Dornier Do 215

Context: Zanedlouho byly zařazeny také k 1.(F)/124, 1.(F)/100 a 1. Nachtaufklärungsstaffel. Dornier Do-215 Úspěšná přestavba letounu Do 17 Z-3 na noční stíhací Do 17 Z-10 Kauz II s detektorem infračerveného záření Spanner-Anlage a jeho ukazatelem Q-Rohr na palubní desce, uskutečněná koncem podzimu 1940, vedla velení německého letectva k podobné úpravě letounů Do 215 B-4. Došlo tak k rychlé přestavbě několika kusů na Do 215 B-5 se zakrytou zahrocenou přídí před kabinou s čtyřmi kulomety MG 17 ráže 7,9 mm a dvojicí kanónů MG FF ráže 20 mm. Koncem roku 1940 byly zahájeny jejich dodávky ke 4./NJG 1 se základnou v holandském Leeuwardenu. Účinnost nočních útoků na nepřátelské letouny byla vylepšena instalací prvního předsériového radaru Telefunken FuG 202 Lichtenstein-Gerät do jednoho Do 215 B-5 ze stavu 4./NJG 1. Radar měl dosah od 183 do 4000 m a pracoval na frekvenci 490 MHz. Vyznačoval se velkým počtem malých dipólových antének nesených na ramenech před přídí, avšak tato instalace snižovala rychlost stroje až o 25 km/h. První sestřel bombardéru Royal Air Force zachyceného tímto zařízením dosáhl Oberleutnant Ludwig Becker 9. srpna 1941. Dalších sestřelů na radarovém Do 215 B-5 dosáhl Becker 15. a 23. srpna, 11. září a 2. října, z nichž poslední na vzdálenost 2790 m znamenal konečné uznání FuG 202 a jeho masové zavedení. Posledních 20 letounů varianty B-4 bylo dokončeno jako B-5, které pak sloužily u NJG 1 a 2 až do začátku roku 1944. V první polovině roku 1942 předala Luftwaffe 10 Do 215 B-4 maďarskému letectvu, kde doplnily šest He 111 P-2 a P-4 u 1. dálkové průzkumné skupiny na východní frontě. S výjimkou stíhacích Do 215 B-5 byly zbývající „dvěstěpatnáctky“ staženy z bojových oblastí v roce 1942. Samotná výroba Do 215 B byla ukončena po dohotovení 101 exempláře na začátku roku 1941. Uživatelé Dornier Do 215 Německo Luftwaffe Maďarsko Maďarské královské letectvo [2] používalo nejméně 11 letounů. Sovětský svaz Sovětské letectvo od Německa zakoupilo 2 letouny.[3] Specifikace (Do 215 B-1)

Question: O kolik snižovaly rychlost letounu Dornier Do 215 dipólové anténky nasazené na ramenech před přídí?

Answer: až o 25 km/h.


Ruština

Context: Ruština (rusky: р я [ˈ jɪ]) je nejužívanější slovanský jazyk. Jako úřední i dorozumívací jazyk carského Ruska se ruština rozšířila po obrovské rozloze východní Evropy a severní Asie. Významné rusky mluvící menšiny žijí doposud i v mnoha jinak většinově jinojazyčných zemích, které po rozpadu Sovětského svazu získaly nezávislost. V době velmocenského postavení Sovětského svazu po druhé světové válce se ruština stala hlavním dorozumívacím jazykem zemí Varšavské smlouvy a RVHP. V řadě z nich se ruština povinně vyučovala na školách, např. v Československu do roku 1990. V mnoha zemích světa včetně USA a Západní Evropy volí zájemci o slovanské jazyky nejčastěji ruštinu jako první z těchto řečí pro své sebevzdělávání. Ruština je oficiálním jazykem v Rusku, Bělorusku, Kazachstánu a Kyrgyzstánu dále též v moldavském Podněstří a Gagauzsku v Abcházii a Jižní Osetii. Významné ruské menšiny žijí na Ukrajině, v Kazachstánu, Bělorusku, Lotyšsku, Litvě, Estonsku, Uzbekistánu a Izraeli. Kvůli svému politickému významu se ruština stala i jedním ze šesti úředních jazyků Organizace spojených národů. Sovětský svaz byl a jeho nástupnický stát Ruská federace je totiž stálým členem Rady bezpečnosti OSN s právem veta. Podrobnější informace naleznete v článku Staroruština. Od 10. století se na ruském území spolu s křesťanstvím šířila církevní slovanština a stávala se úředním a spisovným jazykem. Ruština jako lidový jazyk se objevovala paralelně s ní v kronikách, právních a správních dokumentech. Vliv církevní slovanštiny slábl od 17. století, kdy stoupal význam Moskvy a prosazoval se jazyk z jejího okolí. Na začátku 18. století došlo k reformě spisovné ruštiny, včetně úpravy cyrilice na tzv. graždanku. V 19. století došlo k největšímu rozkvětu klasické ruské literatury.

Question: Jaké je nejužívanější slovanský jazyk?

Answer: Ruština


Prokrastinace

Context: Prokrastinace je výrazná a chronická tendence odkládat plnění (většinou administrativních či psychicky náročných) povinností a úkolů (zejména těch nepříjemných) na pozdější dobu. Může představovat rizikový fenomén pro duševní zdraví. Psychologové často popisují takové chování jako mechanismus pomáhající jedinci vyrovnat se s úzkostí spojenou s výkonem dané činnosti. Podle některých vědců jsou kritéria definující prokrastinaci následující: je kontraproduktivní, zbytečná a zdržující. S prokrastinací je spojena rozhodovací paralýza, kdy složitější výběr vede k odkládání rozhodnutí. Prokrastinace může vyústit ve stres, pocit viny, psychickou krizi a ztrátu produktivity. Spojení těchto pocitů může vést k další prokrastinaci, vytvářejíc tak určitý kruh. Prokrastinace je do určité míry normální psychologické chování. Chronická prokrastinace ale může být příznakem vážné mentální poruchy. Takto postižení lidé mají často strach vyhledat pomoc kvůli sociálnímu stigmatu a rozšířenému omylu, že prokrastinace je způsobena leností, nízkou silou vůle nebo malými ambicemi. Současný výraz prokrastinace je přejatý přes anglické procrastination z latinského slova procrastinatus, což je přídavné jméno odvozené od minulého příčestí slova procrastinare složeného z pro- (pro, na) a crastinus (zítřejší) odvozeného z cras (zítra). LUDWIG, Petr: Konec prokrastinace: Jak přestat odkládat a začít žít naplno. Brno: Jan Melvil Publishing, 2013. ISBN 978-80-87270-51-6. GRUBER, David: Prokrastinace - odklad, který mrzí. Gruber-TDP, 2013. ISBN 978-80-85624-84-7 Obrázky, zvuky či videa k tématu prokrastinace ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo prokrastinace ve Wikislovníku Co je to prokrastinace na webu centra adiktologie 1. LF UK Až třetina studentů trpí chorobným odkládáním povinností Prokrastinace? Ohroženi jsou inteligentní a kreativní lidé VIDEO: Jak bojovat s prokrastinací? VIDEO: Co znamená prokrastinace Ig nobelova cena (antinobelova cena) pro Johna Perryho a jeho článek o prokrastinaci [1]

Question: Pro co může představovat prokrastinace rizikový fenomén?

Answer: pro duševní zdraví


Hugo Toxxx

Context: Hugo Toxxx (Hack, Hacker...) rodným jménem Jan Daněk (* 16. září 1982 v Praze) je český rapper, člen labelu Bigg Boss a zakladatel labelu Hypno 808. Spolu s Jamesem Colem (Phat) založili kolem roku 1998 K.O. Kru a kolem roku 2004 dnes již legendární Supercrooo. Byl také členem projektu Dixxx (James Cole, Hugo Toxxx, Risto, Lucas Skunkwalker) Rok psa (2008) Legální drogy (2011) Ilegální kecy Mixtape (2011) Bauch Money Mixtape (2012) Tra$h Rap Mixtape (2014) V roce 2011 založil label Hypno 808 kam přijal rappery Marata a Igora. První vydané album pod tímto labelem bylo double CD s názvem Legální drogy / Ilegální kecy (2011). Filmografie: Česká RAPublika (2008) 20ers - Making Of... (2008) Dokument Pena (2011) Paskvil (1997) T-music (2004) Co se děje (2010) Mezi hosty alba, které vyšlo nakonec 19. června na labelu Bigg Boss se objevili mimo Jamese například Vladimír 518, Dara Rolins nebo Vec a beaty přispěli samotný Hugo, DJ Wich, Marko nebo Mike T.

Question: Kdy se narodil Hugo Toxxx?

Answer: 16. září 1982


Mexiko

Context: Největší řekou je pohraniční Río Bravo del Norte (v USA zvaná Rio Grande), dlouhá 3023 km. Z přítoků, které přijímá, je významnější jen řeka Conchos. Několik větších řek je na atlantském pobřeží, které jsou bohatší na srážky. Nejdůležitější z nich je Panuco, která ústí do Mexického zálivu. Západní pobřeží má četné kratší řeky, které prudce spadají z pobřežních horských pásem, a mají proto značný energetický význam. Jsou to Yaqui, Fuerte, Río Grande de Santiago (800 km), která protéká největším mexickým jezerem Lago de Chapala (1 116 km2), a na severu řeka Balsas. Největšími řekami mexického jihu jsou Usumacinta (1000 km) a Grijalva (velké přehrady). Usumacinta tvoří část hranice s Guatemalou. Východní pobřeží Yucatánského poloostrova lemuje Mezoamerický korálový útes, druhý největší korálový útes na Zemi. Sever Mexika leží v subtropickém pásu, jih v tropickém pásu. To se ale týká jen nížin (převážně na pobřeží), podnebí jinak závisí zejména na nadmořské výšce. Země se dělí na čtyři výšková podnební pásma. Horká země (tierra caliente) do výšky 800 m n. m. má průměrnou roční teplotu přes 23 °C. Mírná země (tierra templada) do 1700 m n. m. má průměrnou teplotu od 17 °C do 23 °C. Chladnou zemi (tierra fría) do 2500 m n. m. s teplotou méně než 17 °C střídá pásmo věčného sněhu (tierra helada). Na jihu se dělí rok na období sucha a dešťů – ty dosahují maxima v letních měsících. Na východním pobřeží závisí srážková činnost v létě na pasátu vanoucím z Atlantiku, v zimě na větru ze severu. Pacifické pobřeží je sušší.

Question: V jakém podnebném pásu leží jih Mexika?

Answer: v tropickém


Ježíš Kristus

Context: Jiní autoři poukazují na podobnosti s židovskou sektou esejců. Poslední generace židovských teologů běžně vnímá Ježíše jako součást židovských dějin 1. století, ovšem neuznává jej jako syna Božího či Boha, ale jako pozoruhodného kritika náboženských omylů a morálních poklesků své doby. Nejkritičtější postoj vůči kultu Ježíše z Nazaretu zaujímají od počátku ortodoxní židé, kteří Ježíše kvůli jeho vlastnímu tvrzení, že je synem Božím a Mesiášem, považují za heretika, nebo pomatence. Ve skutečnosti ale naprostá většina současných ultraortodoxních židů (Charedim) žije v uzavřených společenstvích, a otázky vztahu k Ježíši Kristu nepovažuje za důležité. Ježíš (arab. ي Jasú' či ع Ísá) je pro muslimy jedním ze čtyř velkých proroků (Abrahám, Jákob, Mojžíš, Ježíš), kteří předcházeli poslednímu a největšímu poslu Božímu, Muhammadovi. Muslimové nevěří, že byl Ježíš ukřižován, ani že sňal hříchy světa, ani že by po své smrti byl vzkříšen. Stejně tak odmítají názor, že by mohl být božím synem, což považují za rouhání proti jedinosti a jedinečnosti boží. Některé aspekty křesťanské christologie však muslimové uznávají, např. narození z panny. Muslimové rovněž věří, že se právě Ježíš před dnem soudu navrátí na zem, obnoví spravedlnost a porazí "falešného proroka" (Másih ad-Dadždžál).

Question: Za koho považují muslimové Ježíše Krista?

Answer: proroků


Leguán chocholatý

Context: Leguán chocholatý (Brachylophus vitiensis), nazývaný také fidžijský chocholatý nebo fidžský, je ještěr z čeledi leguánovití a rodu Brachylophus, jehož zástupci jsou obecně zeleno-modře zbarveni, a s oblibou žijí ve vlhkých pobřežních lesích. Leguán chocholatý je kriticky ohrožený druh. == Výskyt == Leguán chocholatý je endemitem ostrova Fidži, vyskytující se pouze ostrovech jižního Pacifiku; na ostrově Yadua Taba, Monuriki a na ostrovech Deviulau a Waya v oblasti zvané Yasawa. Zpozorován byl ale rovněž na ostrovech Monu, Qalito nebo třeba Malolo Levu. V roce 1984 byl naposledy spatřen také na ostrovech Matacawa Levu nebo Naviti, zde však již pravděpodobně vyhynul (od roku 2000 není na zmíněných ostrovech evidován). == Popis == Leguán chocholatý byl poprvé objeven v roce 1979, a popsán v roce 1981. Od ostatních druhů svého rodu se liší odlišnou skladbou užších svislých pruhů, jež můžou být na některých místech černě lemované. O něco patrnější má i ostnatý hřebínek na těle (na páteři a hlavě), vzpřímený až do výšky 1,5 cm, navíc černého zbarvení. Leguán chocholatý dorůstá podstatně vyšších rozměrů, může být dlouhý až 1,2 metru a vážit až 300 gramů. Umí velmi rychle změnit barvu svého těla; od zelené přes modrou, až černou. Tak činí především v období námluv nebo při teritoriálním chování.Hnízdit obvykle začíná v období mezi březnem a dubnem, a námluvy se konají o jeden nebo dva měsíce dříve. Samice snese asi čtyři bílá vejce do vyhrabané díry v lese, tu následně zahrabe a snůšku bedlivě střeží. Mláďata se líhnou za neobvykle dlouho dobu, po více jak osmi měsících inkubace. Z nory vylézají příhodně v období dešťů, a olizují vláhu z mokrých listů.Je to převážně býložravec, živící se listy a plody stromů nebo keřů (zejména pak květy ibišku, na jejichž stromech setrvává velmi často). === Ohrožení === Úhlavním nepřítelem nejen těchto leguánů je bezesporu člověk, který soustavně ničí jejich biotop, obzvláště deforestací a rozvojem zemědělství, nebo i nechtěnou kolonizací invazivních druhů živočichů. Na ostrovech se objevují i nepůvodní vysazené druhy roslin; příkladem je divoká mimóza (Leucaena leococephala), což je rostlina s bílými hlávkovými květy, jejíž lusky jsou pro leguány jedovaté. Problematická bývá i predace ze strany divokých koz, ale ta už do žebříčku nejvyšších hrozeb nepatří. Především se zde vyskytuje několik nepůvodních predátorů, jako třeba kočky, krysy nebo promyky, a ty přeživší populaci leguánů ohrožují asi nejvíce. Za těchto okolností a z hlediska ochrany zdejší fauny, vláda Fidži přísně zakazuje jakýkoli pohyb osob na některých neobydlených ostrůvcích (např. na Yadua Taba).

Question: Jakou barvu má obecně leguán chocholatý?

Answer: zeleno-modře zbarveni


Dipterologie

Context: Dipterologie je nauka o dvoukřídlém hmyzu. Je součástí entomologie. Dipterologie se dělí na teoretickou a aplikovanou. Aplikovaná na forenzní, zemědělskou, lesnickou ad. Se zaměřením na dipterologii vychází německý časopis Zeitschrift für systematische Hymenopterologie und Dipterologie. Jednou z vůdčích osobností československé dipterologie byl Vladislav Martinek, dalším významným odborníkem byl Jiří Čepelák. == Literatura == ROZKOŠNÝ, Rudolf. Czechoslovak Dipterological Literature, 1966-1975. Brno: Univerzita J.E. Purkyně v Brně, 1977. 150 s. Dostupné online.

Question: Jak se nazývá obor, který se zabývá studiem dvoukřídlého hmyzu?

Answer: Dipterologie


Písek (město)

Context: Písek (německy:Pisek) je město ve stejnojmenném okrese v Jihočeském kraji, 44 km severozápadně od Českých Budějovic, na řece Otava. Žije zde přibližně 30 tisíc obyvatel. Písek byl založen v roce 1243 a jeho historické jádro je městskou památkovou zónou. V 19. století byl městem krajským, sídelním městem Prácheňského kraje. V Písku se nachází kamenný most ze 13. století, který je nejstarším českým stojícím mostem. Dalšími pamětihodnostmi jsou královský hrad, gotický kostel Narození Panny Marie s hodinovou věží, což je dominanta města, a několik úseků zachovaných hradeb, jejichž převážná část však byla během průmyslové revoluce zbořena. O Písku se vzhledem k relativně vysokému počtu středních škol někdy říká, že je to město univerzitního charakteru. Skutečná univerzita se ve městě nenachází, ale od roku 2003 zde působí soukromá vysoká škola, Filmová akademie Miroslava Ondříčka, vzniklá z VOŠ. Písek má dvě divadla, kulturní dům, nemocnici, fotbalový stadion a důležitý zemský plemenný hřebčinec. Centrum města spolu s širším okolím je do značné míry rekonstruované. Na podporu rozvíjejícího se cestovního ruchu se ve středu města nachází infocentrum, a sice v objektu bývalé sladovny společně se zařízením pro děti. == Historie == === Pravěk a středověk === Lidé se v písecké kotlině poprvé objevili na sklonku starší doby kamenné a usadili se severně od dnešního města. Prvními lidmi, kteří vstoupili na místo pozdějšího středověkého města, byli Keltové. Na poli mezi Hradištěm a Putimí byly nalezeny dvě mohyly s keltským pokladem. Nejvzácnější byla kovová tepaná zobákovitá konvice, dále několik zlatých prutů a zlaté a stříbrné ozdoby.

Question: Jak se někdy říká o Písku vzhledem k relativně vysokému počtu středních škol?

Answer: město univerzitního charakteru


Ghost Rider (film)

Context: Ghost Rider je americký akční film z roku 2007, který natočil Mark Steven Johnson podle komiksových příběhů o Ghost Riderovi. Do amerických kin byl film, jehož rozpočet činil 110 milionů dolarů, uveden 16. února 2007, přičemž celosvětově utržil 228 738 393 dolarů. Díky komerčnímu úspěchu filmu byl v roce 2012 natočen navazující snímek Ghost Rider 2, ve kterém si titulní roli zopakoval Nicolas Cage. Už od pradávna slouží ďáblovi, Mefistofelovi, Ghost Rideři, lidští lovci sbírající duše ostatních. Poslední z nich ukradl ďáblovi v 19. století tajnou smlouvu ze San Venganza, která měla Mefistofelovi dodat tisíce duší zkažených lidí, což by mu poskytlo síly přivést na Zemi peklo. V roce 1986 je mladý Johnny Blaze se svým otcem proslulým motocyklovým kaskadérem. Jednoho dne zjistí, že otec umírá na rakovinu. Posléze jej navštíví Mefistofeles a výměnou za Johnnyho duši otce vyléčí. Ten se však o den později zabije při skoku na motorce. O 21 let později je Johnny nejlepším kaskadérem, který přežije i ty nejtěžší pády. Setká se svojí dětskou láskou, Roxanne Simpsononovou, nyní televizní reportérkou a domluví si s ní rande. Večer, když se připravuje na schůzku, objeví se ďábel a navzdory protestům promění Johnnyho na Ghost Ridera.

Question: Jakou roli hrál Nicolas Cage ve filmu Ghost Rider?

Answer: titulní roli


Ostřice krkonošská

Context: Ostřice krkonošská (Carex derelicta) je druh jednoděložné rostliny z čeledi šáchorovité (Cyperaceae). Druh je součástí složitého taxonomického komplexu Carex flava agg., kromě ostřice pozdní se v ČR vyskytuje ještě ostřice rusá (Carex flava s. str.), ostřice šupinoplodá (Carex lepidocarpa), ostřice skloněná (Carex demissa) a ostřice pozdní (Carex viridula). Jedná se o endemit Krkonoš a druh byl řádně popsán teprve v roce 2008. Rostlin si povšiml už v 60. letech 20. století český botanik Josef Holub. Byla pak uváděna v literatuře pod provizorním jménem C. viridula Michx. subsp. pseudoscandinavica (jak uvádí i Kubát 2002) nebo C. oederi Retz. subsp. pseudoscandinavica. Dostál 1989 ji pak uvádí jako Carex serotina Mérat subsp. pseudoscandinavica Řádně popsána byla až v roce 2008 Jitkou Štěpánkovou. Jedná se o rostlinu dosahující výšky nejčastěji 10–25 cm. Je vytrvalá, trsnatá, s krátkým oddenkem. Listy jsou střídavé, přisedlé, s listovými pochvami. Čepele jsou asi 1–2,2 mm široké, žlábkovité. Bazální pochvy jsou bledě hnědé a nerozpadavé. Ostřice krkonošská patří mezi různoklasé ostřice, nahoře jsou klásky samčí, dole samičí. Samčí vrcholový klásek je jen jeden, je přisedlý nebo krátce krátce stopkatý. Samičích klásků je nejčastěji 2–3 (zřídka až 5), dolní je často oddálený, jsou za zralosti asi 4–10 mm dlouhé 3–6 mm široké.

Question: Z jaké čeledi je ostřice krkonošská?

Answer: šáchorovité


Myslbekova (Praha)

Context: Myslbekova ulice na Hradčanech a Střešovicích v Praze 6 spojuje křižovatku ulic Bělohorská a Dlabačov s ulicí Patočkova. Nazvána je podle zakladatele novodobého českého sochařství Josefa Václava Myslbeka (1848-1922). Ulice tvoří hranici mezi městskými částmi Hradčany a Střešovice. Vede po ní tramvajová trať Strossmayerovo náměstí – Hradčanská – Malovanka, nedávno byla rekonstruována. Ulice je součást Pražského okruhu, část Myslbekova - Prašný most (stavba 9515), který byl zprovozněn v září 2015. == Budovy, firmy a instituce == potraviny Žabka - Myslbekova 1 tlumočení a průvodci Viandanti Praghesi - Myslbekova 5 Pavros, NDT měření - Myslbekova 9 == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Myslbekova ve Wikimedia Commons

Question: Je Myslbekova ulice nazvána podle zakladatele novodobého českého sochařství?

Answer: Nazvána je podle zakladatele novodobého českého sochařství Josefa Václava Myslbeka (1848-1922).


Tulkas

Context: Tulkas Tulkas je postava z fiktivního světa spisovatele J. R. R. Tolkiena. Je jedním z Valar – nejmocnějších duchů, kteří vstoupili na počátku času do Ardy. Tulkas je popisován jako nejsilnější bojovník mezi Valar. Jeho manželkou je Nessa. Zmínky o Tulkasovi se nacházejí v Tolkienově Silmarillionu, konkrétně v elfských zpěvech Valaquenta a Quenta silmarillion. Jméno Tulkas byl pro svou moc přezdíván Silný.[1] Byl znám též jako Astaldo čili Udatný.[2] Charakteristika PřeskočitVarování: Následující část článku vyzrazuje zápletku nebo rozuzlení díla. Ačkoliv byl Tulkas největším válečníkem mezi Valar, nepoužíval žádné zbraně a vždy bojoval holýma rukama. Nepoužíval ani koně, neboť byl „rychlejší než cokoliv, co má nohy“.[2] Liboval si v boji a v měření sil. Při hře i ve válce se stále smál a to dokonce i v souboji s Melkorem. O Tulkasově síle svědčil fakt, že během válek Valar s Melkorem se Tulkas s Temným pánem opakovaně utkal a vždy zvítězil. Tulkas byl vyrovnaný, nerozhněval se snadno. Stejně obtížně však zapomínal nebo odpouštěl.[3] Byl popisován jako zardělý muž se zlatými vlasy a vousy.[4] Konec části článku, která vyzrazuje zápletku nebo rozuzlení díla. Role v příběhu Tulkas vstoupil do Ardy jako poslední z Valar. Stalo se tak během první války mezi Valar a Temným pánem Melkorem. Díky Tulkasovu příchodu byl Melkor poprvé zahnán z Ardy do vnější temnoty. Tulkas si za to vysloužil Melkorovu věčnou nenávist.

Question: Řadí se Tulkas, postava z fiktivního světa, mezi Valar?

Answer: Je jedním z Valar – nejmocnějších duchů, kteří vstoupili na počátku času do Ardy.


Argon

Context: Atmosférický argon lze získat způsobem popsaným v historickém vývoji nebo frakční adsorpcí na aktivní uhlí při teplotě kapalného vzduchu. Inertních vlastností argonu se využívá především při svařování kovů, kde tvoří ochrannou atmosféru kolem roztaveného kovu a zabraňuje vzniku oxidů a nitridů a tím zhoršování mechanických vlastností svaru. V metalurgii se ochranná atmosféra argonu nasazuje při tavení slitin hliníku, titanu, mědi, platinových kovů a dalších. Růst krystalů superčistého křemíku a germania pro výrobu polovodičových součástek pro výpočetní techniku se uskutečňuje v atmosféře velmi čistého argonu. Argon se ve směsi s dusíkem používá jako ochranná atmosféra žárovek a jako prostředí pro uchovávání potravin. V této směsi se také používá k plnění sáčků (například brambůrek), které jsou takto ochráněny před zvlhnutím a před rozmačkáním. Čistého argonu se používá ve výbojkách, elektrických obloucích a doutnavých trubicích, kde podle koncentrace dokáže vytvořit červenou, fialovou, modrou a bílou barvu. Výrazný přínos pro analytickou chemii znamenal objev a technické zvládnutí práce s dlouhodobě udržitelným plazmatem, indukčně vázaným plazmatem, označovaným obvykle zkratkou ICP. Jako nejvhodnější médium pro přípravu tohoto plazmatu se ukázal právě čistý argon. Proudící plyn o průtoku 10 - 20 l/min je přitom ve speciálním hořáku buzen vysokofrekvenčním proudem o frekvenci řádově desítek MHz a příkonu 0,5 - 2 kWh.

Question: Jak se latinsky nazývá argon?

Answer: Argon


Růže

Context: Růže (Rosa) je rod keřovitých rostlin s více než 100 druhy, které se v přírodě vyskytují na severní polokouli, především v oblasti mírného pásu. Jsou to většinou keře, popínavé rostliny, někdy též rostliny plazivé. Dosahují délky 2-5 metrů, zřídka až 20 metrů. Růže se velmi často a ve velkém počtu pěstují, zejména jako okrasné rostliny. Plodem růže je souplodí nažek uzavřené v šípku. V heraldice je růže častým motivem, kreslí se zpravidla s pěti okvětními lístky. Podle odlišného přístupu jednotlivých botaniků k vymezení je popsáno 100 až 300 samostatných druhů. Určování některých druhů růží je obtížné vzhledem k značné morfologické mnohotvárnosti a vyžaduje porovnání mimo květů, listů, ostnů a šípků také i kališních lístků po odkvětu či sterilních letorostů u příbuzných druhů. Často jsou některé druhy vedeny v nižší taxonomické jednotce; tedy jako poddruhy, nebo se za samostatné druhy považují i mezidruhoví kříženci. Nejstarší doklady o existenci růží jsou z období před 40 miliony let. Růže jsou opadavé, vzácně i stálezelené dřeviny. Narůstají většinou v nižší až středně vysoké keře, někdy jsou prutnatě převislé, poléhavé nebo se opírají o okolní dřeviny, a tím nabývají charakter lian. Zvláštní zařízení, jako např. úponky, sloužící k popínání ovšem růže nemají a nemají ani ovíjivé lodyhy. Kořenová soustava se zřetelným hlavním kořenem je u některých druhů růží doplněna o mělce kořenící podzemní výběžky. Větve a větvičky jsou až na nemnohé výjimky ostnité. Ostny, které se dají vylomit (výraz trn není morfologicky správný), se podle druhů liší tvarem, velikostí i hustotou umístění na větvích. Mohou být jak všechny takřka stejné, tak výrazně různotvaré. Nalezneme i typy jemně jehličnaté až štětinovité, které však také mohou být na hmat velmi nepříjemné. Listy růží jsou střídavé se zubatým okrajem, zakončené jedním lístkem – tedy lichozpeřené, nejčastěji 5četné; někdy chlupaté až přisedle žlaznaté. Zpravidla vytrvalé palisty jsou přirostlé k řapíku. Důležitou součástí popisu listů, která vystupuje do popředí u prošlechtěných růží, je i sytost vybarvení a lesk listů. Zde je ovšem třeba vždy přihlédnout k výživě rostlin. Květy jsou oboupohlavné; u planě rostoucích druhů miskovitého tvaru a jsou umístěny jednotlivě nebo ve víceméně chudých (výjimečně bohatých) květenstvích.

Question: Jaké plody mají růže?

Answer: nažek


Žebravé řády

Context: Když byl roku 1181 vyzván, aby se za svou činnost zodpovídal legátské synodě, konající se toho roku v Lyonu, přihlásil se k pravé víře a k tomu, že ani on, ani jeho stoupenci nebudou nikdy hromadit peníze, potraviny či šatstvo a že budou žít v úplné chudobě. Byli označováni za valdenské nebo také za Lyonské chudé. Setkali se však s nepřátelstvím ze strany kněží, a tak mnozí z nich později propadli radikálnímu antiklerikalismu.Další skupinou snažící se o návrat k evangeliu byli humiliáti. Jednalo se o řeholní bratrstvo, jenž získalo množství přívrženců ve městech Lombardie a Benátska. Zajímavostí je, že papež povolil kázání i laickým členům bratrstva, byť s určitými omezeními. Povolení kázat laikům bylo první svého druhu. Většina autorit církve však toto povolení brala jako zásah do svých pravomocí a snahu o jejich uzurpaci, což považovali za podvratnou činnost a herezi a snažili se tuto výhradu laikům opět odepřít. Lucius III. pak roku 1184 valdenské i humiliáty vyobcoval spolu s dalšími sektami z církve. Jeho nástupce Inocenc III. nicméně humiliáty opět rehabilitoval a s církví smířil i umírněné a kompromisu nakloněné křídlo valdenských, které začalo být označováno za Katolické chudé. == Hlavní žebravé řády == Františkáni– zakladatel svatý František z Assisi, schváleni 1223 Dominikáni – zakladatel svatý Dominik, schváleni 1216 Karmelitáni – schváleni 1245 Augustiniáni – schváleni 1256 == Další žebravé řády == Trinitáři Servité Pauláni Pavlíni Milosrdní bratři == Reference ==

Question: Kdy byl schválen řád Františkánů?

Answer: 1223


Francis Poulenc

Context: Francis Jean Marcel Poulenc (7. ledna 1899 Paříž – 30. ledna 1963 Paříž), byl francouzský skladatel a člen skupiny Pařížská šestka (Les six). == Život == Poulenc se narodil v Paříži do rodiny farmaceutických magnátů (farmaceutická firma založená jeho předky existuje dodnes). Jeho matka, sama talentovaná klavíristka, poskytla synovi základní hudební vzdělání a díky bohatému rodinnému zázemí mu bylo umožněno studovat hru na klavír u španělského virtuóze Ricarda Viñ. V 18 letech (jako samouk) složil svou první skladbu Rapsodie Négre pro baryton a orchestr, která vyvolala v Paříži senzaci. V roce 1918 byl Poulenc povolán do armády, kde setrval do roku 1921. Aby se Poulenc zdokonalil ve skladatelské technice, tři roky docházel k učiteli Charlesovi Koechlinovi. Významným pro Poulencův život i jeho tvorbu byl rok 1935, kdy při autonehodě zahynul jeho blízký přítel Pierre-Octave Ferroud. Tato tragická událost podnítila Poulenca k návratu ke katolické víře, kterou v mládí ztratil. V další fázi jeho tvorby se proto objevují vážnější duchovní skladby. V letech 1953–1956 složil Poulanc své nejrozsáhlejší dílo - operu Dialogy karmelitek. Mezi jeho poslední díla patří hobojová a klarinetová sonáta. Poulenc náhle zemřel na srdeční infarkt v Paříži, kde je také pochován.

Question: Kde se narodil Francis Poulenc?

Answer: Paříži


Žabky

Context: Žabky (někdy též vietnamky, nosí se totiž především v Asii, odkud se přes Spojené státy rozšířily do Evropy, či plážovky nebo ťapky, na Moravě šlapky, na severní Moravě cukle; další pojmenování viz níže v článku) jsou celosvětově nejrozšířenějším druhem otevřené (obvykle letní) obuvi. Jejich charakteristikou je pásek ve tvaru písmene Y, který při nazutí obepíná nohu. Tyto pásky jsou k obuvi obvykle připevněny přibližně v úrovni nártu na noze a dále mezi palcem a ukazovákem. Díky tomu může noha volně dýchat a navíc je prstům umožněn volný pohyb. Oproti sandálům žabky pevně nezajišťují kotník. Nejstarší dochované žabky jsou cca 3500 let staré a jsou uložené v britském muzeu. Obuv se v dnešní podobě začala vyrábět v polovině 20. století na Novém Zélandu, odkud se pak následně rozšířila do celého světa. Žabky jsou též vhodným preventivním obutím i při vstupu do veřejných sprch či koupališť, kde by mohlo hrozit nebezpečí šíření kožních nemocí. Vedle výhod jsou ovšem obuvi vytýkány i nedostatky, a to především v oblasti zdravotní a environmentální. Podešev obuvi je dnes obvykle vyrobena ze syntetických materiálů, například z PVC, což zajistí, že boty jsou poměrně lehké a skladné. K výrobě se ale používají i jiné materiály, kupříkladu palmové lýko, sláma či dřevo. Pásky mohou být vyrobené také ze syntetických materiálů nebo například z látky či provázků. Pokud jsou dané boty určeny pro ženy, mohou být pásky ještě dozdobeny (například barevným potiskem, korálky apod.). Navíc lze i podešev barevně, graficky či tvarově upravit do různých podob. Díky tomu je možné tuto obuv použít i jako reklamní předmět. Pokud je podrážka doplněna o konstrukci připomínající lešení, je možné tuto obuv nosit i v blátě rýžoviště či ve sněhu. Obvykle bývá tato obuv nošena na bosou nohu, ovšem v Japonsku je nošena i se speciálními ponožkami (pojmenovanými tabi), které se vyznačují oddělením palce od zbytku prstů, čímž jsou ideální na nošení v žabkách. Žabky jsou rozšířené především v oblastech s teplým podnebím, kde je lidé využívají k procházkám po pláži nebo i ke kratším výletům do města. Rozšířené jsou především v Indii (tam se jim říká Hawaii chappal), dále v Austrálii, na Novém Zélandu, v Jihoafrické republice, ve Spojených státech amerických, v Brazílii, Panamě, na tichomořských ostrovech a v jihovýchodní Asii. Ve většině rozvojových zemích jsou gumové žabky tou nejlevnější obuví, jež je k dispozici.

Question: Kde se začala v dnešní podobě vyrábět obuv zvaná žabky?

Answer: Novém Zélandu


Merkur (planeta)

Context: Tvoří ji atomy vyražené z jeho povrchu slunečním větrem, což je důsledek slabého gravitačního pole poměrně lehké planety. Jelikož je povrch Merkuru velmi horký, tyto atomy rychle unikají do vesmíru. Proto je – oproti Zemi nebo Venuši, jejichž atmosféry jsou stabilní – atmosféra Merkuru proměnlivá a musí být neustále doplňována. Tlak atmosféry na povrchu je menší než 10−10 Pa, což v pozemském měřítku odpovídá tlaku ultra-nízkému (daleko vyšší tlak má i vakuum v běžné žárovce). Jelikož planeta nemá silnější atmosféru, obloha na Merkuru je vždy černá. Atmosféra se skládá především z kyslíku, sodíku, vodíku a helia. Helium pochází pravděpodobně ze slunečního větru, i když část plynu se může uvolňovat také z nitra planety, zatímco ostatní prvky jsou uvolňovány z povrchu a doneseného meteoritického materiálu fotoionizací dopadajícím slunečním zářením. V atmosféře byly pozorovány i nízké obsahy molekul oxidu uhličitého a vody, což naznačuje sopečnou aktivitu na planetě. Merkurova atmosféra je tak řídká, že atomy plynů se v ní pohybují po balistických drahách a daleko častěji se srážejí s povrchem planety než samy mezi sebou.Vlivem velice nízké hustoty atmosféry, která se dá v podstatě považovat za vakuum, se v Merkurově atmosféře nevyskytují žádné meteorologické jevy, jež by bylo možno pozorovat. ==== Teplota ==== Jelikož planeta nemá v podstatě žádnou atmosféru, která by dokázala udržet stabilní teplotu, dochází na jejím povrchu k silným teplotním výkyvům, největším v celé sluneční soustavě. Teplota klesá až k − °C na straně odvrácené od Slunce a narůstá až k 430 °C na straně osluněné.

Question: Jaká je nejmenší planeta sluneční soustavy?

Answer: Merkur


Lom Kační

Context: Praha Umístění Praha 5 Jinonice Souřadnice 50°2′47,86″ s. š., 14°21′47,72″ v. d. Lom Kační lom Kační na mapě Prahy Další informace Obrázky, zvuky či videa v Commons Tento box: zobrazit • diskuse Lom Kační je málo známý[1] lom nacházející se na naučné stezce na začátku Prokopského údolí v Praze. Popis Stěna opuštěného lomu odkrývá čedičový výron (žílu) v usazených horninách (jako další z pozůstatků pravěké podmořské sopky).[1] Žíla je tvořena vulkanickou horninou nazývanou basalt (diabas) a do nezpevněných usazenin na dně. prvohorního silurského moře pronikla v době před asi 425 miliony let a to v přímé souvislosti se vznikem podmořské sopky.[2] (Ta se nacházela mezi dnešními Butovicemi a Řeporyjemi.[2]) Nad touto. žílou (v nadloží tj. v nejvyšší části lomu) jsou obnaženy břidlice a vápence tzv. motolského souvrství.[2] Tyto vrstvy obsahovaly mnoho zkamenělin, jenž bylo možno nacházet v době, kdy se ještě v lomu těžilo. .[2] Trochu výše nad lomem se cesta (s naučnou stezkou) do vrchu mírně ohýbá a zde se nacházejí poněkud mladší vrstvy tzv. kopaninského souvrství.[2] Z tohoto naleziště bylo popsáno mnoho druhů zkamenělin. : zejména hlavonožců, plžů a mlžů.[2] A právě jeden z těchto zkamenělých mlžů silurského moře (nalezený ve spodních polohách kopaninského souvrství) byl pojmenován podle obce Butovice jménem Butovicella migrans (Barrande).[1][2][P 1] V břidlicích z lomu Kační byl nalezen i graptolit Monograptus flemmingii.[2] Sběr zkamenělin je povolen jen v kamenné suti u paty stěny lomu, která obsahuje kameny z motolského a kopaninského souvrství.[4] Vegetace Na okrajích lomu Kační je uchován původní tvar terénu.[2] Na skalkách zde se nacházejících roste původní ekosystém skalní stepi, který je přizpůsoben životním podmínkám na povrchu skalního podkladu: nedostatku vlhkosti a velkému kolísání denních teplot.[. 2] Zde je možno nalézt vzácný a silně ohrožený glaciální relikt – česnek tuhý (Allium strictum Schrader[5])[2] Méně strmé svahy lomu byly původně zarostlé listnatým lesem (dub,. habr, javor, lípa), ale v průběhu let byly odlesněny a přeměněny na pastviny.[2] Od počátku 20. století se zde provádělo namátkové zalesňování jehličnany (borovice černá, modřín, smrk).[2] Listnaté dřeviny samovolně zarůstají postupně křovité patro lesa a řízené lidské zásahy do druhového složení stromů v této oblasti směřují opět k listnatým druhům.[2] Galerie Lom Kační (ilustrační fota) Fosilní Monograptus flemingii (silur) v laboratoři praktik Přírodovědecké fakulty Univerzity v Corunně Česnek tuhý (Allium strictum) Sběrem v suti na dně lomu nalezená neidentifikovaná zkamenělina (1991)

Question: V které části lomu Kační je povolen sběr zkamenělin?

Answer: u paty stěny lomu


Ohře

Context: Ohře (někdy také Ohara, Oharka, německy Eger) je řeka v Německu a na severozápadě České republiky, levostranný přítok Labe. Je dlouhá 316 km, z toho 246,55 km na území České republiky. Povodí má rozlohu 5614 km2, z toho 4601 km2 v České republice. Dolní část řeky Ohře se zformovala až během čtvrtohor. Původně Ohře tekla údolím dnešní řeky Bíliny. Názvy Ohře i Ohara patrně vzešly z jejího keltského pojmenování Agara (Ag znamená losos, Ara znamená tekoucí voda). Tomu odpovídá i její německý název Eger. Někdy se však význam keltského názvu Agara vykládá jako měsíční řeka. Jiná teorie přisuzuje původnímu keltskému nebo předkeltskému jménu významy jako hbitost a bystrost. Název Ohře nese také planetka s katalogovým číslem 4801 objevená 22. října 1989 na Kleti Antonínem Mrkosem. Od svého pramene v Horních Frankách na území Bavorska v Německu protéká Ohře německou částí Smrčin a u zaniklé osady Pomezná se dostává na české území. Řeka teče od západu k východu územím Karlovarského kraje. Po opuštění Smrčin protéká postupně geomorfologickými celky Chebskou pánví, Sokolovskou pánví, Slavkovským lesem a Doupovskými horami. Před obcí Okounov přitéká do Ústeckého kraje. U okraje Kadaně opuští Doupovské hory a protéká Mosteckou pánví až k Postoloprtům. Za městem již pokračuje v Dolnooharské tabuli až do Litoměřic, kde se vlévá do Labe. Ohře pramení v Německu ve spolkové zemi Bavorsko, v Horních Frankách v Zemském okresu Wunsiedel im Fichtelgebirge. Pramen Ohře se nachází v nadmořské výšce 752 m na severozápadním úpatí hory Schneeberg (1051 m), nejvyšší hory Smrčin. Pramen je obložen dvanácti hrubě tesanými žulovými kameny. Na nich jsou vytesána jména měst či obcí, která se na úpravě pramene podílela a kterými Ohře protéká. Čelní kámen, o něco vyšší a mohutnější i s erbem města, patři městu Cheb. Ostatní kameny nesou jména Weißenstadt, Marktleuthen, Kynšperk (Königsberg), Sokolov (Falkenau), Loket (Elbogen), Karlovy Vary (Karlsbad), Rybáře (Fischern), Klášterec (Klösterle), Kadaň (Kaaden), Žatec (Saaz) a Postoloprty (Postelberg).

Question: Jak dlouhá je řeka Ohře?

Answer: 316 km


Protonové číslo

Context: Protonové číslo (též atomové číslo) označuje ve fyzice a v chemii počet protonů v jádru daného atomu či obecně atomů daného prvku. S atomovým číslem souvisí nukleonové číslo (nazývané též hmotové číslo), které udává celkový počet protonů a neutronů (tzn. všech nukleonů) v atomovém jádře. V elektricky neutrálním atomu se počet protonů rovná počtu elektronů, tzn. protonové číslo označuje také základní počet elektronů v atomech daného prvku. Protonové číslo obvykle označujeme symbolem Z. Např. pro uran platí Z=92. Při zápisu daného prvku se protonové číslo zapisuje vlevo dolů před symbol (značku) prvku, např. 92U (pro uran). Původně atomové číslo označovalo hlavně polohu prvku v periodické tabulce prvků. Pokud by se totiž periodická tabulka seřadila podle atomové hmotnosti prvků, některé prvky by se dostaly na špatné místo (např. jód a tellur by v takové tabulce měly prohozená místa). Čísla udávající pořadí odpovídající chemickým vlastnostem jsou právě atomová čísla, která pouze zhruba odpovídají atomové hmotnosti. Tento nesoulad se vysvětlil až v roce 1913, kdy Henry Moseley objevil závislost umístění prvku v periodické tabulce na jeho rentgenovém difrakčním spektru. Později se zjistilo, že atomové číslo závisí na elektrickém náboji jádra, tzn. počtu (kladně nabitých) protonů. A právě tento náboj (potažmo elektromagnetické vlastnosti), nikoli atomová hmotnost, je tím, co určuje chemické vlastnosti prvků.

Question: Jak jinak se nazývá hmotové číslo?

Answer: nukleonové


Teologie osvobození

Context: Teologie osvobození (Liberation theology) je první komplexní teologické hnutí v rámci křesťanských církví, které reaguje na neutěšené poměry tzv. třetího světa a snaží se je vyřešit skrze křesťanské náboženství, často i revolučně. Hnutí vzniklo v 60. letech 20. století v Latinské Americe. == Historie, vznik == Přestože náznaky teologie osvobození můžeme pozorovat na počátku 60. let 20. století, za vznik hnutí můžeme považovat Medelínskou konferenci biskupů v roce 1968, která vydala "Základní dokument", který formuloval podstatu teologie osvobození. Klíčovou postavou se stal Gustavo Gutiérrez, který v roce 1972 vydal knihu "Teologie osvobození".K formulovaní teologie osvobození vedl především vývoj zemí v Latinské Americe po druhé světové válce. V těchto zemích byla katolická církev pevně zakořeněna již z dob španělské a portugalské kolonizace, přesto zde však po druhé světové válce přetrvávala extrémní chudoba. V zemích Jižní Ameriky převládá zahraniční kapitál, který vytváří monopoly s obrovskou koncentrací bohatství do rukou několika málo vlastníků firem nebo pozemků. Vládní podpora těchto často severoamerických konglomerátů vedla k sociálnímu napětí a radikalizaci obyvatelstva. Na konci 50. let a v průběhu 60. let tak vzniká celá řada guerillových revolučních hnutí od Kuby přes Kolumbii, Nikaraguu až po Chile. Většina těchto hnutí byla inspirována extrémně levicovou rétorikou marxismu, komunismu a socialismu. Mezi těmito odpůrci režimů však byli stále častěji také upřímně věřící křesťané.Kněží a biskupové, studenti a další mladí lidé se především v Brazílii připojili ke Katolické akci, která se na přelomu 50. a 60. let snažila zajistit sociální stabilitu pro katolické věřící. Následoval 2. vatikánský koncil, který otevřel možnosti nové pastorační a biblické praxe. Na 2. vatikánský koncil navázala Medelínská konference biskupů (CELAM II) v roce 1968 v Kolumbii, která chtěla koncilní myšlenky využít pro Latinskou Ameriku. Vzniklo tak hnutí, které vytvářelo "církev odspodu", soustředilo se na chudé vrstvy obyvatel. Mnoho biskupů v 60. letech upozorňovalo na katastrofální životní podmínky obyvatel – vysoká novorozenecká úmrtnost, bídné platy, nedostatek potravin.

Question: Proč vznikla teologie osvobození?

Answer: neutěšené poměry tzv. třetího světa a snaží se je vyřešit skrze křesťanské náboženství, často i revolučně


Michail Jurjevič Lermontov

Context: Michail Jurjevič Lermontov (М Ю Л; 15. října 1814 – 27. července 1841) byl ruský básník, prozaik, dramatik, představitel romantismu. Lermontov se narodil v Moskvě. Jeho matka zemřela roku 1817, tři roky po jeho narození. Jeho otec, Jurij Petrovič Lermontov, byl chudý vojenský důstojník. Po smrti své ženy předal svého syna do výchovy jeho bohaté babičce. V novém domově byl Michail ohniskem rodinných hádek mezi svou babičkou a otcem, který se nesměl na výchově svého syna podílet. Lermontovovi se dostalo rozsáhlého vzdělání. Ve čtrnácti letech nastoupil do moskevské internátní školy pro chlapce z aristokratických rodin. Potom šel studovat na Moskevskou univerzitu. Tam se věnoval etice, politologii a později také literatuře. Z kázeňských důvodů byl v roce 1832 vyloučen. Nato se vydal do Petrohradu, kde v roce 1834 absolvoval vojenskou školu s nejnižší důstojnickou hodností a byl povolán ve stejném městě k regimentu husarů imperiální stráže. Ze své pozice u husarů Lermontov pozoroval společenský život boháčů. Byl zanícen pro psaní. Roku 1832 měl již napsáno 200 lyrických básní, 10 delších básní a tři hry. Maškaráda (1836) je považována za Lermontovo nejlepší drama, točí se okolo ztraceného náramku, pochybných osobností a závisti. Na konci je věrná žena otrávena zmrzlinou od svého muže. Cenzura povolila první uvedení hry až roku 1862. Roku 1837 Lermontov získal širšího uznání jako spisovatel. Po smrti Alexandra Puškina publikoval elegii Smrt básníka. Tato báseň byla nadšeně přijata v liberálních kruzích, ale vadila carovi Mikuláši I. Lermontov byl zadržen a musel odejít do exilu na Kavkaz. Tam působil jako důstojník u dragounů a musel bojovat proti horalům. Díky vlivu jeho babičky mu však byl umožněn návrat do Petrohradu. Jeho postoj k tehdejším státním záležitostem se však nijak nezměnil. V letech 1838–1840 napsal řadu příběhů, později shromážděných pod názvem Hrdina naší doby. Dílo patří ke klasické ruské literatuře 19. století a je charakterizováno jako novela psychologického realismu. Skládá se z pěti oddělených příběhů, jejichž spojovacím prvkem je společný hrdina Grigorij Pečorin, který je mladý, inteligentní, ale cítí se zbytečný (literární typ tzv. zbytečného člověka). Kniha zahrnuje tři, chronologicky na sebe nenavazující vypravěčské linie. Lermontovova největší báseň Démon (1841) je o andělovi, který se zamiluje do smrtelnice Tamary. Zde se odráží básníkovo sebeposouzení jako démonického stvoření. Melancholický Démon, který byl vyvržen z Ráje, putuje po Zemi v naději, že opět nalezne klid. V noci navštíví Tamaru, ale jeho polibek ji zabije jako smrtící jed.

Question: V jakém městě se narodil spisovatel Michail Lermontov?

Answer: Moskvě


Škrob

Context: Škrob je polysacharid se vzorcem (C6H10O5)n složený z dvou různých polysacharidů: amylózy a amylopektinu, tvořených několika tisíci až desetitisíci molekul glukózy. Škrob kromě glukózy obsahuje v malém množství lipidy, proteiny a zhruba 25–35 % vody. Škrob není alkoholicky zkvasitelný, teprve enzymaticky (v trávicí soustavě živočichů včetně člověka) se odbourává na zkvasitelné sacharidy. Zahříváním škrobu se tvoří škrobový maz, jeho hydrolýzou vzniká škrobový sirup, škrobový cukr a glukóza. Pražením škrobu se tvoří dextrin. Důkaz škrobu v neznámé látce se provádí roztokem jódu, jehož přítomnost prozrazuje modrofialové zbarvení. Jedná se o polysacharid s funkcí zásobní látky. Ukládá se procesem asimilací v zásobních orgánech rostlin (semenech kukuřice, pšenice, rýže a dalších nebo v hlízách brambor) ve formě škrobových zrn. Zvláště bohaté na škrob jsou brambory, banány, obilniny a tapioka. Podle surovin, ze kterých je vyroben, rozeznáváme škrob bramborový, kukuřičný, pšeničný, rýžový a jiné. Získávání škrobu je mechanické – surovina je rozdrcena a škrob je z ní získán vypíráním. Škrob se používá například v potravinářství, v kvasném průmyslu, ve farmacii, k výrobě lepidel, nátěrů a apretur a pro výrobu škrobových derivátů.

Question: Ve kterých potravinách je velký podíl škrobu?

Answer: brambory, banány, obilniny a tapioka


Mozkovna

Context: Mozkovna (latinsky neurocranium) je část lebky chránící mozek. U člověka je mozkovna větší něž obličejová část lebky (viscerocranium). Tento poměr je ještě mnohem výraznější u lebky novorozence. Mozkovna se skládá z lebeční klenby (calvaria) a z lebeční spodiny (basis cranii). Lebeční klenbu tvoří kost čelní, dvě kostí temenní, kost týlní a kost spánková. Lebeční spodinu pak kost spánková, klínová a čichová. Kosti jsou navzájem spojeny švy.

Question: Jak se nazývá část lebky, kde je umístěn mozek?

Answer: Mozkovna


Daň z přidané hodnoty

Context: Výjimku tvoří osoba, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně. Přihlášku k registraci musí podat do 15 dnů po skončení termínu, v němž subjekt překročil stanovený limit a plátcem se stává prvního dne druhého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém překročil stanovený obrat. Pokud to neudělá, je mu finanční úřad povinen ze zákona udělit pokutu 10 % ze všech příjmů za období, v němž měl být plátcem daně a nebyl. Od 1. ledna 2010 se plátcem DPH stává každý český podnikatel, který poskytne nebo přijme službu od podnikatele registrovaného k DPH v jiném státu EU. Tedy bez ohledu na výšku obratu (od 1 Kč).[8][9] Kromě toho zákon určuje speciální situace, za kterých je třeba okamžitě se k DPH registrovat. Firmy i podnikatelé se taktéž můžou stát dobrovolným plátcem DPH.[10] Existuje státem vedený registr plátců DPH, kde si můžete zjistit, zda je subjekt plátce DPH či nikoli.[11] Poplatník DPH Daňový subjekt, který ze zákona hradí daň z předmětu svého zdanění. Úprava DPH ze strany Evropské unie Evropská unie vymezuje zboží a služby, které mohou (ale nemusí) být předmětem snížené sazby (či snížených sazeb) DPH, a stanovovala minimální výši základní sazby DPH (15 %) a minimální výši snížené sazby DPH (5 %). Dále stanovuje zboží a služby, které mohou být od DPH osvobozeny. Povinnost minimální sazby 15 % vypršela koncem roku 2015 a Evropská komise má v plánu ji obnovovat.[12][13] V lednu 2013 byla základní sazba v členských státech EU v rozmezí 15 % (Lucembursko) až 27 % (Maďarsko). Všechny státy kromě Dánska také měly alespoň jednu sníženou sazbu. Od roku 2015 zvýšilo Lucembursko základní sazbu DPH na 17 %.[14] Sazby DPH Daň z přidané hodnoty v Česku je rozdělena do tří sazeb: základní sazba DPH ve výši 21 % první snížená sazba DPH ve výši 15 %

Question: Jakou zkratkou se uvádí daň z přidané hodnoty?

Answer: DPH


Lewis Carroll#Život

Context: Migréna a epilepsie V deníku z roku 1880 Dodgson zaznamenal svůj první záchvat migrény s aurou a velmi přesně popsal průběh „hýbajících se hradů“, což je příznak fáze aury.[44] Právě po Dodgsonově Alence byla pojmenována forma aury migrény zvaná syndrom Alenky v říši divů, protože projevy tohoto onemocnění mohou připomínat náhlé změny velikosti popsané v knize. Člověk s tímto onemocněním se tedy například může dívat na větší předmět, třeba basketbalový míč, a vidět ho ve velikosti golfového míčku. Existují domněnky, že Dodgson trpěl právě tímto typem aury a mohl ji tedy využít jako inspiraci ve své díle. Pro tyto hypotézy však neexistují přesvědčivé důkazy.[45][46] Dodgson také zažil dva záchvaty, při kterých ztratil vědomí. Jeho diagnózu určovali dva lékaři: dr. Morshead považoval záchvat za „něco připomínajícího epilepsii“. Někteří z toho vyvodili, že epilepsií trpěl celý život, ale v jeho denících ani dopisech pro to není žádný důkaz.[44] Naopak podle Sadiho Ranson-Polizzottiho mohl Carroll trpět epilepsií spánkového laloku, při které ne vždy dochází k úplné ztrátě, ale spíše změně vědomí, kdy pacient prožívá mnoho obdobných zážitků jako Alenka v říši divů.[47] Česká vydání děl Lewise Carolla Překlady Česky vyšla nejen díla Lewise Carolla, ale i jejich různé úpravy. Nejčastěji jsou vydávány překlady Aloyse a Hany Skoumalových z roku 1961 a Jaroslava Císaře z roku 1931. O modernější českou verzi se pokusil Vladimír Kučera, který např. Alenku uvádí jako Aličku. Překlady se liší především interpretací jmen a slovních hříček.[pozn. 1] Překlad Skoumalových se stal základem pro české verze filmových zpracování.[49] Knižní vydání Malé Elišky země divů a příhod (překlad Jan Váňa; Praha, Alois Hynek 1903)[pozn. 2]

Question: Jak se jmenuje nejznámější knižka Lewise Carrolla?

Answer: Alenka v říši divů


Eugene Paul Wigner

Context: Eugene Paul Wigner (původně maďarsky Wigner Pál Jenő) (17. listopadu 1902, Budapešť - 1. ledna 1995, Princeton, New Jersey) byl americký fyzik židovského původu, nositel Nobelovy ceny za fyziku. Nobelovu cenu získal "za příspěvky k teorii atomového jádra a elementárních částic, zejména za objev základních principů symetrie a jejich aplikace v praxi." Ve světě fyziků byl někdy označovaný jako tichý génius a někteří z jeho současníků ho přirovnávali k Einsteinovi. Wigner byl jedním z těch fyziků, kteří v 20. létech minulého století přetvořili fyziku. První fyzici z této generace: Werner Heisenberg, Erwin Schrödinger a Paul Dirac vytvořili kvantovou mechaniku. Byl to úplně nový, oslnivý svět, který však otevřel mnoho nových základních otázek. Následovali je další, aby této otázky zodpovídali a aby nastolili otázky ještě složitější. Wigner patřil k druhé skupině těchto vědců. Zavedl pojem symetrií do kvantové mechaniky, v 30. létech rozšířil svůj výzkum na atomová jádra. V letech 1939 až 1945 tato generace pomohla přetvořit svět. Wigner patřil do skupiny známých maďarsko-židovských fyziků a matematiků z Budapešti. Patřili sem Paul Erdős, Edward Teller, John von Neumann, a Leó Szilárd. Jejich američtí kolegové je kvůli jejich jakoby "nadpozemským" schopnostem přezdívali "The Martians" (Marťani). Szilárd byl nejlepším přítelem Wignera v dospělosti. Neumann byl Wignerův spolužák a rádce, o kterém později Wigner napsal: "byl to nejmoudřejší člověk, jakého jsem na Zemi poznal." E. P.Wigner byl však z nich jediný, kdo získal Nobelovu cenu. Wigner Jenő se narodil v Budapešti r. 1902 v tehdejším Rakousko-Uhersku. Tehdy ještě nebyla známa teorie relativity a ani kvantová mechanika. I nejlepší vědci považovali fyziku za vědu, která je už takřka dokončená, v které je už objeveno všechno podstatné a v které je nutné dopracovat už jen pár drobností. Když měl jedenáct roků, dostal tuberkulózu a šest týdnů se léčil v sanatoriu. Jeho rodiče žili v harmonickém manželství. Jenő měl dvě sestry. Studoval na Fasori Evangélikus Gymnázium. Matematiku ho učil vědec a učitel Rátz László, který učil i Neumanna. Fyziku ho učil Sándor Mikola. Poté, co ukončil gymnázium, se zapsal na Polytechniku na studium chemie, ale od roku 1921 pokračoval v studiu už na Vysoké škole technické v Berlíně (v současnosti Technická univerzita Berlín).

Question: Kdy zemřel Eugene Paul Wigner?

Answer: 1. ledna 1995


Adidas

Context: Je to přední světová firma vyrábějící sportovní oblečení, obuv a sportovní potřeby. Symbolem firmy Adidas jsou tři černé proužky, které se umísťují většinou v případě oblečení přes celou délku rukávů a v případě bot na jejich vnější boční stranu. V roce 1972 převzala firma nové logo, tzv. "Trefoil", které připomíná trojlístek se třemi pruhy. Název firmy je odvozen od jejího zakladatele Adolfa (zkráceně "Adi") Dasslera. Ze zkratek Adi Dassler vzniklo slovo Adidas. Bratři Adolf a Rudolf Dasslerové založili v roce 1924 firmu na výrobu sportovní obuvi Gebrüder Dassler Schuhfabrik, která získala velký podíl na německém trhu i v zahraničí. V roce 1948 se bratři rozešli a každý si založil svoji vlastní firmu. Rudolf založil opět firmu vyrábějící sportovní obuv a pojmenoval ji zprvu podle prvních dvou písmen ze svého jména Ruda (RUdolf DAssler). Později však firmu přejmenoval na Puma Schuhfabrik Rudolf Dassler. Obdobně postupoval i Adolf (Adi). Firma Adidas je v současnosti jednou z největších společností v Evropě v oboru výroby obuvi a jiných oděvních součástí pro sportovní aktivity. Galerie Adidas ve Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Adidas ve Wikimedia Commons Oficiální stránky firmy České oficiální stránky firmy

Question: Kdo založil firmu Gebrüder Dassler Schuhfabrik?

Answer: Adolf a Rudolf Dasslerové


Borovice pinie

Context: Borovice pinie (Pinus pinea), zvaná též pouze pinie, je jehličnatý strom typický svým deštníkovitým habitem a tvarem šišek s masivními apofýzami. Může dorůst výšky až 30 metrů. Je charakteristickým stromem Středozemí. Vyžaduje prohřáté, suché a kypré půdy. == Vzhled == Borovice pinie je jehličnatý neopadavý strom, který je v době své dospělosti asi 25–30 m vysoký. Typický je svou korunou, která je deštníkovitého tvaru (v obryse je široce eliptická, někdy až polokulovitá). Kmen bývá mnohdy pokřivený, často se rozděluje těsně nad zemí v mohutné větve. Mladé stromy mají borku šedou nebo světle šedou. Starší exempláře ji mají silně brázditou, rozdělující se do plošek, resp. plošky připomínají šupiny ryb. Mladé větévky jsou šedozelené, na koncích s pupeny, které mají na koncích světlehnědé šupiny s nepravidelně rozštěpenými okraji. Jehlice jsou tmavohnědé až šedozelené s velice tenkými podélnými proužky, špičaté a mnohdy hodně volné, zhruba 10–20 cm dlouhé a přibližně 2 mm široké. V brachyblastech jsou po dvou, někdy i po třech jehlicích. Válcovité samčí šištice jsou dlouhé kolem 1 cm. Rostou ve velkých počtech. V době své zralosti jsou samičí šištice leskle světle hnědé až hnědočervené, asi 8-14×10 cm velké, vejcovité až oválné. Semínka jsou jedlá, ale dozrávají až za tři roky po opylení (na podzim až v zimě). == Výskyt == Kolem Středozemního moře je typickým jehličnanem a vytváří zde porosty. Ty původně byly pouze nedaleko Mediteránu, u jeho západního pobřeží. V současnosti se ale tato borovice hojně vysazuje v téměř celé oblasti Středozemního moře. == Nároky == Pinie potřebují k růstu prohřáté, suché a kypré půdy. Ve střední Evropě nejsou schopny přežít ani mírnou zimu, protože nesnesou mráz. == Využití == Háje a stromořadí pinie ve Středozemí jsou velmi krásné a malebné, dotvářejí krajinu. Pinie však mají kromě estetického i svůj praktický význam, protože jsou velmi odolné vůči silnému větru a ve volné krajině působí jako větrolamy. Semena borovice pinie jsou jedlá a prodávají se pod označením "piniové oříšky" (případně "pinocchi", piňolky). Před konzumací je nutné je zbavit tvrdého osemení, dají se pražit a solit. Jsou považovány za delikatesu, využívají se k přípravě různých pokrmů převážně italské kuchyně. Některé směsi s příměsí nejedlých semínek pocházejících z jiných druhů borovic (zejména borovice Armandovy) mohou na několik dnů i týdnů ovlivnit vnímání chuti – veškeré chutě jsou vnímané jako nepříjemně hořké.Dřevo pinie je hojně využíváno především jako stavební materiál (okna, dveře, schody, kuchyňský nábytek), protože je velmi pevné, tvrdé a přitom obsahuje oproti jiným druhům borovic, minimum pryskyřice.

Question: Jakého typu je strom pinie?

Answer: jehličnatý


Loď Spojených států

Context: Loď Spojených států (anglicky United States Ship, zkratka USS nebo též U.S.S.) je prefix, který označuje plavidlo náležící Námořnictvu Spojených států amerických. Umísťuje se před samotné jméno vojenského plavidla, tedy např. USS Enterprise (CV-6), za jménem se pak v závorce uvádí číslo trupu lodi, neboť to bývá jednoznačné a lze s jeho pomocí rozlišit dvě různá plavidla stejného jména (např. USS Hornet (CV-8) a USS Hornet (CV-12)). Prefix USS loď nese pouze během aktivní služby, do té doby se užívá prefixu PCU ("Pre-commissioning Unit"). Po vyřazení z aktivní služby nenese loď prefix žádný a označuje se již jen samotným jménem. == Odkazy == === Externí odkazy === (anglicky) DEPARTMENT OF THE NAVY - Ship Naming in the United States Navy

Question: Jaká zkratka se používá jako prefix při označování amerických válečných lodí?

Answer: USS


Řehoř Barbarigo

Context: Padua Cathedral Alma mater Padovská univerzita Povolání katolický kněz Nábož. vyznání katolická církev Funkce diecézní biskup (od 1657)katolický biskup (od 1657)kardinál (od 1660)diecézní biskup (od 1664) multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Svatý Řehoř Barbarigo (16. září 1625, Benátky[1] – 17. června 1697 Padova,[2] obojí tehdy Benátská republika, dnešní Itálie) byl kardinál, biskup, katolický diplomat, zakladatel seminářů a škol výchovných jazyků a zakladatel mnohojazyčné tiskárny, horlivý kněz a boží služebník. Život Narodil se v roce 1625 do bohaté a vážené benátské rodiny. Jeho otec byl diplomatem[3] a diplomatickou dráhu plánoval také pro svého syna, kterého nechal vystudovat právo na univerzitě v Padově. Podle pramenů patřil k nejlepším diplomatům v celé Evropě, zúčastnil se kongresu v Münsteru na jednání o skončení náboženské války, která dostávala podobu boje o evropskou nadvládu mezi Rakouskem a Francií. Výsledky jednání byly pak stvrzeny Vestfálskou smlouvou o míru.[3] Na konferenci se seznámil i s papežským zástupcem Fabiem Chigi (pozdějším papežem Alexandrem VII.). Po návratu do Benátek byl zapsán do „Rady moudrých“, ačkoliv nedosahoval požadovaného věku. V prosinci 1655 se stal knězem v Padově.[1] V roce 1657 zachvátila Řím nákaza moru a Řehoř byl v té době povolán papežem Alexandrem VII., jejž znal již z Vestfálské konference, povolán do Říma, aby ho papež jmenoval biskupem v Bergamu. Během morové epidemie se snažil pomáhat nemocným.[1] V roce 1660 se stal kardinálem[1] a v roce 1664 jako biskup přesídlil do Padovy.[1] Zde během svého působení založil seminář a školu výchovných jazyků a mnohojazyčnou tiskárnu, za což byl uznáván a obdivován mezi mocnáři, vědci i umělci.Socha svatého Řehoře Barbariga v kostele svaté Marie Zobenigo v BenátkáchVíce nežli biskupovi se Řehoř Barbarigo svým způsobem života podobal kajícímu řeholníkovi. V Padově byl pastýřem 33 let,[2] během této doby byl zároveň papežským poradcem a zvolen kardinálem.[4] Po smrti papeže Alexandra VII. šířil mezi kardinály o sobě špatnou pověst, protože sám nechtěl převzít pontifikát. Papežem nakonec zvolen nebyl, a tak zemřel jako padovský biskup a byl pohřben v padovské katedrále. 6. července 1791 ho blahořečil papež Klement XIII.[4] a o téměř dvě století později ho papež Jan XXIII. 26. května 1960 svatořečil.[5]

Question: Čemu se věnoval Řehoř Barbarigo?

Answer: byl kardinál, biskup, katolický diplomat, zakladatel seminářů a škol výchovných jazyků a zakladatel mnohojazyčné tiskárny, horlivý kněz a boží služebník


Chang-čou (zátoka)

Context: Chang-čou (čínsky 杭, pchin-jinem Hángzhō Wā) je zátoka Východočínského moře na hranici Šanghaje a provincie Če-ťiang Čínské lidové republiky. Vlévá se do ní řeka Čchien-tchang a jsou zde rekordně veliké přílivové vlny – vysoké až devět metrů a rychlé až 40 km/h. Dne 1. května 2007 byl přes Chang-čou otevřen most, který je jedním z nejdelších mostů na světě. Zkracuje cestu mezi východním Če-ťiangem a Šanghají ze zhruba 400 kilometrů na 80. == Reference == V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hangzhou Bay na anglické Wikipedii. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Chang-čou ve Wikimedia Commons

Question: Který most byl otevřen přes Chang-čou?

Answer: který je jedním z nejdelších mostů na světě


Rorýs obecný

Context: Rorýs obecný (Apus apus) je malý stěhovavý pták z řádu svišťounů (Apodiformes), patřící k nejlepším letcům vůbec. Tento pták dorůstá 16–17 cm a v rozpětí křídel měří 42–48 cm, je štíhlý, celý černohnědě zbarvený se světlým hrdlem, dlouhými srpovitými křídly, vidličitým ocasem, nápadně krátkým zobákem a zakrslými končetinami. Obě pohlaví se zbarvením neliší. Ve městech hnízdí na vysokých budovách. Na jihu a západě Evropy žije velmi podobný rorýs šedohnědý (A. pallidus) a rorýs velký (Tachymarptis melba), který vzácně zaletuje i na území České republiky a který se od rorýse obecného liší bílým zbarvením břicha. Známé pronikavé "sríí". Hnízdí téměř v celé Evropě, v severní Africe a na rozsáhlém území Asie. Je tažný se zimovišti na jižní polovině Afriky. Tam táhne v září a do střední Evropy se naopak začíná vracet v dubnu. Žije převážně ve městech a na vesnicích na budovách, vzácně i v lesích nebo skalnatých oblastech. V ČR je zvláště chráněný jako ohrožený druh. V letech 2001–2003 na českém území hnízdil v počtu 60 000–120 000 párů. Rorýs obecný se s výjimkou hnízdního období téměř neustále zdržuje ve vzduchu, kde dokonce i spí, pije a páří se, střídá přitom svižný let s plachtěním, během kterého nabírá výšku okolo jednoho až dvou kilometrů, aby následně během spánku mohl klesat. Během klesavého letu upadá do mikrospánku, kdy vypíná jednu polovinu mozku, přičemž druhá kontroluje let. Rorýsové nocují za letu v hejnech. Ve vzduchu létá průměrnou rychlostí 35 km/h, ačkoli může dosáhnout i rychlosti přesahující 200 km/h. Minimální pohyb po pevném povrchu dokazují také jeho zakrnělé končetiny, díky kterým druh získal i binomické jméno (Apus apus – z řeckého apous = bez nohou). Živí se létajícím hmyzem. Na území České republiky přilétá na rozhraní dubna a května, do zimovišť odlétá na přelomu července a srpna. Původně hnízdil na skalách a v dutinách stromů, v současné době však k tomuto účelu využívá převážně otvory a štěrbiny v lidských stavbách (jeho hnízdiště ohrožuje současný trend zateplování budov). Hnízdí v rozmezí od května do července jednou ročně, Samička snáší 2 - 3 vejce, na kterých sedí sama, zatímco sameček ji krmí. Po 18 až 21 dnech se vylíhnou mláďata. Ve stáří 35 až 42 dnů opouštějí mláďata hnízdo.

Question: Jak se nazývá řád, do kterého patří rorýs obecný?

Answer: řádu svišťounů


Gerlachovský štít

Context: Ani vědci v 19. století, mezi nimi i známý švédsky botanik Göran Wahlenberg, neurčili výšku tatranských vrcholů správně. Jako nejvyšší uváděli Lomnický anebo Ľadový štít. Gerlach svojí výškou figuroval až na čtvrtém místě. V letech 1837 a 1838 prováděl měření tatranských štítů Ľudovít Greiner, ředitel jelšavské lesní správy koburgovského velkostatku. Až on správně zjistil, že nejvyšším štítem Tater je Gerlachovský štít. Veřejnost však Greinerovo objevné měření nepřijala, což se změnilo až v 70. letech 19. století. == Názvy Gerlachu == do roku 1896: Gerlach, Gerlsdorfer Spitze, Gerlachspitze, Gerlachfálvi-csúcs, Gierlach, Gerlachovka 1896–1919: Štít Františka Jozefa, Ferencz József-csúcs, Franz Josef Spitze 1919–1923: Gerlach, Gerlachovka 1923–1932: Štít Legionárov, Štít Legionářů, Spitze der Legionäre (neoficiálně stále používaný název Gerlach) 1932–1939: Gerlachovka, Gerlach, Gerlachovský štít 1939–1945: Slovenský štít (mezi místním německým obyvatelstvem nazývaný Slowakische Spitze) 1945–1949: Gerlach, Gerlachovský štít 1949–1959: Stalinov štít (česky Štít J. V. Stalina) od 1959: Gerlachovský štít == Výstupy == První výstupy na Gerlachovský štít vykonali lovci a botanici. Je možné, že někteří z nich vystoupili až na vrchol. Pravděpodobně prvním člověkem, který prokazatelně v roce 1834 stál na vrcholu, byl spišský Němec Ján Still (1805–1890), učitel na katolické škole v Novej Lesnej. Výpravy na Gerlach se účastnil i jeho švagr Gellhof, stavitel z Veľkej, Martin Urban Spitzkopf, mlynář z Novej Lesnej a dva další neznámí lovci kamzíků.[zdroj? ] V roce 1855 vystoupili na vrchol z Gerlachovského kotle Z. Bośniacki a V. Grzegorzek, pravděpodobně s horskými vůdci ze Zakopaného. První zimní výstup uskutečnili v roce 1905 J. Chmielowski a K. Jordán s horskými vůdci. == Turismus == Výstup na Gerlachovský štít je povolen jen v doprovodu horského vůdce nebo osobám organizovaným v horolezeckých svazech. Cena za doprovod horského vůdce se pohybuje kolem 230 eur za skupinu. Berou s sebou maximálně tři osoby. Organizovaní horolezci nesmí vystoupit lehčí cestou než 2+ UIAA, což je hranice určená návštěvním řádem Tatranského národního parku. == Galerie == == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Gerlachovský štít ve Wikimedia Commons Galerie Gerlachovský štít ve Wikimedia Commons Výstup na Gerlach cestou Martinka Výstup na Gerlach Krčmárovým žlabem Výstup na Gerlach na iDnes.cz Výstup na Gerlach na HoryEvropy.cz Spolok horských vodcov Vysoké Tatry

Question: Jak se jmenuje nejvyšší hora Vysokých Tater, Slovenska a celých Karpat?

Answer: Gerlachovský štít


Lidská hlava

Context: Hlava je horní část lidského těla nad krkem, ve které se nachází většina smyslových orgánů společně s centrem nervové soustavy - mozkem. Nacházejí se zde centra zraku (oči), sluchu (uši), chuti (chuťové pohárky na jazyku), čichu (nos) a velmi jemné hmatové zakončení po celém obličeji (nejvíce v oblasti úst). Většina těchto center je umístěna v oblasti obličeje. Nachází se zde i otvor pro přijímání potravy (ústa) a zároveň i pro dýchání (nos a ústa). Hlava je tvořena z 28 samostatných kostí. Tyto kosti dohromady tvoří lebku. Nejhornější a zároveň i nejpevnější oblastí je horní část lebky zvaná kranium čili mozková schránka, ve které se nachází mozek. Mimika obličeje je zajišťována více jak 30 svalů, které lidem umožňují vyjadřovat emoce pomocí změn v obličeji (např. úsměv či mračení). Průměrná hmotnost hlavy dospělého člověka je asi 4,6 kilogramů a hustota cca 1200 kg.m-3. Hlava se podél osy páteře může otáčet o úhel asi 150°. Horní část hlavy je chráněna vlasy, které slouží jako přirozená termoregulace. Obecně se musculi capitis dělí na 2 skupiny : svaly žvýkací a mimické (m. masticatorii, m. faciales) M. masticatorii: m. temporalis (sval spánkový), m. masseter (zevní sval žvýkací), m. pterygoideus. medialis, m. pterygoideus lateralis, atd. M. faciales: m. orbicularis oculi (oční sval kruhový), m. orbicularis oris (kruhový sval ústní), m. nasalis (sval nosu), m. buccinator (. sval tvářový), atd. Např. platysma (plochý podkožní sval), m. suprahyoidei (svaly nadjazykové), m. infrahyoidei (svaly podjazykové) Hlava – obecnější článek, nejen o lidské hlavě Hlava (rozcestník) – rozcestník s přenesenými významy slova Obrázky, zvuky či videa k tématu hlava ve Wikimedia Commons

Question: Co se nachází v hlavě?

Answer: většina smyslových orgánů společně s centrem nervové soustavy


Česko

Context: České dráhy provozují vysokorychlostní vlaky Pendolino, ale jelikož žádné tratě nejsou vysokorychlostní, je jejich maximální rychlost omezena na 160 km/h. Přepravní výkon necelých 165 milionů cestujících při 6 590 milionech osobokilometrů i 13 770 milionů tunokilometrů v nákladní dopravě znamená za poslední desetiletí značný pokles.Od roku 1991 je Česko zapojeno do sítě mezinárodních vlaků EuroCity, od roku 2005 zajišťují některá z mezinárodních spojení i vlaky SuperCity, jejichž těžiště je na lince Praha – Ostrava. Největším železničním dopravcem jsou České dráhy. Nákladní železniční trh je liberalizován, liberalizace v osobní dopravě probíhá. Většina osobní železniční dopravy je podporována z veřejných rozpočtů prostřednictvím dlouhodobých smluv s dopravci. Hlavním železničním uzlem je Hlavní nádraží v Praze. Jeho stará budova je památkově chráněnou secesní stavbou z dílny architekta Josefa Fanty. Mezinárodně využívaný je unikátní Železniční zkušební okruh Cerhenice. ==== Letectví ==== V Česku je celkem 91 civilních letišť, z toho 46 má zpevněný povrch. Pouze 5 letišť vypravuje pravidelné lety. Většina letecké dopravy se v Česku realizuje přes pražské letiště Václava Havla Praha, které v roce 2016 přepravilo 13 milionů pasažérů. V zimní sezóně 2016/17 se z něj létalo do 105 destinací v 39 zemích světa. Mezi další letiště s pravidelným, ale méně hustým civilním provozem patří letiště Brno-Tuřany, Ostrava-Leoše Janáčka, Pardubice a Karlovy Vary. Působí zde tři hlavní pravidelné letecké společnosti. Nejstarší z nich jsou České aerolinie, největší letecká společnost je Travel Service, pod který spadá také nízkonákladová společnost SmartWings. Mezi další české letecké společnosti patří Van Air Europe, Silver Air a další letecké společnosti poskytující služby aerotaxi, například ABS Jets, CTR Flight Services, G-JET či Silesia Air. ==== Vodní doprava ==== Vodní doprava v Česku je provozována na řekách Labe a Vltava a dalších uzavřených vodních plochách, pro rekreační účely. Nejvýznamnějším provozovatelem vodní dopravy je Československá plavba labská. ČR disponuje i vlastním přístavním územím v areálu námořního přístavu v Hamburku v Německu Přístavy Moldauhafen a Saalehafen byly na základě Versailleské smlouvy pronajaty v roce 1929 na 99 let (do roku 2028) Československu. Téhož roku Československo zakoupilo i přístav Peutehafen. Od roku 1993 je spravuje Česko.

Question: Přibližně kolik pasažérů přepraví letiště Praha-Ruzyně každý rok?

Answer: 13 milionů


Tučňák žlutooký

Context: Tučňák žlutooký (Megadyptes antipodes) je jediný žijící druh svého rodu. Obývá pouze jihovýchodní část Nového Zélandu a přilehlé poloostrovy a ostrovy. Dosahuje výšky 56–79 cm a váží 3,6–8,9 kg. Na hlavě má světle žlutý pás, který se táhne od jednoho oka přes zadní část hlavy, až k druhému oku na druhé straně hlavy. Duhovky jsou oranžovo-žluté. Podle této kresby na hlavě a také podle zbarvení duhovek je pojmenován – žlutooký. Podobně, jako většina ostatních tučňáků, je převážně rybožravý. K hnízdění si vybírá strmé svahy u pobřeží, porostlé hustou vegetací. Převážně monogamní páry hnízdí samostatně nebo ve velmi malých koloniích. Samice snáší obvykle dvě vejce do vyhloubené nory, nebo jen upravené prohlubně. Inkubační doba trvá 39–51 dnů a dělí se o ni obě pohlaví. Mláďata se líhnou téměř současně, a prvních 21–25 dnů jsou nepřetržitě rodiči střeženi. Posléze se osamostatní, a buďto se ukrývají v hnízdech, nebo utváří skupinky o třech až sedmi vrstevnících. Jsou plně opeřena zhruba ve věku tří měsíců, a kolonii opouští. Pohlavně vyzrálý jsou ve 2–4 letech. Tučňák žlutooký patří mezi ohrožené druhy ptáků, a to nejenom kvůli velmi nízké a kolísavé populaci (cca 4000 přeživších jedinců), ale také kvůli těsnému výskytu kolonií soustředěnému se na konkrétní oblast. Na základě toho může jakákoli mimořádná událost ohrozit jeho budoucnost v přirozeném prostředí.

Question: Jakou barvu očí má tučňák žlutooký?

Answer: oranžovo-žluté


Kanton Gros-Morne

Context: Martinik Departement Martinik Arrondissement La Trinité Počet obcí 1 Sídlo správy Gros-Morne Rozloha 54,25 km² Počet obyvatel 10 686 (2009) Hustota zalidnění 197 ob./km² Kanton Gros-Morne (francouzsky Canton de Gros-Morne) byl francouzský kanton v departementu Martinik v regionu Martinik. Nacházela se v něm pouze obec Gros-Morne. Zrušen byl v roce 2015. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Bývalé kantony v departementu Martinik L'Ajoupa-Bouillon • Les Anses-d'Arlet • Basse-Pointe • Le Carbet • Case-Pilote-Bellefontaine • Le Diamant • Ducos • Fort-de-France-1 • Fort-de-France-2 • Fort-de-France-3 • Fort-de-France-4 • Fort-de-France-5 • Fort-de-France-6 • Fort-de-France-. 7 • Fort-de-France-8 • Fort-de-France-9 • Fort-de-France-10 • Le François-1 Nord • Le François-2 Sud • Gros-Morne • Le Lamentin-1 Sud-Bourg • Le Lamentin-2 Nord • Le Lamentin-3 Est • Le Lorrain • Macouba. • Le Marigot • Le Marin • Le Morne-Rouge • Le Prê • Riviè • Riviè • Le Robert-1 Sud • Le Robert-2 Nord • Sainte-Anne • Sainte-Luce • Sainte-Marie-1 Nord • Sainte-Marie-2 Sud • Saint-Esprit • Saint-Joseph • Saint-Pierre • Schœ1 • Schœ2 • La Trinité • Les Trois-Îlets • Le Vauclin

Question: V jakém roce byl zrušen kanton Gros-Morne?

Answer: 2015


Brno-střed

Context: Městská část zahrnuje celá katastrální území Město Brno, Staré Brno, Štýřice, Veveří a Stránice a části katastrálních území Černá Pole, Pisárky, Trnitá a Zábrdovice. Pro účely senátních voleb je území městské části Brno-střed zařazeno do volebního obvodu číslo 59. Městská část Brno-střed je poměrně nesourodým celkem řady čtvrtí s hustou, ale různě starou zástavbou. Vedle nejstarší brněnské zástavby v historickém jádru Brna se zde nacházejí také moderní výškové budovy i panelová sídliště. Dominanty městské části představují katedrála svatého Petra a Pavla (známá také jako Petrov) na kopci Petrově a hrad Špilberk. Na území městské části se nachází také nejvýznamnější brněnský park Lužánky i ústřední hřbitov v Brně. Vzhledem ke svojí poloze v rámci Brna a především k tomu, že zahrnuje i původní historické centrum města, je Brno-střed nejvýznamnější městskou částí Brna a jeho administrativním, hospodářským a kulturním centrem, v němž tradičně sídlí řada úřadů a institucí, řada základních, středních i vysokých škol, mnoho firem i obchodů. Je to také důležitý dopravní uzel.

Question: Jaké číslo má volební obvod Brno-střed?

Answer: 59


Seznam

Context: Seznam.cz je český internetový portál a vyhledávač. Byl založen roku 1996 Ivem Lukačovičem, a stal se jedním z prvních českých internetových katalogů a vyhledávačů v České republice. Vyhledávač a katalog firem postupně od roku 1998 doplňovaly další služby. K začátku roku 2013 firma provozovala více než 25 různých služeb a přidružených značek jako Email.cz, Firmy.cz, Mapy.cz, Sklik.cz, Sreality.cz, Sauto.cz, Stream.cz, Novinky.cz a další. Návštěvnost služeb Seznam.cz v českém internetu je přes 6,75 milionu unikátních návštěvníků měsíčně (stav z března roku 2014). Mezi nejnavštěvovanější služby patří podle údajů NetMonitoru Seznam.cz Homepage a Seznam.cz Email. Ivo Lukačovič založil Seznam.cz jako první katalogový server a vyhledávač na českém internetu v roce 1996. Do spuštění Seznam.cz Ivo údajně investoval 50 000 Kč, které měl našetřené. V roce 1998 přibyla freemailová služba Seznam.cz Email, provozovaná v doméně seznam.cz. Postupně přibyly další služby. V roce 2001 Seznam disponoval ještě zpravodajstvím, TV přehledem, předpovědí počasí, kulturními a finančními přehledy, mapou ČR a komunitní službou Lidé.cz. V roce 2000 investovala do rozvoje Seznamu švédská investiční společnost Spray Ventures. S tím se Seznam.cz v roce 2000 změnil na akciovou společnost Seznam.cz, a.s. Do tohoto okamžiku provozoval Lukačovič Seznam.cz jako živnostník. Spray získal vstupem do Seznam.cz zřejmě až 30% podíl firmy. Přesné informace nelze do dnešního data hodnověrně získat z veřejných zdrojů.[zdroj? ] Ivo Lukačovič i zástupci Seznamu na toto téma vždy odmítali podat přesnější informace. Jisté je pouze to, že Ivo Lukačovič měl 70 % akcií Seznamu a ostatní akcie na majitele držel někdo jiný. Spray vstupoval do Seznamu se záměrem provést IPO. Po splasknutí velké internetové bubliny však Spray snahu o IPO vzdal. Existují spekulace, že neprovedením IPO nedostál Spray svým závazkům ze vstupu do Seznam.cz. Tuto informaci Lukačovič, ani nikdo ze Seznamu nikdy neupřesnili. Z veřejných listin vyplývá, že se v roce 2003 Lukačovič rozhodl navýšit se svými 70 % Seznam.cz základní jmění, což se mu bez účasti Spraye podařilo, a navýšil tak svůj podíl v Seznam.cz na přibližně 90 %. Spray se později sloučil se společností Lycos Europe. Ta v roce 2005 od Iva Lukačoviče odkoupila část jeho akcií. Lukačovič se tak znovu stal 70% vlastníkem Seznam.cz. V roce 2003 také Lukačovič představil nového maskota společnosti psa Krastyho, který se od té doby objevuje na domovské stránce.

Question: Kdy byl založen Seznam.cz?

Answer: 1996


Injekce (medicína)

Context: K první skutečnou injekční stříkačkou zavedl francouzský chirurg Pravaz v roce 1852. Skotský lékař Wood provedl v roce 1853 první skutečnou aplikaci jehlou do podkoží. Injekční stříkačku používal ruský lékař Lazarov. K rozšíření tohoto způsobu aplikace přispěli také mikrobiolog Louis Pasteur a německý lékař Robert Koch, kteří zdokonalili způsoby sterilizace. V roce 1886 pařížský lékárník Limousin zavedl jako vhodný obal pro injekce skleněnou ampuli. Parenterální aplikace patří mezi nejúčinnější způsoby podávání léčiv. Výhody použití: lze aplikovat v bezvědomí aplikací dosáhneme rychlého účinku (křeče, bolesti, šok, zástava srdce) nelze-li aplikovat léčivo z důvodu jeho biodegradace v trávicím traktu (insulin) stavy po operaci trávicího ústrojí Injekční přípravky jsou podle disperzní soustavy rozdělujeme na: čiré zakalené práškovité lyofilizované mají charakter pórovité hmoty vzniklé mrazovou sublimací suspenzní musejí mít odpovídající velikost částic. emulze forma emulze musí vydržet alespoň 30 sekund po protřepání. Vlastnosti injekce vhodné pro aplikaci: sterilita injekce musí obsahovat nejvýše předepsané množství živých či mrtvých mikroorganismů. apyrogenita injekce nesmí obsahovat pyrogenní látky, což jsou metabolické produkty mikroorganismů. Po aplikaci vyvolávají horečku. izotonické mají stejný osmotický tlak jako krev. Jako rozpouštědlo se pro výrobu injekcí používají voda a organická rozpouštědla: Voda Pro výrobu injekční roztoků se používá tzv. injekční voda (aqua pro injectione), což je redestilovaná nebo voda zbavená minerálů a posléze destilovaná.

Question: Jak se jmenoval lékárník, který zavedl jako vhodný obal pro injekce skleněnou ampuli?

Answer: Limousin


Norsko

Context: Například cenová kontrola a státní příděl bydlení a automobilů trvaly v Norsku až do roku 1960. Životní úroveň však prudce rostla. V 70. letech začal stát těžit ropu (její nález je datován k roku 1967) a norské bohatství se tak ještě znásobilo. Koncem devadesátých let Norsko splatilo státní dluh a přebytky rozpočtů začalo hromadit ve státním investičním fondu, který je dnes největším na světě. Norsko bylo dvakrát vyzváno, aby se připojilo k Evropské unii, ale občané vstup vždy odmítli, v referendech z let 1972 a 1994. Sociální demokraté již několikráte přepustili vládu konzervativně-liberálním stranám, přesto je norský politický systém poměrně konsensualistický a zaměření na sociální stát, nízké mzdové rozdíly, toleranci vůči všem menšinám a multikulturalismus prostupuje politikou většiny vlád. Konsensus je atakován jen výjimečně, jako v roce 2011, kdy pravicový extremista Anders Breivik napadl automatickou puškou letní tábor sociálnědemokratické mládeže na ostrově Utø a umístil bombu před vládní budovu v Oslu, což mělo za následek 77 mrtvých a 319 zraněných. == Geografie == Norsko se rozkládá v severní Evropě na západní straně Skandinávského poloostrova a na mnoha ostrůvcích v Severním moři, Norském moři, Barentsově moři a Severním ledovém oceánu. Pevninskými ostrovy jsou Lofoty a severněji ležící Vesterály.

Question: Který stát vytvořil severský model sociálního státu?

Answer: Norsko


ČT24

Context: ČT24 je zpravodajský kanál České televize, který se 24 hodin denně věnuje převážně zpravodajství. Stanice začala vysílat 2. května 2005 prostřednictvím internetového a digitálního satelitního vysílání. V roce 2010 společnost získala v soutěži Křišťálová Lupa 4. místo v kategorii média - všeobecná. Internetový portál ČT24.cz se v průzkumu konaném v roce 2011 společností Mediasearch o 'nejdůvěryhodnější zpravodajský server' umístil na 1. místě. Web ČT24 byl vysoce hodnocen i v dalších kritériích, jako je 'obsah', 'přehlednost', 'množství reklam' a 'první dojem'. Aplikace ČT24 je též nejvyužívanější aplikace pro sledování zpráv z mobilu. V současné době (2011) vysílá ČT24 nepřetržitě. Veškeré pořady na tomto programu jsou vysílány v širokoúhlém formátu 16:9. Mezi 6:00 a 0:00 vysílá stanice aktuální zprávy. V intervalu 30 popřípadě 60 minut vysílá 10-20 minutovou relaci Zprávy včetně krátké předpovědi počasí. Čtyři, respektive šest relací je třicetiminutových a nesou názvy Zprávy ve 12 (ve 12:00), Zprávy v 16 (v 16:00), Události (v 19. :00), Zprávy ve 23 (23:00) a pouze ve všední dny v rámci pořadu Studio 6 i Zprávy v 10 (v 10:00). Události obsahují i sportovní zpravodajství a předpověď počasí. To se netýká hlavní relace od 19:00, po které následují samostatné Branky, body, vteřiny (sportovní) a Předpověď počasí. Ve všední dny je od 22.00 hod vysílán zpravodajský pořad Události, komentáře. Zprávy jsou zároveň zobrazovány nepřetržitě v podobě informačního proužku ve spodní části obrazu (tzv. ticker nebo crawl), který kromě aktuálních zpráv obsahuje i časový údaj ve formátu HH:MM. ČT24 vysílá kromě zpravodajství např. pořady Toulavá kamera a Objektiv obsahující reportáže z různých míst v ČR a ve světě. Dále také pořad o životě za socialismu Retro, publicistický pořad 168 hodin, magazín o počasí Turbulence, zdravotnický a lifestylový magazín Tep 24 a další. Některé pořady jsou vysílány souběžně i na programu ČT1 (Zprávy ve 12, Události a 1. část diskusního pořadu Otázky Václava Moravce). ČT24 také reaguje na náhlé důležité události mimořádným vysíláním, které dokáže zahájit během 30 minut. Sledovanost ČT24 v roce 2010 činila ve věkové skupině 15+ 3,40% celodenně, v hlavním vysílacím čase pak 2,09%. Ve věkové skupině 15-54 let byla celodenní sledovanost 2,04%, v hlavním vysílacím čase 1,24%. V roce 2016 byla sledovanost ČT24 3,99 %, což z ní činilo nejúspěšnější veřejnoprávní zpravodajský televizní kanál v Evropě.

Question: Kdy začala vysílat stanice ČT24?

Answer: 2. května 2005


Heliodor Píka

Context: Generál (armádní generál i. m.) Heliodor Prokop Píka (3. července 1897 Štítina - 21. června 1949 Plzeň) byl československý voják a legionář, významný představitel zahraničního československého protinacistického odboje a po únorovém převratu oběť komunistického režimu. Heliodor Píka se narodil 3. července 1897 v Štítině u Opavy v rodině vesnického koláře Ignáce Píky. Roku 1915 ukončil studium na českém gymnáziu v Opavě a chtěl studovat farmacii, ale byl odveden k zeměbraneckému regimentu v Opavě. O rok později (1916) byl odeslán na haličskou frontu, kde v řadách 15. zeměbraneckého pluku byl pak 28. července 1916 ve Volyňské oblasti v Berestečku zajat ruskými jednotkami. Již za tři měsíce poté se přihlásil v Babrujsku do Československých legií. Do legií, tehdy Československé střelecké brigády a jejího záložního praporu byl zařazen 21.7.1917 v hodnosti vojína. V Rusku byl až do roku 1917, kdy se na příkaz T. G. Masaryka s částí legií přesunul lodí z Vladivostoku na západní frontu - přes Anglii do Francie, kde v Le Havre prošel intenzivním vojenským výcvikem. Byl zařazen jako vojín k 33. střeleckému pluku. Vzhledem ke své lékárenské praxi byl určen ke zdravotní službě u 21. čs. střeleckého pluku francouzských legií, později vykonával funkci nejprve četaře a později poručíka obrany proti plynům. S plukem prodělal těžké boje na alsaské frontě (jaro 1918), v Champagni, na Aisně, u Terronu i jinde.

Question: Kde se narodil Heliodor Píka?

Answer: Štítina


Ewa Sowińska

Context: Ewa Sowińska Narození 5. března 1944 (77 let)Bydhošť Alma mater Medical University of Białystok Povolání politička Politické strany Liga polských rodinPolská sjednocená dělnická strana Funkce Member of the Sejm of the Republic of Poland Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Eva Barbara Sowińska (* 5. března 1944 Bydhošť) je polská lékařka a politička z Ligy polských rodin. Od roku 2004 je poslankyní Sejmu, od jara 2006 zastává úřad Mluvčí práv dítěte. Kariéra V roce 1968 Ewa Sowińska ukončila studia na Lékařské fakultě Akademie medicíny v Białymstoku (Akademia Medyczna w Białymstoku). V 1978 získala II. stupeň specializace v oboru vnitřních chorob. Po ukončení studií pracovala jako lékařka: v letech 1968–1972 jako mladší asistent ve vesnickém centru zdraví ve vojvodství pomořském, v letech 1972–1977 jako asistent ve vesnickém centru zdraví ve vojvodství lodžském, od 1977 do 1982 jako vedoucí zdravotního střediska č. 52 w Lodži a od 1982 do 2004 jako starší asistent ve Vojvodském středisku medicíny v Lodži (Wojewódzki Ośrodek Medycyny Pracy w Łodzi). V letech 1977–1980 byla členkou komunistické Polské sjednocené dělnické strany (Polska Zjednoczona Partia Robotnicza), v letech 2003–2004 pracovala v Katolicko-národní hnutí (Ruch Katolicko-Narodowy), od roku 2004 je členkou Ligy polských rodin. Ve volbách do Sejmu v září 2001 kandidovala za LPR v okrese lodžském. Mandát získala v létě 2004 jako náhradnice za Urszulu Krupovou, která se mandátu vzdala poté, co byla zvolena do Evropského parlamentu.

Question: Ewa Sowińska je političkou jaké strany?

Answer: Ligy polských rodin


Amyotrofická laterální skleróza

Context: Přibližně 15–45 % pacientů trpí psychickými poruchami např. nekontrolovaný smích, úsměv, pláč nebo se objevuje demence frontálního laloku. Pro diagnostiku ALS je nutné postižení spodních i horních partií. Obecným znakem je tedy smíšená paréza s fascikulacemi, chybí senzitivní deficit a nejsou přítomny žádné bolesti. === Pokročilé stádium === Většina pacientů je postupem imobilní, neschopná ovládat ruce a lokty. Ztrácí také schopnost mluvit a polykat. V závěru je nutné užít plicní ventilace. K popisu progrese se užívá ALSFRS-R, který má škálu od 48 do 0 bodů (úplná ztuhlost). Pacenti průměrně ztrácí 0,9 bodu za jeden měsíc. V limbární variantě postihuje ALS nejprve jednu končetinu a následně druhou, než se rozšíří dál, v bulbární (prodloužená mícha) variantě příznaky začínají v rukou a poté směřují k nohám. Většina postižených umírá na plicní selhání nebo zápal plic. Často se v této fází vyskytuje stav připomínající tzv. syndrom uzamčení. Incidence onemocnění je 2,6 na 100 000 za jeden rok, zatímco prevalence je 7-9 na 100 000. Rychlost, jakou nemoc postupuje, je individuální. Průměrná doba nemoci se uvádí 2–4,3 let, přičemž zhruba 25% pacientů přežije 5 let a 8–16% 10 let a 5% žije 20 let. Pro ALS neexistuje žádná známá kauzální léčba. Dostupné léky se zaměřují především na zmírnění obtíží a prevenci komplikací. == Kauzalita == Výzkum biologie a terapie je do značné míry limitován jednak ne zcela vhodným zvířecím modelem (potkani s mutací superoxiddismutázy SOD1) a jednak problémy při organizaci klinických studií. Z toho důvodu není dodnes známá ani přesná příčina onemocnění ani vyvolávající faktory onemocnění, zdá se však, že primární poruchou je porucha degradace některých proteinů, na rozvoji se podílí i řada faktorů okolí, např. nadprodukce volných radikálů nebo tzv. excitotoxicita. Nelze vyloučit ani heterogenitu onemocnění, na vzniku dědičných poruch se podílí celá řada funkčně poměrně odlišných genů. V terapii představuje největší přínos ve smyslu prodloužení kvality i délky života pacienta kvalitní multioborová symptomatická péče. == Léčba == Z terapeutických postupů vykazuje jistou efektivitu riluzol, ovšem statisticky zvyšuje přežití nemocných pouze o 2–3 měsíců a jeho účinek je omezen pouze na bulbární formu onemocnění. == Výzkum ==

Question: Co bylo diagnostikováno v roce 1939 Lou Gehrigovi?

Answer: ALS


Stephen Hawking

Context: I přes své postižení se stále aktivně podílí na vědeckém výzkumu a kombinuje rodinný život (má tři děti a tři vnoučata) s výzkumy v oboru teoretické fyziky a náročným cestovním programem veřejných přednášek. Roku 2010 prohlásil, že je možné cestovat časem, ale jenom dopředu, a že by tak bylo možné, aby se obydlila v té době již zničená planeta. [zdroj? ] Roku 2014 prohlásil, že klasicky vnímaná černá díra neexistuje. Už na počátku studia v Oxfordu se projevily první příznaky jeho nemoci, amyotrofická laterální skleróza (dle některých významných neurologů se nejedná o ALS, nýbrž o spinální muskulární atrofii - SMA, Hawkingův případ dodnes není plně objasněn), která napadá nervový systém a má za následek postupné ochrnutí celého těla. Od roku 1968 se může pohybovat jen za pomoci vozíčku a od roku 1985 s okolním světem komunikuje jen pomocí speciálního počítače. V mládí jezdil na koni a hrál si s ostatními dětmi. V Oxfordu byl kormidelníkem veslařského týmu, což mu, jak se sám vyjádřil, pomohlo ulehčit nesmírnou univerzitní nudu. Příznaky choroby se poprvé objevily, když se zapsal na univerzitu v Cambridge. Ztratil rovnováhu na schodech a spadl, přičemž si poranil hlavu.

Question: Co Stephenovi Hawkingovi pomohlo ulehčit nesmírnou univerzitní nudu?

Answer: byl kormidelníkem veslařského týmu


Litomyšl

Context: Litomyšl (něm. Leitomischl) je město na samém východě Čech v Pardubickém kraji, 18 km severozápadně od Svitav. Má přes 10 tisíc obyvatel. První zmínka o Litomyšli se vztahuje k roku 981 v Kosmově kronice české (Lutomisl), která ale vyšla až ve 12. století. Tehdy na litomyšlském návrší stával strážní hrad střežící panství Slavníkovců a nedaleko procházející obchodní cestu evropského významu - tzv. Trstěnickou stezku. Po vyvraždění Slavníkovců roku 995 přešlo území do rukou Přemyslovců. Olomoucký biskup Jindřich Zdík pozval do Litomyšle v polovině 12. století řád premonstrátů a založil roku 1145 premonstrátský klášter Olivetská hora (lat. Mons oliveti). Premonstráti dosáhli vysoké úrovně hospodářské a kulturní, a tak byla Litomyšl povýšena roku 1259 na město. Znak města (stříbrná lilie na červeném poli) byla převzata právě ze znaku premonstrátů (zlatá lilie na modrém poli). Díky úspěšné premonstrátské kolonizaci a umístění Litomyšle mezi Prahou a Olomoucí založil Karel IV. v roce 1344 biskupství litomyšlské. V postavení litomyšlských biskupů působili např.: Jan ze Středy, Albrecht ze Šternberka a Jan Železný. Husité město napadli ve dvou vlnách v letech 1421 a 1425.

Question: Kde byla první zmínka o Litomyšli?

Answer: v Kosmově kronice české


Mississippi (řeka)

Context: Mississippi (anglicky Mississippi River v jazyce místních indiánů "Velká řeka") je největší řeka Severní Ameriky a jedna z největších řek na světě, která protéká Spojenými státy americkými od severu k jihu a ústí do Mexického zálivu. Je dlouhá 3770 km. Od pramene svého přítoku Missouri dosahuje 6420 km, čímž zaujímá čtvrté místo na světě. Plocha povodí, které se rozprostírá od Skalnatých hor k Appalačskému pohoří a od Velkých jezer k Mexickému zálivu, činí 3 268 000 km2, což je 40 % rozlohy pevninských USA bez Aljašky. Povodí Mississippi a jejich přítoků je čtvrtý nejrozsáhlejší na světě, hned po Amazonce, Kongu a Nilu. Pramení na severu USA západně od Hořejšího jezera pod jménem Nicollet Creek a pod jezerem Itasca v nadmořské výšce pouhých 446 m přijímá své jméno Mississippi. Protéká ze severu na jih deseti státy USA Minnesota, Wisconsin, Iowa, Illinois, Missouri, Kentucky, Arkansas, Tennessee, Mississippi a Louisiana. Údolí bylo vytvořeno ve směru hlavního odtoku ledovcových vod na konci čtvrtohorního zalednění Severní Ameriky. Podle morfologie doliny, podmínek průtoku a vodního režimu se tok řeky dělí na tři části. Za hranici mezi nimi byla vybrána ústí velkých přítoků Missouri a Ohio. Na horním toku protéká nejprve přes nevelká jezera, mezi nimiž vytváří kamenité peřeje a říční prahy. Nejvýznamnější z nich je vodopád St. Anthony u města Minneapolis, další se nacházejí u měst Davenport a Keokuk. Od města Minneapolis je koryto řeky upraveno pomocí zdymadel a až k ústí Missouri je přerušeno více než 20 hrázemi. Na středním toku teče převážně v jednom korytě. Dolina je široká 10 až 15 km a je ohraničena prudkými břehy. Pod ústím Missouri teče její kalná a blátivá voda v délce 150 až 180 km vedle sebe s víceméně průzračnou vodou Mississippi.

Question: Jaká řeka je největší řeka Severní Ameriky a jedna z největších řek na světě, která protéká Spojenými státy americkými od severu k jihu a ústí do Mexického zálivu?

Answer: Mississippi


Přemyslovci

Context: Poslední zprávy o vedlejší linii rodu, Děpolticích, mizí v roce 1247. Související informace naleznete také v článku Poslední Přemyslovci. Po státní krizi v poslední čtvrtině dvanáctého století na trůn usedl Přemysl Otakar I. a skončila tak řada rychle se střídajících knížat (sám Přemysl byl ostatně jedním z nich). Roku 1212 Přemysl I., dokonale využívající situace v říši, zajistil pro své potomky dědičný královský titul. V době vlády jeho syna Václava I. se česká zahraniční politika změnila z dosavadního víceméně defenzivního postoje na ofenzivní. V osobě krále Přemysla Otakara II., syna Václava I., se v roce 1253 počet mužských členů rodu omezil jen na jednoho. Přemysl měl jen jednoho legitimního syna, Václava II. a ten také jen jednoho přeživšího mužského dědice, Václava III. Královská linie rodu Přemyslovců, k němuž se váží počátky české státnosti, skončila nečekaně zavražděním mladého Václava III. v Olomouci dne 4. srpna 1306. Přemyslovská linie však poté pokračovala po přeslici v dalších královských dynastiích, což byli Lucemburkové (1310–1436), Habsburkové (1436–1457), Jagellonci (1471–1526) a opět Habsburkové (1526–1740), posléze Habsbursko-Lotrinská dynastie (1740–1918). Žili také ještě královští levobočkové a hlavně představitelé významné, ale tentokrát už opravdu poslední vedlejší linie rodu – opavští Přemyslovci, potomci Přemysla Otakara II. a jeho milenky, rakouské šlechtičny Anežky z Kuenringu. Podle zachovalých kosterních pozůstatků (studie E. Vlčka z vykopávek na Pražském hradě) je známo, že přemyslovská knížata měřila více než 170 cm, králové necelých 170 cm, byli štíhlí, ale svalnatí. Svalové úpony prozrazují záměrný tělesný trénink s mečem. Zuby mají králové drobné; horní řada přesahuje poněkud dolní (předkus).

Question: Kdo byl poslední z královské linie rodu Přemyslovců?

Answer: Václava III.


Čína#Zahraniční politika

Context: Musíme zachovat demokratickou diktaturu lidu (必) (původně diktaturu proletariátu 无) Musíme zachovat vedoucí úlohu komunistické strany (必) Musíme zachovat marxismus-leninismus a Mao Ce-tungovo myšlení (必、毛) jako vůdčí ideu strany a státu Tyto principy ve svých projevech často uvádí generální tajemník Si Ťin-pching a je zřejmé, že v nejvyšším vedení KS Číny znovu panuje přesvědčení, že ideologie je důležitější než ekonomická základna.[31] Zahraniční politika Podrobnější informace naleznete v článku Zahraniční vztahy Číny. Šanghajská organizace pro spolupráci: Členové Pozorovatelé Partnerský dialog Zájemci o pozorování Sporná území ČLR má diplomatické vztahy se 175 zeměmi a udržuje velvyslanectví ve 162 z nich. Její legitimita je zpochybňována Čínskou republikou a několika dalšími zeměmi; jde tedy o největší a nejlidnatější stát s omezeným uznáním. V roce 1971 nahradila ČLR Čínskou republiku jako výhradního zástupce Číny v OSN a jako jednoho z pěti stálých členů Rady bezpečnosti OSN.[32] Čína je také bývalý člen a lídr hnutí nezúčastněných zemí, a stále sebe považuje za obhájce rozvojových. zemí.[33] Spolu s Brazílií, Ruskem, Indií a Jihoafrickou republikou je Čína členem BRICS – skupiny rozvíjejících se hlavních ekonomik a hostila třetí oficiální summit v San-ja na Chaj-nanu v dubnu 2011.[34] Pod výkladem politiky jedné Číny Peking vytvořil takovou podmínku k navázání diplomatických vztahů, že druhá země uznává jeho požadavek na Tchaj-wan a zpřetrhává oficiální diplomatické vazby s Čínskou republikou.

Question: S kolika zeměmi má ČLR diplomatické vztahy?

Answer: 175


Morče domácí

Context: Po druhé světové válce přišla vlna obliby morčat, která trvá dodnes.Po španělském vstupu do nového světa si morče brzy našlo svou cestu na evropský kontinent, kde se okamžitě stalo populárním jako domácí mazlíček. Například královna Alžběta I. vlastnila morče jako domácího mazlíčka, což mohlo přispět k jeho popularitě. Existuje velké množství různých plemen morčat, lišících se barvou, délkou či strukturou srsti, barvou očí a rozetami. == Charakteristika == V podmínkách domácího chovu dosahují morčata hmotnosti 800 až 1250 g, ale mohou vážit až 1800 g při délce těla 20 až 36 cm. Páření probíhá v době říje trvající 24 hodin, následuje březost v rozsahu 58 až 75 dní (nejčastěji 68 dní). V každém vrhu (ročně až pět, ale raději jen dva) se rodí jedno až šest mláďat s průměrnou porodní váhou 90 g. Ty samice odstaví ve stáří 4-6 týdnů. Pohlavní dospělosti dosahují samci ve věku osmi týdnů, samice deseti týdnů. Délka života bývá čtyři až deset let, ale může dosáhnout až čtrnácti let.

Question: Může morče dorůst až do váhy jednoho a půl kilogramu?

Answer: V podmínkách domácího chovu dosahují morčata hmotnosti 800 až 1250 g, ale mohou vážit až 1800 g při délce těla 20 až 36 cm.


Kyjev

Context: Roku 1240 město zpustošila mongolská vojska chána Bátúa a zničila mnoho významných architektonických i písemných památek (například slavný Desátkový chrám založený Vladimírem I. nebo Zlatou bránu). Roku 1299 přesídlil kyjevský metropolita do Vladimiru. Papežský vyslanec k mongolskému chánu Giovanni Carpini zanechal roku 1245 svědectví o Kyjevě zničeném při mongolském nájezdu: Od roku 1363 náležel Kyjev k litevskému velkoknížectví (od roku 1471 jako středisko Kyjevského vojvodství) a spolu s ním později v rámci Lublinské unie k Republice obou národů. Od roku 1497 měl Kyjev samosprávu podle magdeburského způsobu. Po kozáckých povstáních v polovině 17. století se Kyjev dostal pod ruskou správu; jeho postoupení Rusku definitivně potvrdil Věčný mír roku 1686. Od roku 1797 byl Kyjev střediskem stejnojmenné gubernie. Univerzita sv. Vladimíra, dnešní Ševčenkova univerzita, byla založena roku 1834. Po revoluci roku 1917 se v Kyjevě ustavila ukrajinská Centrální rada, která prohlásila nezávislost Ukrajiny. Po více než dvou letech bojů však zvítězili v občanské válce bolševici a od roku 1920 tak byl Kyjev sovětský. Teprve roku 1934 se stal opět (místo "proletářštějšího" Charkova) alespoň metropolí Ukrajinské SSR. Po útoku na Sovětský svaz Němci 19. září 1941 dobyli i Kyjev, kde se dopustili nejkrutějších válečných zločinů - mimo jiné 29.-30. září 1941 zvláštní jednotky SS svezly do rokle Babí Jar na severozápadním okraji města přes 33 tisíc kyjevských Židů a postřílely je. Na dobývání a okupaci města se podílely i např. slovenské jednotky (Rychlá divize). Z nacistické okupace bylo těžce zničené město vysvobozeno 6. listopadu 1943 jednotkami 1. ukrajinského frontu, v jehož rámci jako první do města vstoupily jednotky 1. československé samostatné brigády. Od roku 1991 je Kyjev hlavním městem nezávislé Ukrajiny. Významně se do dějin země zapsal v listopadu a prosinci 2004, kdy masové demonstrace proti zfalšovaným výsledkům prezidentských voleb, takzvaná Oranžová revoluce, vedly ke změně režimu v zemi. V roce 2013 a 2014 zde probíhaly masové nepokoje, zvané Euromajdan, při kterých došlo k svržení prezidenta Viktora Janukovyče. Historické centrum Kyjeva se rozkládá na pahorcích nad pravým (západním) břehem Dněpru; ve 20. století vyrostly nové čtvrti také na levém břehu (jako například Darnycja) a byly připojeny také vzdálenější pravobřežní čtvrti (např. Oboloň, Podol). Reliéf města je dosti členitý, lesnaté pahorky jsou od sebe odděleny zaříznutými údolíčky, sbíhajícími se k řece.

Question: Jak se jmenuje hlavní město Ukrajiny?

Answer: Kyjev