříceniny s lesy v okolí. Někdy obývá i oblasti beze skal, v takovém případě však vyžaduje dutiny stromů či opuštěná dravčí hnízda. Živí se hlavně malými a středně velkými savci a ptáky, zřídka požírá také obojživelníky, plazy, ryby a větší hmyz. Ze savců v potravě převažují druhy o hmotnosti do 2 kg, jako jsou hlodavci, králíci a zajíci, dokáže však udolat i lišku nebo srnče. Z ptáků vedle holubovitých, krkavcovitých nebo kachnovitých běžně loví také dravce a jiné druhy sov. Složení potravy je značně závislé na místní potravní nabídce. Ve svém revíru totiž přednostně loví kořist nejhojněji se vyskytující a nejlépe dostupnou. V Jeseníkách bylo v letech 1955–87 ve vývržcích a jako kořist na hnízdech zjištěno celkem 7144 obratlovců. Ze savců se nejvíce objevoval hraboš polní, ježek, potkan, zajíc, myšice a hryzec vodní, z ptáků koroptev, káně lesní, kalous ušatý, puštík obecný, holub domácí, bažant a vrána šedá. Na třech lokalitách v severních Čechách bylo v období let 1962–79 rozborem vývržků a zbytků potravy zjištěno celkem 3549 obratlovců v 80 druzích, z nichž 59 druhů představovali ptáci, 19 savci a 2 obojživelníci. Podíl savců v potravě dosahoval 57,3 %, ptáků 42,3 % a obojživelníků 0,42 %.

Question: Co tvoří potravu Výra velkého?

Answer: malými a středně velkými savci a ptáky, zřídka požírá také obojživelníky, plazy, ryby a větší hmyz


Guitar Tluppa

Context: Guitar Tluppa Skupina v červnu 2014 Guitar Tluppa je českolipská country skupina založená v České Lípě v roce 2005. Má velký podíl za obnovení country festivalů v Holanech na Českolipsku a je stále aktivní. Členové skupiny Vláďa Vorlíček – vedoucí Jarin Vorlíček Honza Špikla Karel Janda Tom Nosál Bývalí členové skupiny Láďa Merc Míra Myška Jiří Kraus (zvukař) Vystoupení Skupina byla jedna z těch, které v roce 2009 obnovily country festival v Holanech (okres Česká Lípa) pod novým názvem Holanský pulec (dříve se jmenoval Holanský kapr).[1] Vystupuje i na jiných scénách, např. Českolipské slavnosti 2014. [2] Odkazy Reference ↑ Jarin Vorlíček. Holanský pulec. i-noviny.cz [online]. 2014-06-29 [cit. 2013-07-17]. Dostupné online. ↑ Petra Hámová. Slavnosti v České Lípě: Spousta zábavy i uzavírky. Českolipský deník [online]. 2014-06-27 [cit. 2014-06-29]. Dostupné online. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Guitar Tluppa na Wikimedia Commons Web skupiny Skupina na Holanském kapru Záznam vystoupení 2012 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Česko | Hudba

Question: Kde byla založena kapela Guitar Tluppa?

Answer: v České Lípě


Texaská univerzita v Austinu

Context: Škola byla založena v roce 1883, v současnosti ji navštěvuje 50 201 studentů, a je tak pátou největší vysokou školou v USA. Texaská univerzita patří k nejlepším státním školám ve Spojených státech, do tzv. Public Ivy. Je členem Asociace amerických univerzit (Association of American Universities), spolku nejlepších severoamerických vysokých škol zaměřených na výzkum. Sportovní týmy Texaské univerzity se nazývají Longhorns. Hermann Joseph Muller - Nobelova cena za medicínu, 1946 Ilja Prigogine - Nobelova cena za chemii, 1977 Steven Weinberg - Nobelova cena za fyziku, 1979 Alan Bean - astronaut Jeb Bush - americký politik, bývalý guvernér státu Texas Laura Bushová - bývalá. první dáma USA Ramsey Clark - americký advokát a aktivista mírového hnutí John Maxwell Coetzee - nositel Nobelovy ceny za literaturu, 2003 Lady Bird Johnsonová - bývalá první dáma USA Janis Joplin - americká zpěvačka Bruce Sterling - americký spisovatel sci-fi Vladimíra Uhlířová - česká tenistka Rick Riordan - americký spisovateľ Renée Zellweger - americká herečka

Question: Jak se nazývají sportovní týmy Texaské univerzity?

Answer: Longhorns


Matěj Hollan

Context: Matěj Hollan (* 9. listopadu 1984 Brno) je český hudebník a občanský aktivista, od října 2014 zastupitel města Brna (od listopadu 2014 pak 3. náměstek primátora) a Městské části Brno-střed, místopředseda politického hnutí Žít Brno. Matěj Hollan je synem fyziků a ekologických aktivistů Jana Hollana a Yvonny Gaillyové. Vystudoval Biskupské gymnázium a bakalářský obor muzikologie na Filozofické fakultě Masarykovy univerzity. Do listopadu 2014 byl předsedou občanského sdružení Brnění. Veřejně známým se stal zejména svými aktivitami za regulaci hazardu a některými kontroverzními tématy, jako byl spor o podzemní garáže pod Zelným trhem, spor o odsun brněnského hlavního nádraží, v němž jako člen koalice Nádraží v centru podporuje zachování nádraží v centru Brna, nebo o podobu brněnského územního plánu. Publikuje své názory jak na svém blogu, tak na zpravodajském portálu iHNed.cz. Je jedním z autorů satirického portálu Žít Brno. Během kampaně před prezidentskými volbami v roce 2013 se prostřednictvím Facebooku ostře vymezoval proti kandidátům Miloši Zemanovi a Janu Fischerovi. Jeho agitační video "Jak odstranit Zemana s Fischerem? " vidělo na YouTube během týdne přes 360 tisíc lidí. Po prvním kole voleb, 14. ledna, mu byl zablokován facebookový účet, což sám dává do souvislosti právě se svými předvolebními aktivitami. Po písemném prokázání, že jeho vlastní účet není falešný, mu byl účet 16. ledna obnoven. V dubnu 2013 obdržel Cenu Františka Kriegla, kterou uděluje Nadace Charty 77 za občanskou statečnost. V případě Matěje Hollana ocenila "nový typ občanského aktivismu, boj proti nelegálnímu hazardu a korupci a prosazování svobody informací". V komunálních volbách v roce 2006 kandidoval jako nestraník za Stranu zelených do Zastupitelstva Městské části Brno-střed, ale neuspěl. Členem Strany zelených byl čtyři roky. Spolu s Martinem Bursíkem se podílel na vzniku nové politické strany LES (Liberálně ekologická strana). V červnu 2014 spoluzaložil politické hnutí Žít Brno, které vzniklo na základech stejnojmenného satirického webu. Pro komunální volby v roce 2014 do zastupitelstva města Brna se stal lídrem subjektu "Žít Brno s podporou Pirátů" a tudíž i kandidátem uskupení na post brněnského primátora. Zároveň kandidoval jako lídr politického hnutí Žít Brno do Zastupitelstva Městské části Brno-střed. Z prvního místa obou kandidátek se díky volebnímu úspěchu hnutí stal členem obou zastupitelstev. Po volbách prohlásil, že jestliže se stane náměstkem primátora města, nepřijme současně funkci starosty městské části.

Question: Jaké gymnázium vystudoval Matěj Hollan?

Answer: Biskupské


Cyrilice

Context: Cyrilice (též cyrilika) je písmo původně vytvořené pro zápis staroslověnštiny a posléze používané pro zápis církevní slovanštiny, která na staroslověnštinu navázala. Cyrilici sloužila za vzor řecká alfabeta. V češtině se označení "cyrilice" často užívá jen pro starou formu tohoto písma, sloužící k zápisu staroslověnštiny a církevní slovanštiny, kdežto národní abecedy, které vývojem cyrilice vznikly, se označují jako azbuka. Slovo azbuka je zkratkou, utvořenou ze začátečních hlásek názvů prvních písmen abecedy: a (az), b (buki); obdobně jsou odvozena i pojmenování jiných písemných soustav, např. "abeceda", "alfabeta", "alefbet", "abugida" nebo "bopomofo". Cyrilice se používá pro zápis 6 slovanských jazyků (bulharština, makedonština, srbština, ukrajinština, běloruština a ruština), jakož i mnoha neslovanských jazyků na území bývalého Sovětského svazu (kazaština, kyrgyzština, tatarština, baškirština, čečenština, čuvaština atd.) a jeho satelitních států (mongolština). Do roku 1860 se cyrilice používala i v Rumunsku, až do roku 1990 také v Moldavsku, kde byla pak nahrazena latinkou. Na latinku také přešly některé další jazyky států vzniklých rozpadem SSSR, např. azerština, turkmenština a uzbečtina. Přestože podle názvu písma se může zdát, že by tvůrcem cyrilice mohl být svatý Cyril (Konstantin), není tomu tak.

Question: Co sloužilo za vzor cyrilici?

Answer: řecká alfabeta


Zánět

Context: Zánět (latinsky inflammatio, řecky φ – flogósis; zastar. lid. prant[zdroj? ]) je velmi složitá reakce živého organismu na poškození, zahrnující komplex biochemických a imunologických změn. Vzhledem k tomu, že existuje celá řada definic zánětu, přičemž žádná z nich není zcela dokonalá a každá má svou vypovídací hodnotu, je zde uvedeno více definic. Zánět je stereotypní, složitá vývojem získaná schopnost reakce živých organismů na různá poškození, sestávající se z jevů charakteru alterativního (poškození buněk), exsudativního, proliferativního a imunitního, které obvykle probíhají sukcesivně, jde-li o zánět reparativní anebo simultánně, jde-li o zánět defenzivní. Zánět je základním nástrojem vrozené imunity, tzn. reakcí na poškození. Je výrazem ochranné přizpůsobivosti a jedním z regulačních mechanismů homeostázy. Zánět je současně nejvýznamnější obranou a také sebepoškozující reakcí organismu. Většinou nejde odlišit, kdy je zánětlivá reakce mobilizovaná k obraně a kdy je organismus zbytečně poškozován. Zánětlivá reakce probíhá ve vaskularizované pojivové tkáni a účastní se jí krevní plazma, všechny cirkulující krevní buňky, krevní cévy, a buněčné a mezibuněčné složky pojivové tkáně. 1. fáze: Buňky poškozené tkáně uvolní chemické signalizační molekuly (histamin a prostaglandin). 2. fáze: Rozšíření blízkých kapilár, které jsou potom více propustné. Tvoří se srážlivé elementy a nastává proces srážení. 3. fáze: Chemotaktické faktory (chemokiny) uvolněné z různých buněk lákají fagocytární buňky z krve. 4. fáze: Fagocytární buňky se dostanou ke zraněnému místu, pohlcují patogeny a zbytky buněk. Následuje uzdravení tkáně, které urychluje mírně zvýšená teplota. Neživé příčiny – jsou obvykle chemické nebo fyzikální faktory (zánět aseptický); jedná se například o poškození tkáně při chirurgickém zákroku, traumatickém poškození (zlomeniny, přetržení svalů, apod.) či popálení.

Question: Co je zánět?

Answer: velmi složitá reakce živého organismu na poškození


Synoda mrtvých

Context: Synoda mrtvých (897), latinsky Synodus horrenda, je označení pro synodu uspořádanou papežem Štěpánem VI., na níž byla přivlečena devět měsíců stará mrtvola Štěpánova předchůdce papeže Formosa. Jedná se o typický projev úpadku papežství v jeho temném období (891–1049). == Předcházející události == 6. října 891 byl papežem zvolen portský biskup Formosus s bohatými zásluhami a zkušenostmi, které sbíral již za pontifikátu Mikuláše I. Zopakoval korunovaci Guida ze Spoleta a zároveň vsadil císařskou korunu na hlavu jeho syna Lamberta II. ze Spoleta. Oddíly Guidovy vdovy hájily Řím a celá rodina se snažila papeži rozkazovat. Proto povolal na pomoc východofranského krále Arnulfa z Korutan. Ten roku 896 Řím dobyl a Formosus ho korunoval v Římě císařem. Když nemocný Arnulf Korutanský Řím opustil, Lambert ze Spoleta se vrátil, aby se Formosovi pomstil. Ten však záhy zemřel. Novým papežem se stal Bonifác VI., který nevládl ani měsíc. Poté Lambert na papežský trůn dosadil Štěpána VI. == Svolání a průběh synody == Štěpán VI. (896–897) nechal vykopat mrtvolu svého předchůdce Formosa (891–896). Mrtvola stará devět měsíců byla oblečena do slavnostního papežského oděvu, posazena na trůn a takto souzena. Mrtvý Formosus byl sesazen, jeho administrativní rozhodnutí i svěcení prohlášena za neplatná a prsty, jimiž žehnal, useknuty. Pak byla Formosova mrtvola smýkána ulicemi a hozena do řeky Tibery.

Question: Kdo uspořádal tzv. Synodu mrtvých?

Answer: papežem Štěpánem VI.


FIFA

Context: Mezinárodní federace fotbalových asociací (zkráceně FIFA, francouzsky Fédération Internationale de Football Association) je hlavní řídící organizace světového fotbalu, futsalu a plážového fotbalu. Její sídlo se nachází ve švýcarském Curychu a jejím prezidentem je Gianni Infantino. Mezi její hlavní náplně patří pořádání mistrovství světa, jehož první ročník se konal v roce 1930. FIFA má 209 členských asociací, což je o čtyři více než Mezinárodní olympijský výbor a o tři méně než Mezinárodní asociace atletických federací. Ne všichni členové jsou suverénními státy. == Historie == S růstem popularity fotbalu i v mezinárodním měřítku se na začátku 20. století objevila potřeba existence organizace, která by sdružovala jednotlivé národní svazy. FIFA byla založena 21. května 1904 v Paříži. Na založení se podílely národní asociace Belgie, Dánska, Francie, Nizozemska, Španělska (které bylo v té době reprezentováno Madridským fotbalovým klubem; Španělská federace vznikla až 9 let po založení FIFA - roku 1913), Švédska a Švýcarska. Ve stejný den deklarovala Německá fotbalová asociace skrze telegram svůj zájem o přijetí za člena. Prvním prezidentem FIFA se stal Robert Guérin, který byl v roce 1906 nahrazen Danielem Burley Woolfallem. První turnaj, na který měla FIFA přímý vliv byl fotbalový turnaj na olympijských hrách 1908 v Londýně. Možnost členství ve FIFA i pro mimoevropské státy se aplikovala roku 1908, kdy se připojila Jižní Afrika, roku 1912 Argentina a Chile a roku 1913 Kanada a USA. FIFA byla silně ovlivněna 1. sv. válkou, kdy nebylo jisté, zda federace bude schopná pokračovat ve své práci. Mnoho profesionálních fotbalistů bylo posláno do války, a vzhledem ke sporům mezi různými státy se odehrálo jen minimum mezinárodních zápasů. Po válce se vedení federace ujal Carl Hirschmann, který FIFA zachránil, ale za cenu odstoupení tzv. Domácích národů (Spojeného království), které odmítly soutěžit se svými dosavadními nepřáteli.

Question: Jaký zkrácený název má Mezinárodní federace fotbalových asociací?

Answer: FIFA


Soča

Context: Soča (italsky Isonzo) je řeka ve Slovinsku a v Itálii (oblast Furlansko-Julské Benátsko - Provincie Gorizia). Je 136 km dlouhá. Povodí má rozlohu 3 500 km2. Pramení v Julských Alpách nedaleko obce Trenta pod horou Jalovec, ve Slovinsku. U města Gorica protéká přes státní hranici do Itálie a zároveň také do Benátské nížiny. Ústí do Terstského zálivu Jaderského moře. Zdroj vody je sněhový a dešťový. Vodnatost řeky je nejvyšší na jaře a na podzim, nejmenší naopak v létě a v zimě. Průměrný roční průtok vody činí 135 m3/s. Na řece bylo vybudováno několik vodních elektráren. Na dolní toku je možná vodní doprava. Peřeje na horním toku u Bovce jsou vyhledávané vodáky z celého světa. Dělí se na několik částí s různou obtížností. V Bovci je větší množství půjčoven vodáckého vybavení a provozuje se tu komerční rafting. Související informace naleznete také v článku Bitvy na Soči. V době 1. světové války v letech 1915-17 došlo v údolí řeky k těžkým bojům mezi italským a rakousko-uherským/německým vojskem. Celkem došlo ke 12 bitvám, ve kterých se italským vojskům nepodařilo prorazit obranu protivníka. Sočské boje zaznamenaly jen malé pohyby frontové linie. Velmi významný podíl na udržení obrany proti italským útokům měly jednotky z českých zemí, které tu prokázaly velké hrdinství. Až po ofenzivě 24. října 1917 se díky německým posilám podařilo prolomit frontu a zahnat italské vojsko sto kilometrů na západ směrem k řece Piavě. Ve filmu Letopisy Narnie: Princ Kaspian je využita ke ztvárnění řeky Beruny. V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo "И". Slovinské Alpy Julské Alpy Jalovec (hora) Monte Canin Obrázky, zvuky či videa k tématu Soča ve Wikimedia Commons

Question: Kolik kilometrů je dlouhá řeka Soča?

Answer: 136


Nobelium

Context: Nobelium je radioaktivní kovový prvek, který doposud nebyl izolován v dostatečně velkém množství, aby bylo možno určit všechny jeho fyzikální konstanty. Vyzařuje α a γ záření a je silným zdrojem neutronů, proto je nutno s ním manipulovat za dodržování bezpečnostních opatření pro práci s radioaktivními materiály. O jeho sloučeninách a jejich chemickém chování je známo velmi málo. Nobelium se v přírodě nevyskytuje. Je to uměle připravený kovový prvek z řady transuranů. Nobelium bylo poprvé připraveno v dubnu roku 1958 v laboratořích kalifornské university v Berkeley za pomoci nového lineárního urychlovače částic. Při uvedeném experimentu byl bombardován terč složený z izotopů curia (95 % 244Cm + 4,5 % 246Cm) jádry uhlíku 12C a bylo získáno nobelium 252No s poločasem rozpadu 2,4 sekund. 244 96 Cm + 12 6 C → 256 102 No → 252 102 No + 4 1 0 n Za jeho objevitele jsou pokládáni Albert Ghiorso, Glenn T. Seaborg, John R. Walton a Torbjø Sikkeland. Prvek byl pojmenován na počest švédského chemika a vynálezce dynamitu Alfreda Nobela. Další umělá příprava nobelia byla oznámena roku 1966, kdy byl bombardován terčík z uranu 238U jádry neonu 22Ne 238 92 U + 22 10 Ne → 260 102 No → 254 102 No + 6 1 0 n Je známo celkem 17 izotopů nobelia, z nichž je nejstabilnější jsou 259No s poločasem rozpadu 58 minut, 255No s poločasem rozpadu 3,1 minuty a 253No s poločasem 1,62 minuty.

Question: V jakém roce bylo poprvé připraveno Nobelium?

Answer: 1958


Hélicoptè Guimbal

Context: Hélicoptè Guimbal je francouzský výrobce vrtulníků. Firma byla založena v roce 2000 a sídlí ve francouzském Les Milles. Hlavním konstruktérem a majitelem je Bruno Guimbal. == Vyráběné vrtulníky == Guimbal Cabri G2 – lehký dvoumístný pístový vrtulník s třílistým hlavním rotorem a ocasní vrtulkou typu fenestron == Externí odkazy == (francouzsky) (anglicky) (německy) Stránky výrobce (česky) České stránky o vrtulníku

Question: Sídlí firma Hélicoptè Guimbal ve Francouzku?

Answer: Firma byla založena v roce 2000 a sídlí ve francouzském Les Milles.


Injekce (medicína)

Context: Injekční přípravky jsou sterilní tekuté přípravky určené k parenterálnímu podání injekční jehlou na stříkačce nebo jiným vhodným způsobem (např. očkovací pistolí), nebo sterilní tuhé látky nebo výlisky (tablety), z nichž se injekční roztok připraví přidáním předepsané tekutiny v čas potřeby, rozředěním. Injekce jako způsob aplikace se rozumí aplikace léčiva v objemu řádově do 30 ml, najednou v krátkém časovém intervalu. Jsou to roztoky, suspenze a emulze. Brzy po objevení krevního oběhu Williamem Harveyem (1578-1657) v roce 1616 se začalo s aplikací injekcí u zvířat. První intravenózní injekce byla podána v roce 1658 v Anglii. Aplikace byla tehdy velmi technicky nedokonalá a proto se o ní upustilo. K první skutečnou injekční stříkačkou zavedl francouzský chirurg Pravaz v roce 1852. Skotský lékař Wood provedl v roce 1853 první skutečnou aplikaci jehlou do podkoží. Injekční stříkačku používal ruský lékař Lazarov. K rozšíření tohoto způsobu aplikace přispěli také mikrobiolog Louis Pasteur a německý lékař Robert Koch, kteří zdokonalili způsoby sterilizace.

Question: Ve kterém roce byla podána první intravenózní injekce?

Answer: 1658


Druhá světová válka

Context: Tímto paktem si tyto dva státy – mimo jiných ustanovení – rozdělily sféry vlivu. V důsledku toho byl de facto uvolněn prostor pro vojenskou expanzi obou stran. 17. září 1939, tedy šestnáct dní po německém útoku, zaútočil na Polsko také SSSR. V dalším průběhu událostí byl však 22. června 1941 Sovětský svaz sám přepaden Německem a jeho spojenci (tzv. Operace Barbarossa). Spojené státy americké, které už dříve poskytovaly některým Spojencům v počínající válce pomoc, vstoupily aktivně do války 7. prosince 1941 poté, co Japonsko udeřilo na jejich námořní základnu v Pearl Harboru. Druhou světovou válku provázely v dosud nevídané míře zločiny proti lidskosti, válečné zločiny a nehumánní zacházení s válečnými zajatci. Oproti všem dosavadním konfliktům bylo průběhem bojů podstatně zasaženo rovněž civilní obyvatelstvo, jež utrpělo obrovské ztráty. Příkladem genocidy se stal holokaust, kterému na základě nacistické rasové ideologie padlo za oběť šest milionů evropských Židů. Další milionové oběti byly ze strany slovanského obyvatelstva na územích východní fronty, kde bylo na 8 milionů civilních obětí. Civilní oběti podlehly nemocem a hladu vyvolanými válečnými operacemi německé a sovětské armády a masakrům nebo genocidě páchanými německými a sovětskými komandy na obsazených územích. Milionům obětí se podařilo předejít spojeneckými dodávkami nejen potravin do SSSR na základě Zákona o půjčce a pronájmu.

Question: Co je nejhorším příkladem genocidy?

Answer: Příkladem genocidy se stal holokaust


Evropa

Context: Evropa je území brané buďto jako jeden ze šesti světadílů v jejich tradičních pojetích, nebo jako západní část Eurasie. Ze severu jej ohraničuje Severní ledový oceán, ze západu Atlantský oceán, z jihu Středozemní a Černé moře spolu s vodními cestami, které je spojují, a z východu Asie (o přesném průběhu této části hranice nepanuje konsenzus). Jde o druhý nejmenší světadíl mající rozlohu asi 10 058 912 km2 (2009) (asi 7 % zemského povrchu), který je však zároveň druhý nejhustěji zalidněný (asi 72 obyvatel/km2), takže asi 742 500 000 obyvatel Evropy (2013) představuje přibližně 9,6% podíl na světové populaci (údaje k roku 2009). Evropa je kolébkou tzv. západní civilizace. Evropské národy hrály dominantní roli ve světovém dění cca od 16. století až po počátek století 20., ve kterém byly zatlačeny do pozadí Spojenými státy americkými. Důvodem byla zejména politická a národnostní roztříštěnost Evropy, na jejímž území se odehrály hlavní boje obou světových válek, a kterou po té druhé na čtyřicet let rozdělila železná opona, a také přijetí amerického dolaru za základní mezinárodní platidlo (tvorba měnových rezerv jednotlivých států apod.).

Question: Jaká část tvoří poloostrov dvojkoninentu Eurasie?

Answer: Evropa


Bitva o Okinawu

Context: Mnoho civilistů proto spáchalo sebevraždu, anebo zabili své rodinné příslušníky jen pro to, aby se nedostali do rukou Američanům. V poslední den bitvy se vzdalo 4000 japonských vojáků, většina z nich byli obyčejní vojáci vystrašení a vyčerpaní po bitvě. Z celkových 120 000 nasazených japonských vojáků asi 110 000 padlo v boji, anebo následovalo své velitele a namísto toho, aby se vzdali, spáchali sebevraždu. Japonští historici se na rozdíl od západních nedomnívají, že šlo o takový počet sebevražd mezi vojáky a civilisty, ale že k nim byli přinuceni a často i zastřeleni některými fanatiky. Domnívají se, že šlo z velké části o vraždy. Američané přišli o 72 000 vojáků, 12 513 z nich padlo nebo bylo nezvěstných. Mnozí další zahynuli později na následky zranění. Velmi mnoho amerických vojáků se v důsledku těžkých bojů duševně zhroutilo či podlehlo vyčerpání a těžkému stresu. Míra, v jaké se tak dělo, byla v porovnání s jinými taženími velmi vysoká. I to jasně poukazuje na tvrdost bojů. 18. června padl při inspekci svých jednotek v přední linii i generál Simon Buckner. Byl nejvýše postaveným americkým důstojníkem, který během druhé světové války zahynul pod nepřátelskou palbou. Následujícího dne byl zabit brigádní generál Claudius M. Easley. Po skončení bojů mělo následovat vylodění v Japonsku plánované na 1. listopad 1945. Přípravy na jeho uskutečnění už byly v plném proudu. Vojenští analytici však poukazovali na to, že když bránili Japonci Okinawu jen omezenými silami a přesto způsobili Američanům ztráty jako v bitvě o Guadalcanal a Iwodžimu dohromady, pak odpor na japonské pevnině si vyžádá životy nejen desítek tisíc amerických vojáků ale i stovek tisíc Japonců. Americký prezident proto rozhodl jinak a přinutil Japonsko ke kapitulaci pomocí nové atomové zbraně.

Question: Pomocí čeho bylo Japonsko přinuceno ke kapitulaci?

Answer: atomové zbraně


Černobyl

Context: Černobyl (ukrajinsky Ч́б, Čornobyl; rusky Ч́б, Černobyl) je město na severu Ukrajiny (Kyjevská oblast), poblíž hranic s Běloruskem v kraji zvaném Polesí. Protéká jím řeka Pripjať. Město je neslavně proslulé havárií jaderné elektrárny v roce 1986, rozsahem následků nejhorší v dějinách jaderné energetiky. Historie města sahá do roku 1193. Před kozáckými válkami zde byl důležitý komunikační uzel a středisko obchodu. V 19. století zde převažovalo židovské obyvatelstvo (tehdy byl Černobyl také jedním z center chasidismu). V sedmdesátých letech 20. století byla severozápadně od města budována jaderná elektrárna a pro její zaměstnance nové město Pripjať. Po havárii roku 1986 byl Černobyl evakuován, po postupné dekontaminaci se stal částečně obyvatelný. Podrobnější informace naleznete v článcích Černobylská jaderná elektrárna a Černobylská havárie. Roku 1977 byl 18 kilometrů severně od města dobudován 1. reaktor jaderné elektrárny Černobyl. V sobotu 26. dubna 1986 v 1 hodinu 23 minut došlo na jejím 4. reaktorovém bloku k dosud největší zaznamenané havárii jaderné elektrárny. Výbuch způsobil uvolnění velkého množství radioaktivních částic. Okolo 130 000 lidí z blízkého okolí bylo evakuováno. Evakuace však proběhla až několik desítek hodin po havárii. Obyvatelům také dlouho nebylo řečeno, co se vlastně děje, a tak většina z nich ani nevěděla, že jsou během evakuace velmi silně ozařováni. A to stejně tak jako armáda a všichni ostatní, kdo pomáhali odstraňovat, nebo aspoň zmírňovat, následky této havárie. Ačkoliv je celá oblast stále radioaktivní a město oficiálně opuštěné, okolo sedmi set zejména starých lidí se přes nebezpečí rozhodlo vrátit do svého města. Dnes v Černobylu žije asi 3000 lidí, jde o úředníky, obyvatele, zaměstnance elektrárny a pracovníky starající se o "Zónu". Střídají se tam po týdnu, který má čtyři pracovní dny. V Černobylu ale stále žije cca 700 obyvatel, kteří se rozhodli do města vrátit.

Question: Jak se jmenuje město, u kterého byla postavena elektrárna, kde se stala havárie roku 1986?

Answer: Černobyl


Lyže

Context: Lyže jsou dvě podlouhlé desky v přední části se zvednutou špičkou. Používají se k lyžování. Byly původně dřevěné, nyní jsou obvykle ze sklolaminátů anebo jiných kompozitních materiálů. Připevňují se k nohám pomocí lyžařského vázání. Lyže lze považovat za jeden z nejstarších způsobů dopravy na sněhu. Byly důležitým a mnohdy i jediným prostředkem umožňující pohyb v zasněženém prostředí, v zemích , kde po většinu roku byla sněhová pokrývka. Pravděpodobně byly vytvořeny ze sněžnic jejich postupným prodlužováním a zužováním. Na přelomu 18. a 19. století se ve Skandinávii používaly lyže jak pro vojenské účely tak i v běžném životě, vytvořila se tak široká základna pro rychlý rozvoj lyžování. První závody na lyžích se uskutečnily v 19. století v Norsku. Roku 1888 putoval norský cestovatel Fridtjof Nansen na lyžích do Grónska. Jeho výprava se stala inspirací pro horaly z oblasti Alp, kteří přivezli lyže ze Skandinávie a rozšířili je ve své domovině. Severské lyžařské techniky ovšem nevyhovovaly vysokohorskému terénu a tak v druhé polovině 19. století vzniklo alpské lyžování. V českých zemích se lyže poprvé objevily 1887, kdy první lyže přivezl propagátor sportu Josef Rössler-Ořovský.

Question: Jak se nazývají dvě podlouhlé desky se zvednutou špičkou, které se používají k lyžování?

Answer: Lyže


Zákon o ochraně přírody a krajiny

Context: Zákon o ochraně přírody a krajiny je v České republice i ve Slovenské republice název zákona, který určuje státní politiku a formu ochrany přírody. == Historie právní úpravy == Doklady ochrany přírody jsou již z dob středověku i novověkého feudalismu, například z let 1234 a 1250 jsou doklady o ochraně zubrů evropských v Badinském pralese u Banské Bystrice. Jako první české i evropské chráněné území bývá uváděn Žofínský prales, který, stejně jako Hojnou vodu, vyhlásili na svém panství roku 1838 Buquoyové. Roku 1858 vyhlásili Schwarzenbergové Boubínský prales. Koncem 19. století byla vyhlášena první chráněná území na Slovensku, například Kvetnica v roce 1876, Ponická dúbrava v roce 1895, Szabóovy skály v roce 1907 a Dobročský prales a Badínský prales v roce 1913. Prvním speciálním zákonem o ochraně přírody byl na Slovensku zákon Slovenské národní rady č. 1/1955 Zb. SNR, o štátnej ochrane prírody, který byl novelizován zákony SNR č. 72/1969 Zb., 100/1977 Zb., 72/1986 Zb. a 128/1991 Zb. Pro české kraje Československa poté přijalo československé Národní shromáždění československý zákon č. 40/1956 Sb., o státní ochraně přírody, který byl po federalizaci státu novelizován zákony České národní rady č. 146/1971 Sb., 137/1982 Sb., č. 96/1977 Sb. č. 65/1986 Sb.

Question: Co určuje Zákon o ochraně přírody?

Answer: státní politiku a formu ochrany přírody


Malíř pokojů

Context: Malíř pokojů je tradiční stavební profese. Kromě samotného malování pokojů pomocí různých technik ovládá také drobné opravy omítky, jako je stěrkování nebo štukování, nebo lepení tapet na zeď. Především v případě specializace na tapetování se profese nazývá tapetář. V Česku sdružuje malíře pokojů Cech malířů, lakýrníků a tapetářů České republiky, který se věnuje zvyšování kvality vlastních členů i přípravě učňů. Pořádá školení, výstavy i zájezdy. Zájemců o profesi v Česku ubývá a tím vzniká nedostatek učňů i pracovníků. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu malíř pokojů ve Wikimedia Commons BRTKOVÁ, Lenka. Nejlepší malíři pokojů. Mladá Fronta Dnes [online]. iDnes, 2015-10-24 [cit. 2018-02-15]. S. 20. Dostupné online.

Question: Přibývá v Česku zájemců o profesi malíř pokojů?

Answer: Zájemců o profesi v Česku ubývá a tím vzniká nedostatek učňů i pracovníků.


Desková tektonika

Context: Přesto některé studie zvažují alespoň částečnou subdukci kůry v oblasti tzv. korón (např. obří Artemis Chasma s průměrem ~800 km). V současnosti Venuše neukazuje žádné známky aktivní deskové tektoniky, ale vedou se diskuse o poznatcích, že ve vzdálené historii planety se aktivní tektonické pochody mohly na planetě nacházet. Nicméně pochody, které se odehrály po vzniku planety (jako například pravděpodobná a všeobecně přijímaná hypotéza, že litosféra Venuše rychle ztloustla během několika stovek miliónů let), znemožnily jasnou interpretaci geologických záznamů. Množství dobře zachovaných impaktních kráterů na povrchu Venuše umožnilo využít metodu známou jako počítání množství kráterů pro určení absolutního stáří povrchu. Výsledky počtů naznačují, že většina povrchu Venuše je stará 500 až 750 miliónů let (i když jiné výpočty naznačují věk okolo 1,2 miliardy let). Věk ukazuje, že povrch Venuše je relativně mladý a že během historie planety došlo minimálně jednou k celkovému vulkanickému přetvoření povrchu. Proces umožňující vznik a únik takového množství tepla je stále předmětem vědeckých debat, ale někteří vědci zastávají názor, že se jednalo o určitý styl deskové tektoniky. Jedno z vysvětlení absence deskové tektoniky na povrchu Venuše je to, že teploty jsou příliš vysoké pro možnost existence významnějšího množství vody. Kůra Země je prosycena vodou, která pak hraje významnou roli ve vývoji střižných zón. Desková tektonika vyžaduje slabé oblasti v kůře, po kterých by se mohly korové bloky pohybovat. Je tak možné, že tyto slabé zóny se na Venuši nikdy nevyvinuly kvůli nepřítomnosti vody. Nicméně, existence či neexistence deskové tektoniky na Venuši v minulosti je stále předmětem vědeckých debat. Související informace naleznete také v článku Geologie Marsu. Mars je značně menší než Země či Venuše a nachází se zde důkazy pro existenci ledu na jeho povrchu i pod povrchem. Na počátku 90. let 20. století bylo na základě dat z automatických sond navrženo, že Mars kdysi měl deskovou tektoniku a rozhraní marsovské dichotomie tvořilo rozhraní mezi oceánskou a pevninskou kůrou. Tato teorie byla později vyvrácena detailní analýzou navrhovaného pobřeží na snímcích sondy Mars Global Surveyor – ta ale také přinesla měření magnetizace kůry v oblasti jižních vysočin Marsu, která se nápadně podobají alternující magnetizaci rozpínajícího se mořského dna.

Question: Která vědecká teorie se zabývá dynamickým vývojem systému tektonických desek Země?

Answer: Desková tektonika


Panslovanské barvy

Context: Panslovanské barvy (bílá, modrá a červená) byly stanoveny na všeslovanském kongresu v Praze roku 1848 a v současnosti se skutečně objevují na vlajkách většiny států s majoritou slovanskojazyčného obyvatelstva. Původně byly tyto barvy zvoleny ke zdůraznění sounáležitosti slovanských národů ve smyslu panslavismu. Předobraz panslovanských byl v barvách ruských, které zavedl ruský car Petr I. Veliký, snad odvozené z vlajky Spojených nizozemských provincií, kde car strávil nějaký čas při své cestě po Evropě. Stejná skladba barev jako v případě nizozemské vlajky je ovšem pravděpodobně náhodná, neboť v Rusku se již předtím používaly stejné barvy v jiném pořadí. == Přejímání barev == Jako první národ rozšířili roku 1835 Srbové svoji národní vlajku o bílou barvu (na červenou, modrou a bílou). Jedna z prvních podob srbských vlajek v barvách červené a modré je doložena již ve 13. století. Srbské království Černá Hora přejalo panslovanské barvy v srbském pořadí (červená, modrá bílá) beze změny. Slovinci převzali v roce 1867 barvy v původním ruském pořadí bílá, modrá a červená. Po ní následovaly vlajky slovenská a česká. Chorvaté sice roku 1848 přijali červeno-bílo-modrou vlajku, avšak v jiném, než panslovanském pořadí barev. Odráží barvy znaků Chorvatska, Dalmácie a Slavonie, tedy historických zemí, z nichž se skládá dnešní území. == Tinktura == Ruské barvy a tedy i některé další panslovanské vlajky však vykazují prohřešek proti heraldickým pravidlům, podle nichž červená a modrá nesmějí ležet vedle sebe, neboť se jedná o tzv. "barvy" (jako protiklad k tzv. "kovům", kdy bílá představuje stříbro a žlutá zlato). == Galerie vlajek == Historické vlajky == Reference == V tomto článku byl použit překlad textu z článku Panslawische Farben na německé Wikipedii. == Externí odkazy == Vlajka Ruské federace na FOTW (angl.) * Ж А С ц // Г. – 2007. – No2 (94). – С 24-29. (ukr.)

Question: Jaké jsou typické panslovanské barvy?

Answer: bílá, modrá a červená


Evropská organizace pro jaderný výzkum

Context: Jsou různé síly v přírodě jenom jiným pohledem na stejnou věc? Skutečně není ve vesmíru žádná antihmota? To standardní model neříká. Nový urychlovač LHC umožní pustit se do hledání odpovědí na tyto a podobné důležité otázky. Výstavba LHC byla započata v roce 2005 a připravovaný program svádí dohromady tisíce vědců z celého světa. Uveden do provozu byl v roce 2009. Pro udržení protonových svazků na dráze v LHC byl vyvinut nový silný supravodivý magnet. Na vývoji detektorů, které budou studovat srážky na LHC a které jsou větší a komplexnější než kdykoli předtím, se už pracuje. I týmy spolupracujících fyziků, kteří tyto detektory konstruují, jsou největší, jaké kdy částicová fyzika poznala. Na tomto projektu spolupracuje více než 4400 vědců z celého světa. Když v 50. letech CERN vznikl, vytvořil se tím standard pro evropskou spolupráci ve vědě. S LHC se CERN stává první skutečně komplexní světovou laboratoří. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Evropská organizace pro jaderný výzkum ve Wikimedia Commons Oficiální stránky CERNu CERN - Programy pro studenty a absolventy, pracovní příležitosti

Question: Pod jakou zkratkou je známa Evropská organizace pro jaderný výzkum?

Answer: CERN


Lékařská fakulta Masarykovy univerzity

Context: V současnosti, roku 2016, jsou kliniky společné s fakultou ve Fakultní nemocnicí u sv. Anny, Fakultní nemocnicí Brno - pracovišti dospělého věku, dětského věku a reprodukční medicíny. Dále v Úrazové nemocnici a na Masarykově onkologickém ústavu. Celkem bychom našli 53 klinik rozmístěných po areálech nemocnic v Brně. Kvůli potřebám jednotlivých pracovišť lékařské a přírodovědecké fakulty byl vytvořen Institut biostatistiky a analýz Lékařské fakulty. Správní pracoviště fakulty sdružuje technicko-provozní oddělení a děkanát, v jehož čele v současnosti (2016) stojí prof. MUDr. Jiří Mayer, CSc.. V pořadí je profesor Mayer 39. děkanem ve vedení fakulty. Účelová zařízení jsou heterogenní skupinou zahrnující Centrum léčivých rostlin, zaměřené na nekomerční pěstování rostlin pro výukové a výzkumné účely, Centrum výpočetní techniky, zodpovědný za rozvoj informačních a komunikačních technologií na univerzitě, chov laboratorních zvířat a Knihovnu univerzitního kampusu, vzniknuvší splynutím knihovny lékařské fakulty, knihovny fakulty sportovních studií a části knihovny přírodovědecké fakulty. Teoretická pracoviště téměř pokrývají svými zaměřeními první tři roky studia Všeobecného lékařství. Řadíme sem celkem 11 ústavů, mezi které řadíme například Biofyzikální, Anatomický a Fyziologický ústav. Druhý způsob řazení organizace fakulty se týká vnitřních orgánů fakulty. Akademické orgány jsou zastoupeny Akademickým senátem fakulty, Děkanem, Vědeckou radou a Disciplinární komisí. Mezi další orgány řadíme Tajemníka a Poradu proděkanů. Logo lékařské fakulty zobrazuje kombinaci Aeskulapovy hole s hadem a závitu dvoušroubovicové molekuly DNA. Barva fakulty je červená (Pantone 1795 C). Fakulta poskytuje dva tradiční magisterské studijní programy v lékařství a stomatologii, které lze studovat pouze v prezenční formě. Od roku 2005 je otevřena také řada bakalářských studijních programů, z nichž vybrané lze studovat jak prezenční, tak kombinovanou formou. V roce 2016 jsou nabízeny tyto programy: Magisterský program: Všeobecné lékařství (6 let) zakončené titulem MUDr. Zubní lékařství (5 let) zakončené titulem MDDr. Programy jsou vyučovány paralelně v Českém a Anglickém jazyce. Bakalářský program Specializace ve zdravotnictví s obory:Fyzioterapie Nutriční terapeut Optika a optometrie Ortoptika Radiologický asistent Zdravotní laborant Zdravotnický záchranář Obory fyzioterapie a optometrie jsou jako jediné vyučované zároveň česky i anglicky. Bakalářský program Ošetřovatelství s oborem Všeobecná sestra v prezenční i kombinované formě studia.

Question: Jaká je fakultní barva LF MU?

Answer: červená


Monoteismus

Context: Monoteismus (možno též psát i jako monotheismus či monoteizmus) neboli jednobožství je forma náboženství, podle níž existuje a má být lidmi uctíván pouze jediný Bůh. Vyhrazuje toto slovo, monopolizuje ho a odmítá pluralitu božských bytostí a jejich případnou hierarchii typickou pro náboženství polyteistická a zpravidla proti nim stojí v záměrné aktivní opozici (fundamentalismus). Složitější společnosti jsou pak příčinou vzniku větších a moralističtějších bohů. Nejvýznamnějšími monoteistickými náboženstvími jsou judaismus, křesťanství, islám a bahaismus. Za první známý případ monoteistického náboženství je pokládán kult slunečního boha Atona v podobě, jak byl prosazován za vlády staroegyptského panovníka Achnatona (pod vlivem Teje) v rámci jeho náboženské reformy, který nakonec vyústil ve specifickou formu monoteismu. Monoteistické prvky v dnešním smyslu slova, třebaže postupem času stále sílily, jsou zde ovšem přítomny spíše implicitně a dávají prostor pro různé interpretace. Motivace Achnatonova odporu vůči tradičnímu egyptskému náboženství s mnoha bohy není zcela jasná; dříve prosazovaná domněnka o jeho politickém pozadí, kdy královým cílem mělo být především potvrzení vlastní jedinečnosti a omezení moci kněžstva boha Amona, je v současné době pokládána za příliš jednostrannou.Pokusy hledat v Atonismu počátky monoteistických světových náboženství někteří badatelé zpochybňují, ačkoliv jsou zde zároveň stopy, které by mohly napovídat o opaku. Na tuto problematiku však dosud neexistuje jednotný názor a nejsou zatím ani známy přímé historické důkazy pro nebo proti existenci vazby mezi Atonismem a monoteistickými světovými náboženstvími (viz následující podkapitola). Dnešní čtyři nejvýznačnější monoteistická náboženství - judaismus, bahaismus ,křesťanství a islám - pocházejí ze stejného základu, z kázání (učení) proroků, kterými byl definován judaismu. Na přelomu letopočtu vzniklo křesťanství kázáním Ježíše Nazaretského (Kristus znamená "pomazaný") a jeho pozdějších následovníků. První křesťané byli židé přesvědčení o tom, že Ježíš je prorokem, nebo že je synem Božím, nebo částí Boha. V 7. století vznikl podle kázání proroka Mohameda Korán, který hlásá pokračování prorocké řady přes Abraháma, Ježíše a další až k Mohamedovi, přičemž základem je informace, že všichni proroci hlásali stejnou myšlenku o jedinečnosti Boha. == Původ monoteismu ==

Question: Jaká jsou nejvýznamnější monoteistická náboženství?

Answer: judaismus, křesťanství, islám a bahaismus


Context: Ministerstvo spravedlnosti České republiky je ústředním orgánem státní správy v justiční oblasti. Ministerstvo bylo zřízeno zákonem č. 2/1969 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy České republiky. Tento kompetenční zákon (ve znění pozdějších předpisů) vymezuje základní působnost ministerstva, další kompetence jsou zahrnuty v jednotlivých zákonech. == Oblasti působnosti == Ministerstvo spravedlnosti: je ústředním orgánem státní správy pro soudy, státní zastupitelství, probaci a mediaci a vězeňství (je nadřízeno Vězeňské službě České republiky, zajišťuje její telekomunikační síť) vystavuje právní posudky k úvěrovým a garančním dohodám, v nichž je smluvní stranou Česká republika zastupuje Českou republiku u Evropského soudu pro lidská práva při vyřizování stížností na porušení Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a jejích Protokolů a Mezinárodního paktu o občanských a politických právech a koordinuje provádění rozhodnutí příslušných mezinárodních orgánů řídí Institut pro kriminologii a sociální prevenci, Rejstřík trestů a Justiční akademii vede seznam rozhodců pro spotřebitelské spory == Historie == Za první republiky sídlilo spolu s tehdejším Nejvyšším správním soudem (Nejvyšší soud sídlil v Brně) v budově bývalé kadetky na adrese Mariánské hradby 2, Praha. Do 31. prosince 1992 ministerstvo vykonávalo také správu státního notářství. == Související články == Seznam ministrů spravedlnosti České republiky Seznam ministrů spravedlnosti Československa == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Ministerstvo spravedlnosti České republiky ve Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Ministerstvo spravedlnosti ČR Ministerstvo spravedlnosti České republiky Sbírka instrukcí a sdělení Ministerstva spravedlnosti České republiky

Question: Které ministerstvo je ústředním orgánem státní správy v justiční oblasti v České republice?

Answer: Ministerstvo spravedlnosti


Řím

Context: Řím (italsky a latinsky Roma, přezdívaný též Věčné město) je hlavní město Itálie, oblasti Lazio a provincie Roma. Leží na řece Tibeře asi 27 km od pobřeží Středozemního moře. Žije zde přibližně 2,873 milionu obyvatel. Řím je největším italským a čtvrtým nejlidnatějším městem v EU, politickým, hospodářským a kulturním centrem mimořádně bohatým na umělecké a historické památky. Jeho rozsáhlé historické centrum je součástí Světového dědictví UNESCO. Vzhledem k založení před více než 2 700 lety (podle římské tradice roku 753 př. n. l.) patří k nejstarším městům v Evropě. Po staletí byl Řím hlavním městem Římské říše, největší evropské velmoci starověku, a kolem roku 100 počet jeho obyvatel přesáhl 1,6 milionu. Město se stalo centrem křesťanství a dodnes je poutním místem. Původně římský jazyk latina je základem mnoha evropských jazyků, římské právo vzorem pro mnoho právních a politických systémů a původně římské písmo se jako latinka stalo nejrozšířenějším písmem na světě. Ve městě sídlí čtyři státní, šestnáct soukromých a sedm papežských univerzit, italská Akademie věd, hlavní italská média a řada mezinárodních organizací. Na území města leží samostatný stát Vatikán, sídlo papeže, hlavy katolické církve. == Geografie == Město leží v krajině nazývané Campagna di Roma, 27 kilometrů od Tyrhénského moře. Historické město se rozkládalo na "sedmi pahorcích" na levém břehu řeky Tibery (Tevere): Kapitol, lat. Capitolium, it. Campidoglio, Aventin, lat. Aventinus, Palatin, lat. Palatinus, Caelius Kvirinál,lat. Quirinalis, dnes sídlo italského presidenta, Viminál, lat. Viminalis a Esquilin, lat. Esquilinus.Mezi pahorky protékalo ve starověku několik říček tvořících bažiny. Nejznámější bažinou byla Caprea palus u ústí říčky Petronia do Tibery. Východně od města začínají Abruzzi, na severovýchodě Sabinské hory a na jihu Albánské hory. == Historie == S dějinami se návštěvník Říma setkává na každém kroku a dochované památky pokrývají víc než dvě tisíciletí. Řím vznikl spojením několika osad, podle legendy roku 753 př. n. l., a od počátku 7. století př. n. l. mu vládli etruští králové; název Roma je snad podle etruského rodu Ruma. Po roce 509 př. n. l., kdy byli králové vyhnáni, vznikla římská republika. Ve 4. století př. n. l. dostalo město první kamennou hradbu, do roku 270 př. n. l. republika postupně zabrala většinu území Apeninského poloostrova a pak obrátila pozornost k zámořským državám.

Question: Jaký byl původní jazyk Římanů?

Answer: latina


Diamant

Context: Konečný efekt obecné dostupnosti syntetických diamantů šperkařské kvality na cenu přírodních diamantů lze těžko předvídat. Přírodní a umělé (syntetické) diamanty lze rozlišit většinou spektroskopickými metodami v dobře vybavené laboratoři. Pomocí epitaxe z molekulárních svazků se za vysokého tlaku a teploty získávají diamanty ve tvaru tenkých destiček. Tyto umělé diamanty jsou velmi drahé a mají použití např. v optice, elektronice a v jiných speciálních zařízeních. Nejznámější je využití diamantů ve šperkařství. Aby vynikly jejich optické vlastnosti, jsou vybrušovány do tvaru speciálního mnohostěnu - briliantu. Hmotnost diamantu se vyjadřuje v karátech (ct). Velmi významné je využití diamantů v průmyslu, kde je spotřeba mnohonásobně vyšší než ve šperkařství. Vyrábějí se z nich řezné, vrtné a brusné nástroje, prášky a pasty. Pro tento účel se využívají diamanty pro šperkařství bezcenné (špatná barva, špatná čistota), diamantový prach a průmyslově vyráběné diamanty. Díky extrémním fyzikálním vlastnostem se diamanty používají také pro řadu speciálních elektronických součástek a v laboratorním výzkumu. Nejstarší naleziště diamantů jsou známa v Indii (oblast Golgonda); dále nacházen v Brazílii (stát Minas Gerais), Jižní Africe, Rusku. V Česku byl nalezen dvakrát (Dlažkovice, Chrášťany). Třetí nález u Starého Města se ukázal jako natavený kousek umělého sklo-keramického materiálu. Krom těchto byly v horninách Českého středohoří objeveny mikrodiamanty o velikosti 5 až 30 mikrometrů. Současná významná světová naleziště diamantů (seřazená podle hodnoty produkce) Botswana Rusko (Sibiř) Kanada Jižní Afrika Angola Namibie Austrálie Napodobeniny diamantů jsou minerály jako karbid křemíku (moissanit) nebo kubická zirkónie. Umělé diamanty se pro šperkařské a obchodní účely podle metodiky mezinárodní klenotnické organizace CIBJO (např. The Diamond Book 2006-1) rovněž řadí mezi napodobeniny, i když se fyzikálně a chemicky jedná o diamanty. Obrázky, zvuky či videa k tématu Diamant ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo diamant ve Wikislovníku DIAMANTY - Příručka hodnocení diamantů (anglicky) CIBJO: The Diamond Book 2006-1 (anglicky) Gemesis - Syntetické diamanty šperkářské kvality (anglicky). Diamant na webu mindat.org (anglicky) World of diamonds (anglicky) 5000 pages in 50 e-text historical references Robert Boyle, Theophrastus, Albertus Magnus, George Frederick Kunz, US Geological Survey etc. (anglicky) Diamond - the extreme Kings of Gems

Question: Jak se nazývá nejtvrdší přírodní minerál?

Answer: Diamant


Bioderma

Context: Bioderma Laboratories je soukromá francouzská farmaceutická společnost, která se specializuje na léčbu dermatologických problémů, jakož i na pediatrii, regeneraci buněk a péči o vlasy. Byla založena v roce 1977 v Aix-en-Provence, kde má své sídlo. V roce 2001 společnost otevřela v Lyonu první specializovanou biometrologickou laboratoř pro výzkum a vývoj péče o pleť. Primárním obchodním sektorem je dermatologie s produkty jako ABCDerm, Atoderm, Cicabio, Créaline, Hydrabio, Matriciane, Matricium, Sébium, White Objective, Secure (péče o pleť), Nodé (péče o vlasy) a Photoderm. == Historie == Firma Bioderma byla založena v sedmdesátých letech 20. století Jean-Noël Thorelem. Od začátku pro ni byla typická inovace, vlastní výzkum a nový přístup k dermatologii. Prvním z řady inovačních produktů byl šampon Nodé z roku 1977, který přistupoval k mytí vlasů šetrněji. V roce 1985 přišla společnost s novou řadou produktů spojenou s lékaři, od roku 1992 začal laboratorní vývoj dalších dermatologických produktů. V roce 1990 byla otevřena první mezinárodní laboratoř v Itálii.V roce 2001 začíná Bioderma brát větší ohled na různorodé potřeby v jednotlivých oblastech světa. V roce 2009 začíná Bioderma provádět sociální mise v severním Vietnamu. Od roku 2011 plánovala Nadace Bioderma pomáhát v rozvoji dermatologie po celém světě. V roce 2014 firma vykázala obrat ve výši 261,5 milionů eur a na konci druhé dekády 21. století bylo její výrobky možné koupit v 90 zemích světa s většinou poboček na evropském kontinentu. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Oficiální web české pobočky

Question: Kde byla založena Bioderma?

Answer: v Aix-en-Provence