Loket (hrad)

Context: Loket (německy Elbogen) je český hrad, který se tyčí nad řekou Ohří v chráněné krajinné oblasti Slavkovský les. Goticko-románský hrad Loket byl založen v první polovině 13. století. Na jeho místě se nacházelo staré slovanské hradiště zvané starý Loket. Hrad byl po svém postavení oporou králi Václavovi I. proti jeho synu Přemyslovi. Když se však Přemysl stal sám králem, zřídil kolem Lokte léna, o která se staral jeho zástupce loketský purkrabí. Tato léna propůjčoval německým pánům a rytířům za vojenskou pomoc v kraji. Na základě privilegia vydaného Janem Lucemburským v roce 1341 měli leníci tyto statky v dědičném držení, ale bez práva odkazovat je nečlenům rodu. V době husitských válek byl purkrabím Půta z Ilburka, který řídil obranu celého kraje proti husitům. V letech 1421,1427 a 1429 se husité pokoušeli hrad dobýt, ovšem bez úspěchu. 20. září 1434 zastavil král Zikmund hrad Loket s městem, Andělskou horu, město Ostrov a panství hroznětínské, falknovské a hartenberské svému kancléři Kašparu Šlikovi. Po smrti Kašparova bratra a dědice Matese roku 1487 došlo k dvojímu dělení šlikovských panství mezi Matesovy syny Mikuláše, Kašpara a Jeronýma 1487 a 1489. Mocenský vzestup a spojení s evangelickými stavy přivedly Šliky do konfliktu s královskou mocí. Ve šmalkaldské válce (1546–1547) prohráli a jejich panství (předně Loket a Jáchymov) jim král zkonfiskoval. V roce 1551 propůjčil Ferdinand I. Habsburský Loket s purkrabstvím pánům z Plavna, ale pro jejich špatné hospodaření jim v r. 1562 Loket odebral a propůjčil ho loketským měšťanům. V době Rudolfa II. byl pro spiknutí proti císaři na Lokti vězněn Jiří Popel z Lobkovic který zde v roce 1613 zemřel (druhé nejčastěji uváděné datum je 1607). Pohromy postihly město i hrad za třicetileté války. Evangeličtí stavové s pomocí mansfeldské posádky pod vedením rytíře Globnara po dlouhém obléhání (1620–1621) podlehli valdštejnským vojskům. V letech 1631–1632 se evangeličtí emigranti s rytířem Globnarem načas vrátili, ale poté museli definitivně odejít do exilu. V roce 1648 dobyli Loket Švédové a vyplenili ho. Město i hrad Loket začaly po třicetileté válce upadat a roku 1714 byl Loketský kraj připojen k Žatecku a obnoven byl až roku 1751.

Question: Kde se nachází hrad Loket?

Answer: v chráněné krajinné oblasti Slavkovský les


Evropa

Context: Rozložení nížin a vysočin plyne z geologické stavby a geomorfologického vývoje. Nejstarší část Evropy je východoevropská nížinná Fennosarmatia s Východoevropskou rovinou. Zde leží i nejnižší místo Evropy v proláklině Kaspické nížiny (−28 m). Na východě je Východoevropská rovina lemována protáhlým pohořím Ural (1894 m) o délce 2500 km. Skandinávské pohoří (2469 m) je kaledonského stáří. Ledovce zde vyhloubily typické fjordy. Ledovec poznamenal i Severoněmeckou a Středopolské nížiny. Hercynským vrásněním vytvořilo Středoněmeckou vysočinu, Český masiv (1602 m) a Francouzské středohoří (1886 m). Během třetihorního alpínského vrásnění došlo k vytvoření Alp (Mont Blanc, 4807 m) a dalších evropských pohoří (Karpaty (2655 m), Dinárské hory (2751 m), Pyreneje (3404 m) a Apeniny (2914 m)). V jižní Evropě se setkáváme i s vulkanismem a zemětřesením. Na Sicílii se tyčí i nejvyšší činná sopka Evropy Etna (3340 m). Dalšími vulkány jsou Stromboli, Monte Epomeo a Vesuv. V Evropě s poměrně vlhkým podnebím je vytvořena poměrně hustá říční síť. 80 % Evropy leží v úmoří Atlantského oceánu. 20 % Evropy je odvodňováno do bezodtokého Kaspického moře, do něhož ústí nejdelší evropská řeka Volha (3531 km, povodí 1 360 000 km2, s průměrným ročním průtokem 8220 m3). Dalšími velkými řekami jsou Don, Dněpr, Dunaj, Pád, Rhôna, Ebro, Seina, Temže, Rýn, Labe, Odra a Visla. Maxima vodních stavů jsou ve východní Evropě na jaře a počátkem léta, ve střední a severní Evropě na jaře, v západní a jižní Evropě v zimě a ve velehorách v létě. Většina evropských jezer je ledovcového původu. Největšími jezery jsou Ladožské (18 360 km2) a Oněžské jezero (9700 km2) v Rusku Evropa patří do tří podnebných pásů severní polokoule. Na nejzazším severu je to studený pás se dvěma oblastmi, arktickou a subarktickou, na Špicberkách, Nové zemi a severním pobřeží Ruska.

Question: Kde leží sopka Etna?

Answer: Na Sicílii


Obsah

Context: Obsah je v geometrii veličina, která vyjadřuje velikost plochy. Jiné názvy jsou plocha, výměra, rozloha. Obsah je mírou (tedy charakteristikou velikosti) dané dvourozměrné části prostoru. Označuje se písmenem S. Někdy se toto slovo nesprávně používá také pro objem prostorových (třírozměrných) těles, který se označuje písmenem V. Jednotka SI metr čtvereční, značka jednotky: m2 další používané jednotky kilometr čtvereční (km2. ): 1km2 = 1 000 000 m2 hektar (ha): 1ha = 10 000 m2 ar (a): 1a = 100 m2 decimetr. čtvereční (dm2): 1dm2 = 0.01 m2 centimetr čtvereční (cm2): 1cm2 = 0.0001 m2 milimetr čtvereční (mm2): 1mm2 = 0.000001 m2 nestandardní jednotky akr měřidla planimetr, čtvercová síť Výpočet plochy ze souřadnic Plocha Povrch Obrázky, zvuky či videa k tématu obsah ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo obsah ve Wikislovníku

Question: Jakým písmenem se označuje obsah?

Answer: S


Zloději času (film, 1981)

Context: Zloději času (Time Bandits) je fantasy film Terryho Gilliama z roku 1981. Film produkoval Terry Giliam a George Harisson. Kromě originálního děje, odehrávajícího se v několika časových obdobích, je zajímavá obsazením liliputánů do hlavních rolí. Hlavním hrdinou je jedenáctiletý chlapec Kevin, který vyrůstá za okázalého nezájmu svých rodičů. Jedné noci se u něj v pokoji z ničeho nic objeví skupina trpaslíků, s nimiž se vydá na cestu tunelem, který se objeví v jeho pokoji. Společně pak projdou mnoha údobími historie (setkají se s Napoleonem, projedou se v Titanicu, navštíví dvůr krále Agamemnóna) i fantastickými krajinami, aby se na závěr setkali a bojovali se ztělesněnou Zlobou.

Question: Kdo produkoval film Zloději času ?

Answer: Terry Giliam a George Harisson


Karibské moře

Context: Karibské moře část Atlantského oceánu ležící v tropické části Ameriky jihovýchodně od Mexického zálivu. Zabírá většinu Karibské desky a je ohraničeno státy Venezuela, Kolumbie a Panama na jihu, státy Kostarika, Nikaragua, Honduras, Guatemala, Belize a poloostrovem Yucatán (patřícím Mexiku) na západě, Velkými Antilami, tj. ostrovy Kuba, Hispaniola, Jamajka a Portoriko na severu a na východě Malými Antilami. Karibské moře zabírá plochu přibližně 2 754 000 km2. Jeho nejhlubším místem je Kajmanský příkop mezi Kubou a Jamajkou s hloubkou 7686 m. Při pobřeží Hondurasu a Belize se nachází Honduraský záliv a Mezoamerický korálový útes. Oblast Karibského moře je sužována zemětřeseními, sopečnými výbuchy a sezónními hurikány. Povrchová teplota moře se pohybuje mezi 24-29°C. Související informace naleznete také v článku Seznam ostrovů Karibského moře. Velké Antily Grand Cayman (největší Kajmanský ostrov) Hispaniola (na ostrově leží Haiti a Dominikánská republika) Jamajka (nezávislá republika) Kuba (nezávislá republika) Portoriko (přidružený stát USA) Malé Antily Závětrné ostrovy Anguilla. (zámořské území Spojeného království) Antigua (součást státu Antigua a Barbuda) Barbuda (součást státu Antigua a Barbuda) Dominika (nezávislá republika) Guadeloupe (zámořský region Francie) Montserrat (zámořské území Spojeného království.

Question: Jak hluboký je Kajmanský příkop ležící v Karibiku?

Answer: 7686 m


Baťa

Context: Celý Zlín byl budován podle jednotného funkcionalistického plánu architekta Františka Lydie Gahury s názvem Zahradní město. Rozvoj Zlína pokračoval i po smrti Tomáše Bati: za Jana je postavena správní budova, dostavěn obchodní dům a hotel, vznikají Studijní ústavy. Baťa (1894-1945) 1931-1932: Tomáš Baťa, šéf 1932-1945: Jan Antonín Baťa, šéf Baťa (1945-1948) a Svit (od. 1949) 1945-1946: prozatímní správa 1946-1949: JUDr. Ivan Holý, ředitel 1949-1952: Jan Pištěk, ředitel 1952-1970: Karel Černoch, ředitel 1970. -1973: Jaroslav Hruška, ředitel 1973-1982: RSDr. Ladislav Němec, ředitel 1982-1987: Ing. Josef Kadlec, ředitel 1987-1990: Ing. František Vodák, ředitel. 1990-1997: Ing. Vladimír Lukavský, ředitel 1997-2000: Mgr. Vlastimil Valenta, ředitel řídící struktura po roce 2000 nepřehledná Bata Shoe Organization (od 1945) 1945-1984: Tomáš Jan Baťa, CEO od 1984: Thomas George Baťa, CEO V roce 1991 se (kanadská) firma Baťa vrátila do Zlína. V roce 2000 měla Bata Shoe Organization, jak se dnes firma nazývá, padesát výrobních závodů, devět koželužen, 4 743 prodejen, 49 324 zaměstnanců a působila v 68 zemích světa. Společnost má dnes čtyři obchodní jednotky: Bata Europe se sídlem ve švýcarském Lausanne, Bata Asia Pacific-Africa se sídlem v Singapuru, Bata Latin America se sídlem v Ciudad de México a Bata North America se sídlem v kanadském Torontu Vlivem celních překážek koncern Baťa od konce dvacátých let budoval své zahraniční továrny, kde nechyběly ani typické Baťovy domky a budovy občanské vybavenosti.

Question: Ve kterém roce byla založena obuvnická firma Baťa?

Answer: 1894


Cornell Glen

Context: Cornell Glen (* 21. října 1981) je trinidadsko-tobažský fotbalový útočník, momentálně hrající za trinidadsko-tobažský klub Central FC. Zúčastnil se fotbalového MS 2006 v Německu a Gold Cupu 2013. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Cornell Glen ve Wikimedia Commons Profil, transfermarkt.co.uk Profil hráče na National Football Teams.com (anglicky)

Question: Kdo je současný trinidadsko-tobažský fotbalový útočník hrající za trinidadsko-tobažský klub Central FC?

Answer: Cornell Glen


Absint

Context: V 60. letech 19. století se absint stal již natolik populárním, že páté hodině odpolední se začalo říkat l'heure verte - "zelená hodinka". Absint se začal těšit oblibě všech společenských vrstev. Mimo Francii a Švýcarsko se absint konzumoval kupř. ve Španělsku, v USA (existují zmínky o jeho konzumaci v New Orleans) a na půdě dnešní České republiky, která tehdy byla součástí Rakouska-Uherska. Absint se v Čechách rozšířil v 80. letech 19. století; to zvláště díky českým umělcům, např. Viktoru Olivovi. Jednou z mála zemí světa, jež produkci absintu po roce 1915 nezakázaly, byly právě Čechy, kde se absint popíjel hlavně v uměleckých kavárnách a vinárnách (kupř. v kavárně Slavii). Roku 1920 byla Albínem Hillem založena likérka Hills, jejíž pokračovatelé v 90. letech 20. století tvrdili, že Hill absint vyráběl již za První republiky. Hillův absint byl prý velmi populární zvláště během druhé světové války, kdy se rozléval na příděl. Přestože je na tomto tvrzení postavena česká absintová tradice, nebyl dosud veřejnosti předložen jediný důkaz dokládající skutečnost, že likérka Hills předválečný absint skutečně vyráběla. Tento argument patří spolu se zákazem absintu v protektorátním Československu, který vstoupil v platnost v roce 1941, mezi přední zbraně jeho odpůrců, jež tvrdí, že absint (ať už pravý, nebo bohémský) se v předválečném Československu nikdy nevyráběl.

Question: Jaký alkoholický nápoj bývá často značován jako Zelená víla ?

Answer: Absint


Chráněná krajinná oblast Český ráj

Context: Chráněná krajinná oblast Český ráj je nejstarší chráněnou krajinnou oblastí v Česku. Vyhlášena byla roku 1955 a v roce 2002 došlo vládním nařízením k jejímu rozšíření o oblast Maloskalska a Prachovských skal. Zaujímá území o rozloze cca 181,5 km2. Při 50. výročí byl Českému ráji přidělen status Globální geopark UNESCO. CHKO se rozkládá na území tří krajů a čtyř okresů - Královéhradecký kraj (okres Jičín), Liberecký kraj (okresy Semily a Jablonec nad Nisou) a Středočeský kraj (okres Mladá Boleslav). Správa CHKO Český ráj sídlí v Turnově. Chráněná krajinná oblast Český ráj leží uvnitř šířeji pojaté oblasti turistického regionu Český ráj a je rozdělena do tří samostatných částí. Největší z nich je přibližně mezi Mnichovým Hradištěm, Turnovem a Sobotkou (zahrnuje oblast Mužského a Příhrazských skal, Hruboskalsko a okolí Trosek). Druhá část leží mezi Turnovem, Malou skálou a Kozákovem (oblast Maloskalska, Suchých skal a vrchu Kozákova). Třetí část je nejmenší a je přibližně mezi Jičínem a Mladějovem (sem spadá oblast Prachovských skal). Většinu podloží chráněného území tvoří tzv. kvádrové pískovce, které tu byly uloženy v období křídy. V období terciéru byla v oblasti aktivní sopečná činnost, vzniklo tu mnoho podpovrchových těles. Okolní křídové sedimenty byly postupem času rozrušeny a odneseny řekami, protože jsou méně odolné než tvrdé magmatické horniny. Tímto způsobem vznikl i nejznámější kopec a dominanta Českého ráje – Trosky. Hora Kozákov (744 m n. m.) je známým nalezištěm drahých kamenů (zejména odrůd křemene). Na území CHKO jsou evidovány stovky jeskyní a skalních dutin, nejvýznamnější se nachází v přírodní rezervaci Klokočské skály. Dvě jeskyně v území jsou uzavřeny pro veřejnost z důvodu ochrany vrápence malého (Sklepy pod Troskami a Krtola). Ze stejného důvodu je uzavřena tesaná pískovcová štola na úpatí Kozákova. PR Apolena PR Bažantník PR Bučiny u Rakous PR Hruboskalsko PP Libunecké rašeliniště PP Libuňka PR Klokočské skály NPP Kozákov PP Meziluží PR Na hranicích PP Na Vápenici PP Oborská luka PP Ondříkovický pseudokrasový systém PR Podtrosecká údolí PR Prachovské skály PR Příhrazské skály PP Rybník Vražda NPP Suché skály.

Question: Kde sídlí Správa CHKO Český ráj?

Answer: v Turnově


Lawrencium

Context: Lawrencium bylo poprvé připraveno 14. února roku 1961 v laboratořích kalifornské university v Berkeley za pomoci nového lineárního urychlovače částic. Při uvedeném experimentu byl bombardován terč z izotopů kalifornia o hmotnosti 3 mg jádry boru 10B a 11B a bylo získáno lawrencium 257Lr s poločasem rozpadu 4,2 sekund. 252 98 Cf + 11 5 B → 258 103 Lr + 5 1 0 n Za jeho objevitele jsou označováni Albert Ghiorso, Almon Larsh, Robert M. Latimer a Torbjø Sikkeland. Prvek byl pojmenován na počest vynálezce cyklotronu Ernesta O. Lawrence. Je zajímavé, že zpočátku byl tomuto prvku přiřazen symbol Lw, ale v roce 1997 na zasedání IUPAC v Ženevě byla značka lawrencia změněna na Lr. Roku 1967 v laboratořích Ústavu jaderného výzkumu v Dubně v bývalém Sovětském svazu oznámili pozorovaný vznik izotopu lawrencia 256Lr po reakci jader americia 243Am s atomovým jádrem kyslíku 18O.[zdroj? ] 243 95 Am + 18 8 O → 256 103 Lr + 5 1 0 n Dodnes je známo celkem 12 izotopů lawrencia, z nichž nejstabilnější je 262Lr s poločasem rozpadu 216 minut. N. N. Greenwood - A. Earnshaw, Chemie prvků II. 1. díl, 1. vydání 1993 ISBN 80-85427-38-9 VOHLÍDAL, Jiří; ŠTULÍK, Karel; JULÁK, Alois. Chemické a analytické tabulky. 1. vyd. Praha : Grada Publishing, 1999. ISBN 80-7169-855-5. Aktinoidy Jaderná fyzika Slovníkové heslo lawrencium ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu lawrencium ve Wikimedia Commons

Question: Kolik izotopů lawrencia je známo?

Answer: 12


Martín Fierro

Context: Martín Fierro je epická báseň argentinského spisovatele Josého Hernándeze. Má 2316 veršů a původně vyšla ve dvou částech pod názvy El Gaucho Martín Fierro (1872) a La Vuelta de Martín Fierro (1879). Dílo je někdy považováno za argentinský národní epos. Báseň odkazuje na argentinské národní obrození a boj za nezávislost na Španělsku, ve kterém hráli velkou roli gaučové. Hlavní postavou eposu je zchudlý gaučo Martín Fierro, který byl naverbován, aby sloužil v pevnosti na vnější hranici Argentiny a chránil ji před indiány. Báseň je napsána ve španělštině používané na argentinském venkově a je jedním ze základních kamenů argentinské národní identity. Přeložena byla do více než 70 jazyků. Báseň Martín Fierro ocenili významní literáti jako Leopoldo Lugones, Miguel de Unamuno, Jorge Luis Borges či Rafael Squirru. Od roku 1959 jsou každoročně udělovány ceny Martína Fierra, určené pro televizní a rozhlasové osobnosti a pořady. == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Martín Fierro na anglické Wikipedii. === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Martín Fierro ve Wikimedia Commons

Question: Kdo je autorem básně Martín Fierro?

Answer: Josého Hernándeze


Johann Sebastian Bach

Context: Fischer, Frankfurt/M. 2000, ISBN 3-10-092584-X === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Johann Sebastian Bach ve Wikimedia Commons Galerie Johann Sebastian Bach ve Wikimedia Commons Autor Johann Sebastian Bach ve Wikizdrojích (německy) Osoba Johann Sebastian Bach ve Wikicitátech Encyklopedické heslo Bach v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Johann Sebastian Bach Johann Sebastian Bach na projektu Musopen Volně přístupné partitury děl od J. S. Bacha v projektu IMSLP Bach Cantatas Website a všechno, co s tím souvisí === Česky === Johann Sebastian Bach a violoncello Stručný životopis J. S. Bacha Stručný životopis J. S. Bacha Web věnovaný Bachovi Nahrávka Braniborských koncertů ke stažení ze stránek Českého rozhlasu === Noty a texty === Mutopiaproject.org Klávesové kompozice jako pdf a midi Loutnové tabulatury Bach Cantata Page - texty vokálních děl === V cizích jazycích === Johann Sebastian Bach na projektu Musopen Volně přístupné partitury děl od J. S. Bacha v projektu IMSLP (en/cs) Bachův archiv v Lipsku (de) Nová Bachova společnost (de, en, fr) Bachův dům v Eisenachu (de, en, fr, es, jp) J. S. Bach na webu Klassika.info (de) Bach.de (de) Poslech Bachových děl (en) Web věnovaný Bachovi (sk) JSBach.org (en) Goldbergovy variace v projektu Digitalbach oregonské univerzity Mše h moll v projektu Digitalbach oregonské univerzity Matoušovy pašije (de, en, fr, es, he, it, ja, sw, pt, hu, ru, sv, id, ca, zh) (Flash) Dobře temperovaný klavír: Korevaar (klavír), Goeth (órgano), Parmentier (cembalo); (en,es, pt)

Question: Kde se narodil Johann Sebastian Bach?

Answer: Eisenach


Jetel luční

Context: Jetel luční (Trifolium pratense) je deset centimetrů až metr vysoká, vytrvalá, dvouděložní bylina z čeledi bobovitých. Nesprávně nazýván jako jetel červený (špatný překlad z některých jazyků). Latinské jméno označuje trojlístek jeho listů. == Popis rostliny == Tato bylina v půdě vytváří mohutný kořenový systém. Základem je hlavní kořen, který proniká hluboko do půdy. Z něho vyrůstá listová růžice, z které vystupují přímé větvené lodyhy. Lodyhy nesou listy, které jsou v dolní části střídavě trojčetné a dlouze řapíkaté. V horní části jsou krátce řapíkaté až přisedlé. Jednotlivé vejčité až široce elipsovité celokrajné lístky mají na líci výraznou bělavou nebo červenohnědou půlměsícovitou skvrnu. Na rubu jsou lístky místy chlupaté a beze skvrny. Ostře špičaté palisty jsou s řapíkem vysoko srostlé. Květenství je hlávkovité tvořené drobnými, krátce stopkatými, souměrnými oboupohlavnými pětičetnými květy. Květenství je o průměru 2–4 cm. Květy mají červené, někdy narůžovělé nebo zcela bílé korunní lístky. Vejčitě podlouhlá pavéza a úzce podlouhlá křídla jsou delší než tupý člunek. Květní hlávky jsou na spodní části zakryté velkými palisty podpůrných listů. Doba kvetení je od května do října. Pro délku korunní trubky může opylovat tuto bylinu pouze hmyz s dlouhým sosákem, především čmeláci nebo motýli. Plodem je nepukavý jednosemenný lusk, pevně uzavřený v kalichu. Semena jsou nepravidelně ledvinovitá až 2,5 mm dlouhá. V obrysu mají výrazný kořínek vyznačený rýhou. Jsou hladká, lesklá, žlutě až fialově zbarvená. Semena se při výmlatu z lusku obtížně uvolňují. Bylina se nejčastěji vyskytuje na loukách a pastvinách. == Původ a rozšíření == Původ tohoto druhu je v Evropě a přilehlých částech Asie a Afriky. U nás se začal pěstovat při zavedení střídavého hospodářství v 19. století. V Česku roste skoro ve všech nadmořských výškách.

Question: Do jaké čeledi patří jetel luční?

Answer: bobovitých


Trapné povídky

Context: Soubor Trapné povídky se skládá z osmi povídkových próz autora Karla Čapka. Dílo bylo poprvé vydáno v roce 1921. Všechny povídky pojí opět filozofické zamyšlení nad dvojí tváří člověka a smutnění nad lidským osudem. == Povídky == V povídce Na zámku je ústřední postavou vychovatelka Olga. Avšak nenalezla ve své práci a ani hraběcí rodině žádné štěstí. Děti, které vychovává, ji neposlouchají a dělají naschvály. Jednoho dne se rozhodne, že takto dál žít nemůže a že se vrátí do rodného domu ke svým rodičům. V den, kdy své rozhodnutí chce oznámit hraběti, dostane dopis od matky, která píše špatnou zprávu. Otec je nemocný, její příjezd a fakt, že je jeho dcera bez práce, by špatně nesl. Olga zůstává nadále nešťastnou vychovatelkou. Druhá povídka Otcové vypráví o otcovské lásce. Otec chodí pravidelně s dcerou na procházky. Dcerka však onemocní a umírá. Otci na těžké situaci nepřidává ani fakt, že mu jeho žena byla nevěrná a on je nevlastním otcem děvčete. Všichni ve městě to vědí a posmívají se mu. Jeho lásku k dívence to však nezničí. Surovec je povídkou o továrníkovi Pelikánovi, který veškerý čas tráví v práci a jeho žena se cítí doma osamocena. Paní Pelikánová se jednou seznámí s panem Ježkem (Pelikánův kamarád z gymnázia). Samozřejmě, že se tato dvojice do sebe zamiluje. Manžel se o tom doví a není si jist, zda se má se ženou rozvést, nechat ji jít za štěstí a chudobou, nebo s ní zůstat a dopřávat ji luxus, na který byla zvyklá. Rozhodne se, že jí odpustí a Ježkovi zakáže se s ní stýkat. I tato povídka končí smutkem.

Question: Kdo je autorem souboru Trapné povídky?

Answer: Karla Čapka


Anoda

Context: Anoda je elektroda, z níž proudí elektrony směrem ke katodě. V elektrochemii představuje anoda elektrodu, na které probíhá oxidace. V případě vložení vnějšího napětí na elektrody (při elektrolýze) je anoda kladným pólem, v případě elektrického článku záporným pólem. V elektronice se s tímto názvem můžeme setkat u součástek jako jsou dioda nebo elektronka, kde anoda obvykle představuje elektrodu s kladným napětím. U polovodičových diod je anoda polovodič typu P a v propustném směru je připojena ke kladnému napětí. Opakem anody je katoda. Mnemotechnická pomůcka - jak si zapamatovat, že anoda je kladná elektroda

Question: Jak se jmenuje elektroda, na které probíhá oxidace?

Answer: anoda


Svařovací zdroj

Context: p {\displaystyle I_{p}} , tj. U N = 20 + 0 , 04 I p {\displaystyle U_{N}=20+0,04I_{p}.} === Dynamická charakteristika === Dynamická charakteristika zdroje popisuje schopnost zdroje vyrovnávat s náhlými krátkodobými změnami napětí při zapalování oblouku, při zkratu a jeho přerušení. === Synergický zdroj === Synergický zdroj, resp. synergický režim, označuje takový svařovací zdroj, jehož svařovací parametry jsou natolik optimalizovány, že při změně jednoho parametru – většinou rychlosti podávání svařovacího drátu – dojde k automatickému přenastavení dalších závislých parametrů, např. svařovacího proudu a napětí, průtok ochranného plynu, rychlost pojezdu, atd. Touto funkcí je vybavena většina současných profesionálních (průmyslových) svářeček. == Bezpečnostní hledisko == === Napětí naprázdno === Napětí naprázdno je maximální napětí, které může svařovací zdroj dodávat pokud se s ním v danou chvíli nesvařuje. Z bezpečnostních důvodů se maximální hodnota napětí omezuje na 113 V při používání stejnosměrného proudu a 80 V při používání střídavého proudu. Uvedené hodnoty jsou platné pro vnitřní prostředí. Při používání svařovacího zdroje mimo zakryté prostory platí přísnější regule. === Stupeň krytí === Pro každý elektrický přístroj je vyžadováno podle elektrotechnických norem ochrana obsluhy před nebezpečným dotykem živých částí krytím v souladu s normou ČSN 33 2000-4-41. Pro svařovací zdroje se vyžaduje stupeň krytí IP 21 až IP 23. == Druhy svařovacích zdrojů == === Svařovací rotační dynamo === Nejstaršími zdroji jsou tzv. rotační dynama, která generují stejnosměrný proud. Svařovací dynamo může být poháněno buď elektrickým nebo spalovacím motorem, který s dynamem tvoří jeden celek, tzv. svařovací agregát. Svařovací dynamo disponuje strmou statickou charakteristikou a je tedy vhodné pro svařování obalenou elektrodou nebo svařování TIG případně MIG/MAG. Svařovací proud se indukuje ve vodičích kotvy rotoru, které se otáčejí v elektromagnetickém poli statorového vinutí. Regulace svařovacího proudu je možná plynulá a dosahuje se změnou buzení magnetického pole statoru. Mezi nevýhody patří velká hmotnost, hlučnost, vysoká spotřeba elektrické energie a s tím spojená nízká efektivita. Naopak výhodou je vyšší hodnota zatěžovatele. === Svařovací transformátor === Svařovací transformátor, který generuje jednofázový střídavý elektrický proud, sestává z jádra tvořeného křemíkem legovanými ocelovými plechy ve tvaru rámu, primární a sekundární cívky. Vinutí cívek je vyrobeno z měděných nebo hliníkových vodičů. Transformátor je napájen střídavým proudem, který protéká vinutím primární cívky a indukuje střídavé elektromagnetické pole.

Question: Jaký typ elektrického zdroje se používá při svařování?

Answer: svařovací


Skagitský záliv

Context: Skagitský záliv (angl. Skagit Bay) se nachází v americkém státě Washington. Je částí Pugetova zálivu a ústí do něj řeka Skagit. Na jihu je záliv spojený se zbytkem Pugetova zálivu Saratožským průlivem a zálivem Possession. Hranice mezi Skagitovým zálivem a Saratožským průlivem je mezi Ponell Pointem na Whidbeyově ostrově a Rocky Pointem na Caamañ ostrově. Na severozápadě spojuje záliv s úžinou Juana de Fucy Klamný průliv. Třetím spojením je na severu Swinomišský kanál, který spojuje záliv s Padillovým zálivem. Skagitský záliv omývá na severu břehy Fidalgova ostrova, na západě Whidbeyho ostrova, na jihu Caamañ ostrova a na východě pevninu. Břeh pevniny se skládá především z delty řeky Skagit, mezi jejímiž dvěma rameny se nachází Jedlový ostrov. Nejsevernější konec Skagitského zálivu nese jméno Similk Bay, kde se nachází dva ostrovy, ostrov Naděje a Skagitský ostrov. Indiánská rezervace kmene Swinomišů se nachází na Fidalgově ostrově mezi Similk Bay a Swinomišským kanálem. Členové Vancouverovy expedice roku 1792 byli prvními nepůvodními obyvateli Severní Ameriky, kteří prozkoumali Skagitský záliv.

Question: Ve kterém americkém státě se nachází Skagitský záliv?

Answer: Washington


Horní Branná

Context: Obec Horní Branná (německy Brennei) se nachází v okrese Semily v Libereckém kraji. Ke dni 2. 10. 2006 zde žilo 1833 obyvatel. První písemná zmínka o obci pochází z roku 1357, ačkoli ves zde musela[zdroj? ] existovat již dříve. Od roku 1387 byla v držení Valdštejnů. Související informace naleznete také v článku Seznam kulturních památek v Horní Branné. Zámek Horní Branná Myslivna za zámkem Kostel svatého Mikuláše s kaplí Nejsvětější Trojice Špitál - Kaple svatého Aloise Socha svatého Jana Nepomuckého Pamětní deska spisovatele Josefa Šíra Střížkův plátenický dům Hrobka - Kaple svatého Kříže Mandlovna Horní Branná Valteřice místní části: Bohdaneč, Dolení Konec,. Výsplachy, Hradsko, Končiny, Pod Hradem, Pilousek Jan Vejrych - architekt František Kaván - hudební skladatel Jan Slavomír Tomíček - spisovatel, novinář a historik Josef Šír - učitel a spisovatel František Bohumil Hakl Jiří Havel Mirovít Josef Král Dalibor Matouš Zdeněk. Pochop Ferdinand Reich Václav Jón Zdeněk Hák Arnošt Novák Hynek Gross Bohdan Řehák František Antonín Střížek Ferdinand Bonaventura z Harrachů Josef Semela Karel Nosál Anna Truhlářová Josef Janda Ludvík Šmíd Ilja Matouš Miroslav Šimůnek Vojtěch Lantzl Jan Šípař Zásmucký ze Zásmuk Václav Weyrych z Gemsenfelsu Doprava v Horní Branné je silniční a železniční. Silniční síť zde má několik křižovatek, například křížení silnice I/14, probíhající na severním okraji obce, se silnicí III/2954 na Jilemnici a Vrchlabí a silnicí III/0148 do centra Valteřic. V Horní Branné se rovněž kříží silnice III/2936 do Jilemnice a silnice III/2954. Horní Branná má také železniční stanici na trati 040 Chlumec nad Cidlinou - Trutnov. III/0148 III/2936 III/2954 III/2955 Horní Branná Valteřice Horní Branná Valteřice u mostu Horní Branná pošta Horní Branná Obec se nachází v Krkonošském podhůří, v Podkrkonošské pahorkatině. Na severu obce se nachází Lánovská vrchovina; nejvyšší vrchol v obci je Pilousek (707 m) v části Valteřice.

Question: Ve kterém okrese se nachází obec Horní Branná?

Answer: Semily


Biedermeier

Context: Biedermeier je umělecký směr a životní styl první poloviny 19. století, typický pro měšťanskou kulturu německy mluvících zemí. Časově bývá tradičně ohraničován Vídeňským kongresem (1815) a revolucí roku 1848. Samotné pojmenování biedermeier použil poprvé až v roce 1848 Joseph Victor von Scheffel v mnichovském časopise Fliegende Blätter a vznikl spojením příjmení Biedermann a Bummelmeyer. Biedermeier je měšťanská obdoba empíru (odtud název měšťanský empír), šlechtického stylu odvozeného z klasicismu. V reakci na romantismus, který se zdál svým duchovním vzletem přinášet jen krvavé revoluce a války, zdůrazňoval biedermeier klid, umírněnost, měšťanské ctnosti a drobnou práci. V první polovině 19. století byla již buržoazie natolik majetná, aby si mohla pořizovat výrobky, které jí pro svou náročnost byly dříve finančně nedostupné (např. čalouněný nábytek, porcelán atd. – díky zavádění tovární výroby se náklady na jejich zhotovení snížily). Protože však příjmy měšťanů nedosahovaly takových výší, aby si mohli dovolit stavět městské domy či paláce, zůstal biedermeier především stylem užitého umění. Již ve své době byl biedermeier napadán a odsuzován jako idyla hřbitova. Rozvíjel se v době tzv. metternichovského absolutismu, kdy byla většina občanských aktivit potlačena či kontrolována a biedermeier znamenal rovněž únik z veřejného života ke klidu u domácího krbu. Biedermeier se projevil i v umění (velmi se inspiroval právě módním romantismem), zejména v malířství (zobrazovány byly měšťanské pokoje, dvorky a zátiší; oblíbený byl rovněž portrét). Z umělců jsou s biedermeierem spojování např. básníci Annette von Droste-Hülshoff či Eduard Mörike nebo hudební skladatel Franz Schubert. K biedermeierovým dramatikům bývají řazeni Franz Grillparzer a Johann Nepomuk Nestroy. Českým příkladem biedermeieru může být např. literární dílo Magdaleny Dobromily Rettigové, především její kuchařky, či portrétní tvorba Antonína Machka.

Question: Kdo poprvé použil termín biedermeier, označující umělecký styl první poloviny 19. století?

Answer: Joseph Victor von Scheffel


U:fon

Context: U:fon je mobilní CDMA síť (provozovatel Air Telecom). Již od roku 2007 nabízí mobilní internet, bezdrátovou pevnou linku a digitální vysílačky. Od června 2008 mohli zákazníci v této síti rovněž využívat mobilní hlasové služby. V roce 2010 pak poskytla síť U:fon jako první v ČR své zázemí novým virtuálním mobilním operátorům. Provozovatel sítě U:fon, společnost Air Telecom, poskytuje své datové služby prostřednictvím technologií CDMA 2000 a EVDO revize A, jež je datovou sítí 3. generace, plně srovnatelnou s UMTS/HSDPA. Předností této technologie je oproti GSM sítím zejména zajištění širšího pokrytí signálem i s nižším počtem základnových stanic. Původně nejmladší český mobilní operátor U:fon spustil svoji síť 14. května 2007. V současné době pokrývá 90 % populace v České republice. Jeho provozovatelem do roku 2010 byla společnost MobilKom a.s., která je vlastněna investiční společností Penta Investments. Poté byl operátor odkoupen společností Divenno Holdings Limited a od 1.11.2012 je novým provozovatelem společnost Air Telecom a.s., která operátora koupila bez historických dluhů. Air Telecom jako čtvrtý mobilní operátor v ČR také od roku 2013 nabízí služby v GSM standardu prostřednictvím své sítě AIR. Služby GSM jsou provozovány v síti mobilního operátora T-Mobile. Služby operátora U:fon k roku 2009 využívalo 135 000 zákazníků. Mobilní síť U:fon se zaměřuje jak na rychlé mobilní připojení k Internetu pomocí přístupové technologie CDMA 2000 EV-DO Rev. A, tak na hlasové služby ,,pevné" - (domácí "pevné" linky - tato domácí "pevná" linka nefunguje na principu klasické pevné linky) a služby mobilní na frekvencích 410 až 430 MHz. Jedná se o nový typ mobilní sítě, protože přístup CDMA byl pro tyto kmitočty standardizován společností Qualcomm v roce 2006 (CDMA2000 byla původně projektována pro pásma okolo 2 GHz). V tomto standardu se počítá s teoretickými maximálními přenosovými rychlostmi až 3,1 Mbit/s, při použití Rev. B až s rychlostmi okolo 4,9 Mbit/s. Síť podporuje možnosti využití QoS, což je řízení datových toků v přenosových sítích.

Question: Kdy spustil svoji síť český mobilní operátor U:fon?

Answer: 14. května 2007


Facebook

Context: Bosworth v dokumentu napsal, že "Ošklivou pravdou je, že věříme ve spojování lidí tak hluboce, že cokoli, co nám umožní častěji spojit více lidí, je ́de facto ́ dobré. A tak spojujeme lidi. To může být špatné, pokud to využijí negativně. Může to stát život, když někoho vystaví kyberšikaně. Někdo možná zemře při teroristickém útoku domluveném na naší síti. Ale stejně spojujeme lidi." Podle Zuckerberga se jednalo o výzvu, se kterou většina lidí ve Facebooku nesouhlasila a sám Bosworth se od vyznění textu distancoval. Při výslechu před americkým kongresem Mark Zuckerberg oznámil, že od 25. května Facebook použije pravidla GDPR nejen pro Evropany, ale i pro všechny ostatní uživatele, včetně Američanů.V květnu 2018 Facebook oznámil spuštění služby pomáhajícím uživatelům hledajícím dlouhodobý vztah najít si partnera. Podle analytika Jamese Cordwella by tato služba mohla vést ke zvýšení množství času, kteří uživatelé na Facebooku tráví. V květnu 2018 proběhla restrukturalizace Facebooku. Facebook byl nově rozdělen na tři hlavní divize, divizi pro aplikace Facebook, Instragram, Messenger a WhatsApp, divizi pro umělou inteligenci, rozšířenou a virtuální realitu a také blockchain a divizi pro reklamní a analytické nástroje. Vedením divize zabývající se blockchainem byl pověřen David Marcus, bývalý šéf PayPalu, který měl před restrukturalizací na starost v rámci Facebooku Messenger.

Question: Kdy proběhla restrukturalizace Facebooku?

Answer: V květnu 2018


Slayer

Context: Nešlo však o žádný výstřelek kapely - Slayer chtěli jednak ušetřit za pronájem studia, druhak se přes den bubeník Dave Lombardo věnoval snaze dokončit střední školu. Logo kapely vytvořil Dave Lombardo. Polovina původní sestavy Slayer nebyla narozena v USA. Zatímco frontman Tom Araya pochází z Chile, Dave Lombardo do Spojených států emigroval z Kuby. Tom Araya byl přemluven do skupiny a paradoxně se nikdy o metal nezajímal. Kdyby se nedal na dráhu muzikanta, pokračoval by ve své roli lékaře. Jejich fanoušek si nechal vyřezat na spodní stranu zápěstí logo Slayer a kapela si fotografii dala na booklet.(Album: Divine Intervention) 11. září 2001 bylo vydáno album God Hates Us All, náhodou na den přesně s teroristickým. útokem na dvě věže Světového obchodního centra Současní Tom Araya – zpěv, baskytara (1981–dosud) Kerry King – kytara (1981–dosud) Gary Holt – kytara (2013–dosud). – současně stále členem Exodus, své původní kapely Paul Bostaph – bicí (1992–1996, 1997–2001, 2013–dosud) Bývalí Jeff Hanneman – kytara (1981–2013. ) Dave Lombardo – bicí (1981–1986, 1987–1992, 2001–2013) Jon Dette – bicí (1996–1997, 2013) Sezónní Tony Scaglione – bicí (.

Question: Kým by byl Tom Araya, kdyby se nedal na dráhu muzikanta?

Answer: lékaře


Machine Gun Kelly (rapper)

Context: Colson Baker (* 22. dubna 1990), známější pod pseudonymem MGK nebo Machine Gun Kelly, je americký rapper z Clevelandu v Ohiu. Má podepsanou smlouvu s Bad Boy a Interscope Records. Jeho jméno mu bylo dáno kvůli tomu, jak rychle umí rapovat a je to odkaz na notoricky známého kriminálníka George "Machine Gun" Kellyho. Dosáhl slávy po vydání svých prvních čtyř mixtapeů, Stamp Of Approval (2006), Homecoming (2008), 100 Words and Running (2010) a Lace Up (2010). Byl také v magazínu XXL. V polovině roku 2011 MGK podepsal smlouvu s Young and Reckless Clothing. 14. prosince 2011 byl MGK jmenován Nejvíce sexy průlomovým MC roku 2011 od MTV. 18. března 2012 vyhrál MTV cenu Breaking Woodie. == Dětství a kariéra == Baker se narodil 22. dubna 1990 v Houstonu v Texasu misionářským rodičům. Je německého původu z otcovy strany a norského z matčiny strany. Baker a jeho rodina procestovala svět a usadila se v Egyptu a Německu, nakonec prošla i USA a městy jako Chicago, Los Angeles, Denver a Cleveland. Rap začal poslouchat v sedmé třídě když navštěvoval Hamilton Middle School, školu s etnicky různorodým studentským rozborem v Denveru v Coloradu. Ve věku čtrnácti let se Baker přestěhoval do města, kde strávil své dětství, Clevelandu, zde začal navštěvovat Shaker Heights High School. Když mu hrozilo vystěhování z domu, začal trénovat rap v Apollo Theater, kde byl první bílý rapper. Baker se poprvé zviditelnil, když se objevil na MTV2 Sucker Free Freestyle, kde freestyleově zareppoval předělávky slok ze svého singlu "Chip Off The Block".

Question: Pod jakým pseudonymem je známý Colson Baker?

Answer: Machine Gun Kelly


Karl Ferdinand Braun

Context: Karl Ferdinand Braun (6. června 1850, Fulda, Německo - 20. dubna 1918, New York, USA) byl německý fyzik a nositel Nobelovy ceny. Braun studoval na univerzitě v Marburgu a v Berlíně, kde získal titul v roce 1872; Dále se stal ředitelem Fyzikálního ústavu a profesorem fyziky ve Štrasburku (1895). Jeho výzkumy se týkaly oscilace strun a elastických lan, dále vedení elektrického proudu v elektrolytech a mezi jinými i mechanické teorie tepla. Dalšími jeho příspěvky do fondu vědy bylo vypracování teoretických základů Le Chatelierova principu pohyblivé chemické rovnováhy, objev usměrňovacího účinku polovodičů (1874), konstrukce Braunovy trubice a oscilografu na principu katodových paprsků (1897). V následujících letech se věnoval bezdrátové telegrafii, což mu v roce 1909 přineslo Nobelovu cenu - druhou polovinu získal Guglielmo Marconi. Lubomír Sodomka, Magdalena Sodomková: Nobelovy ceny za fyziku, Set out, Praha 1997, ISBN 80-902058-5-2 Rádio Guglielmo Marconi Obrázky, zvuky či videa k tématu Karl Ferdinand Braun ve Wikimedia Commons

Question: Kde zemřel Karl Ferdinand Braun?

Answer: New York


Komunistická strana Číny

Context: Komunistická strana Číny (čínsky: 中; pinyin: Zhō Gò; český přepis: Čung-kuo Kung-čchan-tang; zkratka: 中) je čínská politická strana. Byla založena roku 1921. Od roku 1949, kdy její ozbrojené síly zvítězily v občanské válce nad Nacionalisty, zastává rozhodující úlohu při řízení komunistické Čínské lidové republiky. Od roku 2012 je jejím předsedou Si Ťin-pching. Počtem členů, jenž koncem roku 2010 podle čínských státních médií přesahoval 80 miliónů, je Komunistická strana Číny největší politickou stranou na světě. Komunistickou stranu Číny tvořila při založení malá skupina, delegáti I. sjezdu zastupovali přes 50 členů strany. Početnost strany postupně rostla, na tisíc členů roku 1925, necelých 58 tisíc roku 1927, 40 tisíc roku 1928 a stoupl na 1,2 miliónu roku 1945. Po získání moci a založení Čínské lidové republiky roku 1949 velikost strany několikanásobně vzrostla. Roku 2007 podle čínských státních médií měla KS Číny 73 miliónů 360 tisíc členů. Do konce roku 2010 jejich počet vzrostl na 80 269 000, přičemž v roce 2010 21,017 miliónu osob požádalo o vstup do strany, 3,075 bylo přijato a 801 tisíc zemřelo nebo stranu opustilo; ze členů strany bylo 22,5 % žen a 6,6 % příslušníků národnostních menšin. Mezinárodní mediální skupina The Epoch Times 19. listopadu 2004 zveřejnila sérii článků nazvanou Devět komentářů ke komunistické straně. Dokument podává necenzurovanou historii Čínské komunistické strany, která hovoří o její povaze, o tom, jak se postavila proti tradičním formám čínské kultury, o vztazích mezi členy strany a vyjmenovává zločiny, kterých se dopustila. Měsíc po zveřejnění dokumentu se ve světě zvedla vlna událostí.

Question: V jakém roce byla založena Komunistická strana Číny?

Answer: 1921


PuTTY

Context: PuTTY je klient protokolů SSH, Telnet, rlogin a holého TCP. Dříve byl dostupný jen pro Windows v současnosti je dostupný i pro různé UNIXové platformy (tak i pro několik jiných platforem jako neoficiální port). Původně ho napsal a vyvíjel Simon Tatham. PuTTY je svobodný software, šířený pod licencí MIT. Verze 0.58 (z dubna 2005) obsahuje několik nových vlastností jako vylepšena podpora Unicode pro mezinárodní znaky a písma zprava doleva nebo oběma směry. Před 0.58 byly vyrobené tři verze (0.55-0.57) opravující významné bezpečnostní díry předcházejících verzí, některé umožňující kompromitaci klienta ještě před autentifikací serveru. Některé z vlastností PuTTY: ukládání informací o serverech a nastavení výběr protokolu SSH a šifrovacího klíče klienti příkazového řádku SCP a SFTP (nazývají se pscp a psftp) možnost forwardování portů s SSH, včetně vestavěného forwardování X11. Vyjádření autora v FAQ k významu názvu PuTTY: "PuTTY" je název populárního SSH a Telnet klienta. Libovolný jiný význam je na pozorovateli. Říká se, že "PuTTY" je antonymem "getty" nebo že je to věc, která dělá Windows užitečnými, nebo že je to plutoniový dálnopis. Není možné, abychom takováto vyjádření komentovali. Jednotlivé funkce programu zajišťuje několik programů: PuTTY - vlastní Telnet a SSH klient PSCP - SCP klient PSFTP - SFTP klient PuTTYtel - Telnet klient Plink - program zajišťující šifrované spojení Pageant - agent pro správu autentizačních klíčů PuTTYgen - program pro generování RSA a DSA klíčů Obrázky, zvuky či videa k tématu PuTTY ve Wikimedia Commons Domovská stránka projektu (anglicky)

Question: Kdo původně napsal a vyvíjel klient PuTTY?

Answer: Simon Tatham


Network News Transfer Protocol

Context: Tento balík je spíš navržen pro větší systémové servery. Server NNTP se nazývá nntpd a lze ho zkompilovat dvěma různými způsoby, které závisí na očekávaném zatížení systému news. Z důvodu žádných neexistujících již zkompilovaných verzí se veškerá konfigurace provádí skrze makro, které je definováno v souboru common/conf.h Systém nntpd je nakonfigurován jako samostatný server, který se spouští při zavádění systému z rc.inet2. Systém nntpd je nakonfigurován jako démon řízený inetd. Omezení přístupu k NNTP: Přístup ke zdrojům NNTP je řízen souborem nntp_access, který je uložen v adresáři /usr/lib/news. Řádky v tomto souboru specifikují přístupová práva přidělená vzdáleným hostitelům. Každý řádek má následující formát: site read|xfer|both|no post|no [! exceptgroup] Jakmile se klient připojí na NNTP-port, pokusí se server nntpd pomocí zpětného překladu IP adresy získat doménové jméno klienta. Doménové jméno a jeho IP adresa jsou porovnávány s polem site každého záznamu v takovém pořadí, v jakém jsou uvedeny v souboru. Shoda může být buď částečná, nebo úplná. V případě úplné shody ji použije, kdežto v případě částečné shody ji použije jen pokud se nenajde žádná další částečná shoda. Záznamy s obecnější specifikací adres jsou uváděny na začátku souboru, protože případné shody jsou pozdějšími přesnějšími záznamy potlačeny.

Question: Který soubor řídí přístup ke zdrojům NNTP?

Answer: nntp_access


Brno

Context: Následující seznam uvádí pouze některé z nejvýznamnějších památek. Hvězdičkou označené objekty jsou národními kulturními památkami. === Místní a mezinárodní festivaly === V Brně je každoročně na přelomu května a června pořádán festival zábavy Brno – město uprostřed Evropy, jehož součástí je i přehlídka a možnost jízdy starými dopravními prostředky Dopravní nostalgie, Zábava pod hradbami hradu Špilberk s koncertem brněnské filharmonie, lidová hradní slavnost na témže hradu. Součástí tohoto festivalu je i mezinárodní soutěžní přehlídka ohňostrojů Ignis Brunensis, latinsky "Plamen Brněnský", největší soutěžní show ohňostrojů ve střední Evropě. Od června do září probíhá v centru města Brněnské kulturní léto, jehož součástí je i divadelní festival Brněnské shakespearovské hry; ukončují je folklorní Brněnské lidové slavnosti. V srpnu se každý rok konají Dny Brna – oslavy úspěšné obrany města před Švédy roku 1645, jejichž součástí jsou i rekonstrukce dobových bitevních scén. Od roku 2001 se každoročně koná svátek balónového létání Baloon Jam. V Brně se také pořádá mezinárodní festival Divadelní svět, zahájen Nocí kejklířů a vrcholící Slavností masek, Divadelní svět je největší podobnou akcí ve střední Evropě. V Brně se konají dva výroční festivaly symfonické hudby – Mezinárodní hudební festival Brno, známý pod tímto jménem již od roku 1965, a Mezinárodní hudební festival Špilberk pod širým nebem. V roce 2004 se konal u příležitosti 100. výročí světové premiéry opery Leoše Janáčka Její pastorkyňa v Národním divadle v Brně první ročník mezinárodního hudebního festivalu Janáček Brno. Multižánrový hudební festival Semtex Culture se věnuje populární hudbě mládeže a Alternativa Brno experimentální hudbě. Do roku 1989 se v Mariánském údolí konaly Mírové slavnosti. Častým místem konání hudebních i jiných produkcí jsou hala Rondo (DRFG Arena) či náměstí Svobody v brněnském centru. V Brně se také konal mezinárodní filmový festival Cinema Mundi, přehlídka filmů z celého světa, které se ucházejí či ucházely o Oscara. Od roku 2000 zde probíhá filmový festival s gay a lesbickou tematikou Mezipatra (původně Duha nad Brnem). === Muzea a knihovny === Nejvýznamnějším muzeem v Brně je Moravské zemské muzeum, které je druhou nejstarší a nejrozsáhlejší muzejní institucí v republice a první na Moravě. Bylo založeno Hospodářskou společností pro povznesení orby, přírodovědy a vlastivědy v roce 1817, kdy byl Biskupský dvůr na Zelném trhu převeden církví na tuto společnost. První instalace byly provedeny až v roce 1828. Po roce 1880 bylo přistavěno tzv. d'Elvertovo křídlo, které uzavřelo dvůr z jižní strany, v roce 1908 byl zakoupen i sousední Dietrichsteinský palác, muzeum bylo rekonstruováno a během první světové války uzavřeno.

Question: Kolik výročních festivalů symfonické hudby se koná v Brně?

Answer: dva


Merkur (planeta)

Context: To bylo pro vědecký svět překvapením, jelikož se věřilo, že takto malá planeta má jen malé pevné jádro, které již dávno vychladlo, a tudíž nevytváří magnetismus. Objev sondy znamenal přehodnocení tohoto předpokladu a možnost existence většího, částečně roztaveného jádra, které by rozdílnou rychlostí rotace mohlo generovat magnetické pole planety na principu dynama. Magnetické pole je vůči rotační ose Merkuru skloněné o 7 stupňů a je natolik silné, že umožňuje vznik magnetosféry okolo planety, která odklání sluneční vítr.Existují i jiná vysvětlení magnetického pole planety, která se obejdou bez hypotézy jejího většího jádra. Může být vybuzováno remanentní magnetizací hornin obsahujících železo, které mohly být zmagnetizovány v době vzniku planety.Jak potvrdila měření další sondy MESSENGER během dvou průletů na počátku 21. století, magnetické pole Merkuru je menší než pozemské, čehož se využívá pro počítačové modelace. Současná výpočetní kapacita počítačů nestačí na numerické modelování pozemského magnetického jádra, a proto se modeluje snadnější pole Merkuru, čehož se pak používá pro snahu objasnit tajemství spojená s pozemským polem. == Oběžná dráha == Merkur obíhá Slunce po eliptické dráze s poměrně velkou excentricitou dosahující 0,2056. Tato výstřednost oběžné dráhy se projevuje v tom, že v době perihélia je přibližně o 24 miliónů km blíže ke Slunci než v době afélia. Průměrná vzdálenost od centrální hvězdy je 57,9 miliónů km, kterou planeta urazí jednou za 87,969 dne průměrnou rychlostí oběhu 47,87 km/s.Vůči Zemi se planeta přibližuje a oddaluje s maximálním rozdílem 145 miliónů km, což se projevuje na pozorovatelnosti planety na noční obloze, kdy kolísá její úhlová velikost mezi 5" až 15". Jelikož je Merkur mnohem blíže ke Slunci než Země, jeví se Slunce na jeho obloze až dva a půl krát větší než na pozemské. === Stáčení perihelia === Měření parametrů oběžné dráhy Merkuru bylo také jedním z nejvýznamnějších důkazů obecné teorie relativity. Merkur má velmi výstřednou dráhu a v gravitačním poli Slunce se perihelium jeho dráhy stáčí přibližně o jeden stupeň za 6 pozemských let. Toto stáčení nebylo možné plně vysvětlit působením ostatních planet na základě Newtonových zákonů. Po započtení všech vlivů zbývala nevysvětlená odchylka 43 obloukových vteřin za století. Původně se astronomové domnívali, že působí další, dosud neznámá planeta (které říkali Vulkan). Až Einsteinova obecná teorie relativity důvod tohoto jevu plně vysvětlila.

Question: Jak dlouho trvá oběh Merkuru kolem Slunce?

Answer: 87,969 dne


Bertha von Suttnerová

Context: Baronka Bertha Sophia Felicita von Suttnerová rozená hraběnka Kinská ze Vchynic a Tetova (9. června 1843 Praha – 21. června 1914 Vídeň ) byla česko-rakouská radikální pacifistka, publicistka a spisovatelka. Varianty jejího jména jsou: Bert(h)a (von) Suttner(ová), Berta Kinská-Suttnerová, Berta ze Suttnerů. V roce 1905 se stala první ženou, jíž byla udělena Nobelova cena za mír. Narodila se v domě č. 697 (roh Vodičkovy ulice a ulice V Jámě na Novém Městě pražském), jejím otcem byl hrabě František Josef Kinský (1768-1843) polní podmaršál, příslušník jedné z nejstarších šlechtických rodin v Čechách a matka Sofie (Žofie) Vilemína hraběnka Kinská-Körnerová (dcera hejtmana jízdy Josefa von Körnera). Berta žila část dětství s matkou v Praze i na Staroměstském náměstí v paláci Kinských, ale zejména pro nerovnost původu Bertiných rodičů i skutečnost, že otec již nežil, byly vztahy mezi její matkou a širší rodinou Kinských napjaté. Matka s dcerou proto odešly do Brna a zde, u Bertina poručníka, otcova přítele Ernsta Egona Fürstenberga, se jí dostalo péče i kvalitního vzdělání; také bohatá knihovna v ní probudila zájmy a schopnosti, které jí ve spojení s jazykovým nadáním uvedly do světa hudby, zpěvu a umění i humanistických věd.

Question: Z jaké oblasti byla Berthě von Suttner udělena Nobelova cena?

Answer: za mír


Mem (informace)

Context: Mem (někdy se můžeme setkat i s verzí mém) je termín pro kulturní obdobu genu – replikující se jednotku kulturní informace. Tento termín poprvé použil v roce 1976 ve své knize Sobecký gen Richard Dawkins. Slovo mem je odvozeno z řeckého mimema – napodobovat. Evoluce nemusí být nutně postavena jen na replikaci DNA, ale jejím principem je šíření jakékoli informace, která podléhá změnám (mutacím) a selekčnímu tlaku[zdroj? ]. Memy se rozšiřují jak z generace na generaci, tak i komunikací s nepříbuzným okolím (tato teorie předávání memů v podstatě souhlasí s pojetím evoluce dle Jean-Baptiste Lamarcka - lamarckismem). Teorie o existenci memů, jakožto kulturních dědičných informací v lidských mozkových (podle některých teorií i rostlinných a zvířecích) buňkách je evoluční psychologii kritizována jako pseudověda. Susan Blackmoreová ve své knize The meme machine (v češtině vyšla pod názvem "Teorie memů") memy popisuje jako neovladatelné a neumlčitelné. Před memetickou evolucí není možné uniknout. Dokonce i náš vnitřní obraz sebe sama je dle ní pouhou vítěznou skupinou memů, které nás momentálně ovládají. Jiný výraz pro mem je kulturgen, jenž se ale příliš neujal. Některé memy jsou jednoduché, například básnička, recept či melodie, jiné (těm se pak říká memplex) jsou komplikovanější – třeba náboženská víra nebo politické přesvědčení. Memem je samozřejmě i samotná teorie memů. Memy se šíří bez ohledu na jejich účelnost pro člověka. Existují v nejrůznější škále od výhodných, naprosto neškodných, přes neutrální, až po škodlivé (přičemž hodnocení škodlivosti nebo užitečnosti určitých jevů je rovněž memem). Příkladem jsou memy typu kuřáctví, závislost na drogách, nápodoba destruktivního chování – násilí, sebevražda. Memetikové [zdroj? ] popisují dva způsoby šíření. Jednak vertikální (mezigenerační) přenos stylem prarodiče - rodiče - děti - jejich potomci - ... atd. Především se takto učíme základním vzorcům chování, získáváme též nové dovednosti (např. babička naučí svou vnučku plést). Při vertikálním přenosu se memy šíří s geny.

Question: V jaké knize byl poprvé použit termín mem?

Answer: Sobecký gen


Pompeje

Context: Plinius rovněž popisuje, že erupce byla současně doprovázena zemětřesením a že moře bylo zemětřesením odsáváno pryč a znovu vraceno – dnes tento jev nazýváme "tsunami". Jeho strýc Plinius starší se nechal na veslici dopravit do Stabií, aby mohl úkaz sledovat, ale na svoji zvědavost doplatil životem. Byl nalezen mrtvý na pláži ve Stabiích, pravděpodobně zadušen oxidem uhelnatým. === Záchranné práce === Hned po zasypání města sopečným popelem začaly v Pompejích pracovat vojenské čety, které se orientovaly pravděpodobně podle střech vyčnívajících ze sutin. Záchranáři po sobě zanechali nápisy na zdech, které při hloubení odkryli "Tady jsme pronikli dovnitř" či "Tady jich bylo padesát, stále leží, kde byli" Když se ukázalo, že ve městě nikdo nepřežil, pozornost se zřejmě obrátila k cenným materiálům a císařským sochám na Fóru (zmizely dlažby, sochy a mramorová obložení). Archeologové v Pompejích také našli jen malé množství peněz a domácích potřeb. Na pomoc postiženým ovšem vláda neučinila žádné reálné opatření, císař Titus sice zřídil komisi pro obnovu Kampánie, obnoveno však nic nebylo. === Ztraceno na šestnáct století === Silná vrstva popela pokryla dvě města na úpatí sopky a jejich poloha a jména byla zapomenuta. Herculaneum bylo objeveno v roce 1738, Pompeje v roce 1748. Od té doby byly provedeny rozsáhlé archeologické práce a odkryto mnoho zachovalých budov s nástěnnými malbami. Poloha měst byla objevena již v roce 1599, když architekt jménem Fontana navrhoval nový tvar toku řeky Sarno, ale trvalo téměř 150 let, než byl zahájen skutečný archeologický výzkum. V roce 1860 se do výzkumu zapojil Giuseppe Fiorelli. Během prvních vykopávek byly občas nalezeny dutiny ve vrstvě popela, které obsahovaly lidské pozůstatky. Giuseppe Fiorelli přišel s nápadem vyplnit dutiny sádrou, což vedlo k získání věrných podob Pompejanů, kteří nestihli utéct, v jejich posledním okamžiku. Výraz zděšení je jasně viditelný v jejich tvářích. Pohled na tyto odlitky je šokujícím a velmi hlubokým zážitkem. Objevují se spekulace, že Fontana původně odkryl některé ze slavných erotických fresek, a poté je, s ohledem na cudnost běžnou v té době, znovu zakryl ve snaze o archeologickou cenzuru. Tento názor je podpořen záznamy pozdějších archeologů, kteří měli pocit, že místa, na kterých pracují, byla v minulosti navštívena a znovu zakryta. Forum, lázně, mnoho domů a vil bylo překvapivě dobře zachováno. V blízkosti města byl nalezen hotel (1 000 m2). Pompeje jsou jediné starověké město, jehož topografie nebyla změněna a tudíž jej vidíme tak, jak bylo postaveno původně.

Question: Kdy byly objeveny Pompeje?

Answer: v roce 1748


Titanic

Context: Po šesti hodinách plavebních zkoušek na moři opustil Titanic v poledne Belfast a vydal se na 550 mil (890 km) dlouhou cestu do Southamptonu pod velením kapitána Herberta Haddocka. 10. dubna byla provedena poslední inspekce lodi, kterou provedl sám konstruktér Titanicu, Thomas Andrews. První, a zároveň i poslední plavba směřovala z anglického Southampton přes francouzský Cherbourg a irský Queenstown (Cobh) do amerického New Yorku. Na plavbu se Titanic vydal 10. dubna 1912 pod velením kapitána Edwarda J. Smithe, který byl komodorem flotily White Star Line a předtím sloužil na Olympicu. V Anglii bylo tradicí, že společnost White Star Line vypravovala zvláštní vlak z Londýna do přístavu tak, aby cestující, kteří strávili poslední noc na pevnině v hotelu, měli zajištěnu dopravu k jejím lodím. První plavba Titanicu byla málem na poslední chvíli odložena kvůli probíhající stávce horníků - na Titanic musela být přeložena zásoba uhlí ze všech dostupných lodí White Star Line v Southamptonu, aby vyhověl úřednímu zjištění, podle kterého je vybaven dostatečným množstvím uhlí pro plavbu přes Atlantik - není bez zajímavosti, že tento limit, nastavený pro daleko menší lodě, překročil Titanic jen o několik set kg. Na palubu se nalodilo přes 1 300 cestujících, z toho více než 300 v první třídě, téměř 300 osob v druhé třídě a přes 700 ve třídě třetí. Titanic tedy nebyl na své první plavbě kapacitně zcela vytížen, společně s posádkou pak bylo na palubě až 2 223 lidí. Velení lodi bylo v rukách kapitána Edwarda J. Smithe, který měl k ruce 7 důstojníků (vrchní důstojník H. T. Wilde, 1. důstojník William McMaster Murdoch, 2. Charles Herbert Lightoller, 3. Herbert John Pitman, 4. Joseph Grove Boxhall, 5. Harold Godfrey Lowe, 6. James Pell Moody). Na palubě lodi se nacházel i generální ředitel lodní společnosti White Star Line lord J. Bruce Ismay a šéfkonstruktér Thomas Andrews, projektant R. R. C. Chisholm, elektrikáři W. H. M. Parr a E. H. Watson, zámečníci A. F. Cunnigham, A. W. Frost, R. J. Knight a instalatér Francis "Frank" Parkers.

Question: Jak se jmenoval kapitán parníku Titanic?

Answer: Edwarda J. Smithe


Heavy metal

Context: Případ si získal velkou pozornosti veřejnosti, avšak hudebníci byli posléze uznání za nevinné. Nedílnou součástí populární hudby je i vizuální stránka, což platí i pro heavy metal. Obaly alb, vystoupení na pódiu, kostýmy kapel a videoklipy jsou téměř stejně důležité jako hudba samotná, no jen zřídkakdy jsou přednější než hudební tvorba. Z každého díla lze tedy získat množství dojmů; heavy metal z hlediska umělecké formy je velice široký pojem, jelikož mu nedominuje pouze jeden vyjadřovací prostředek. Zatímco malba má vizuální podobu, symfonie zvukovou, v metalových kapelách se zvuková podoba spojuje s vizuální (obal alba, vystoupení na pódiu, oblečení atd.). Některé rané heavymetalové seskupení, např. Alice Cooper a Kiss, a rovněž novější skupiny jako GWAR, Mushroomhead či Marilyn Manson, získaly popularitu nejenom díky své hudbě, ale přispěly k ní také jejich vystoupení na pódiu a hanlivé chování muzikantů. Dlouhatánské vlasy jsou, podle Weinsteina, "nejvýraznějším poznávacím prvkem metalové módy." Heavy metal převzal tento rys původně z kultury hippies. V 80. a 90. létech heavymetalové háro "symbolizovalo nenávist, odpor a rozčarování generace, která se očividně necítí nikde doma", tvrdí novinář Nader Rahman. Dlouhé vlasy dodaly členům metalové komunity "sílu nevyhnutnou na to, aby se mohli bouřit vesměs proti ničemu." Klasický metalový stejnokroj se skládá z modrých džínů, černého trička, bot a černé kožené nebo džínové bundy. Trička bývají většinou ozdobené logy nebo kresbami představujícími milovanou metalovou kapelu.

Question: Odkud převzal heavy metal trend dlouhých vlasů?

Answer: z kultury hippies


Falso Azufre

Context: Falso Azufre je název neaktivního vulkanického komplexu, tvořeného soustavou překrývajících se kráterů, dómů a lávových proudů, ležících v 15 km dlouhé linii na hranicích Chile a Argentiny, táhnoucí se od východu k západu. Vznik komplexu je odhadován na období pleistocénu až holocénu. obsahuje krátery a lávové dómy. Nejvyšší vrchol Cerro Falso Azufre leží na západním konci komplexu v Chile, zde probíhá většina vyvrhování pyroklastického materiálu. Mladší část komplexu leží v Argentině, nachází se tu dva lávové dómy a dva sopečné kužely.Láva produkovaná sopkou je andezitická. Obsahuje hornblend a pyroxeny s celkovým obsahem 58-61 % SiO2. Andezity na západním úpatí sopky jsou staré 0,7 ± 0,2 milionu let. == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Falso Azufre na slovenské Wikipedii. === Externí odkazy === www.volcano.si.edu - komplex Falso Azufre na Global Volcanism Program (anglicky)

Question: V jakém státu leží nejvyšší vrchol Cerro Falso Azufre?

Answer: Chile


Křeček

Context: Díky pachovým značkám, které zanechává třením svých mazových žláz o důležité předměty a místa, a díky svým výkalům a moči je křeček schopen orientovat se ve svém okolí i potmě. Současně tak označuje své území proti všem možným vetřelcům. Schopnost akustického vnímání je u křečků velice rozvinutá, jsou schopni vnímat také frekvence ze spektra ultrazvuku. To jim neslouží na obranu proti nepřátelům, ale spíše k vnitrodruhovému dorozumívání se. Tak mohou všechna mláďata pro nás neslyšitelnými zvuky přivolat svoji matku i otce, když je jim po opuštění rodného hnízda příliš zima, nebo mají hlad či žízeň. Křečci jsou schopni rozeznat různé tóny hlasu, či po nějakém čase poznat toho, kdo se o ně stará. Během dne křeček složí své ušní boltce, aby mohl nerušeně spát. Jakožto noční tvor nedisponuje křeček nijak zvlášť dobrým zrakem. Vnímání tvarů a barev je patrně pouze nedostatečně rozvinuto. Naproti tomu je křeček se svýma po stranách posazenýma kulovitýma očima schopen jedním pohledem zachytit celé své okolí. Dá se říci, že křeček má opravdu široký rozhled - asi 110 stupňů. Na naše poměry je křeček ovšem poněkud krátkozraký, na vzdálenost větší než 1 metr je již stěží schopen rozeznat kontury. Pohyby, třeba blížícího se nepřítele je schopen rozeznat na větší vzdálenost. Na denním světle je křeček téměř slepý. To také vysvětluje jeho často pozorovatelnou lekavost, ocitne-li se náhle v neznámém prostředí. Stejně jako hmatové vousky slouží rovněž jemné chloupky na bocích a na předních i zadních končetinách k orientaci v noci. S pomocí těchto speciálních chloupků a vousků je křeček schopen vnímat překážky, které se mu postaví do cesty.

Question: Je křeček noční tvor?

Answer: Jakožto noční tvor nedisponuje křeček nijak zvlášť dobrým zrakem.


Přemysl Otakar II

Context: Jedná se o sdělení na olověné destičce, která byla vložena do truhlice s pozůstatky krále při jejich přenosu do nového hrobu v gotické katedrále: Pod náhrobkem tvořeným ležící sochou ve zbroji těžkooděnce, královském rouchu a s korunou na hlavě, se Přemyslovy kosti, velmi špatně zachovalé, nacházejí dodnes. Smrt Přemysla Otakara II. vyvolala silnou literární odezvu, dá se ovšem říci, že jeho vzlet a pád fascinuje umělce dodnes. Jeho úspěchy i neúspěchy inspirovaly Franze Grillparzera k rakouskému "národnímu dramatu" König Ottokars Glück und Ende a český král se objevuje i v Danteho Božské komedii - před branami očistce ve společnosti Rudolfa Habsburského. Je to mimochodem velká čest, protože Dante se o světských panovnících zmiňuje jen zřídka. Španělský dramatik a básník Lope de Vega, ačkoliv se většinou zabýval domácími dějinami, českému králi věnoval hru Císařská koruna Otakarova. Z českých klasiků se situaci po Přemyslově smrti věnoval Bedřich Smetana v opeře Braniboři v Čechách. Přemysl Otakar II. je hlavní postavou knihy Ludmily Vaňkové Král železný, král zlatý. Obdobím po jeho smrti se pak zabývá její další kniha Zlá léta. U některých měst je jejich spojení se zakladatelskou činností Přemysla Otakara s otazníkem a odvozuje se přes druhotné zdroje.

Question: Jak se jmenuje král, kterému se říkalo král železný a zlatý?

Answer: Přemysl Otakar II.


Magnalium

Context: Magnalium je označení slitiny hliníku, obsahující 5-50 % hořčíku. Pro zvýšení tvrdosti slitiny bývají přidávána i stopová množství jiných prvků, například mědi, niklu a cínu. Magnalium nachází své využití ve strojírenství a pyrotechnice. Slitiny s menším podílem hořčíku (kolem 5 %) vynikají velkou pevností, odolávají lépe korozi a mají také nižší hustotu než čistý hliník. Dají se lépe obrábět a svářet než hliník. Slitiny s větším obsahem hořčíku (kolem 50 %) jsou křehčí a náchylnější ke korozi než hliník. Ačkoliv jsou všeobecně mnohem dražší než samotný hliník, velká pevnost, nízká hustota a hmotnost a větší obrobitelnost slitin s nižším podílem hořčíku je předurčily k využití při konstrukci leteckých a automobilových součástí. Používají se také k výrobě kovových zrcadel a speciálních nástrojů. Slitiny s obsahem kolem 50 % hořčíku se však kvůli svým vlastnostem tohoto využití nedočkaly. Přesto jsou pro svou vysokou hořlavost v práškovém stavu a mnohem vyšší reaktivitu používány v pyrotechnice. Výroba magnalia, amatérské stránky Alana Yatese (anglicky) V tomto článku byl použit překlad textu z článku Magnalium na anglické Wikipedii.

Question: Kolik % hořčíku obsahuje magnalium?

Answer: 5-50 %


Ču-jin fu-chao

Context: Bopomofo (oficiálně 注, ču-jin fu-chao, zhuyin fuhao – "fonetické znaky") je čínské písmo, vytvořené na počátku dvacátého století jako fonetická alternativa znakového písma. Byla vytvořena Výborem pro sjednocení výslovnosti v letech 1912-1913, formálně vyhlášena byla v roce 1928. Zhruba od padesátých let bylo v pevninské Číně vytlačováno pchin-jinem (pinyinem), tedy upravenou latinkou, na Tchaj-wanu se však bopomofo stále běžně používá k výuce znaků na základních školách a také jako způsob zadávání čínského textu do počítačů a mobilních telefonů, i na Tchaj-wanu se však od bopomofa upouští ve prospěch latinky (viz také tchajwanský pchin-jin). Je používán jako primární písmo pro některé domorodé tchaj-wanské jazyky a je na něm také založena čínská varianta Braillova písma. Cílem bopomofa nebylo nahradit znakové písmo, ale umožnit pomocný fonetický přepis čínštiny pro vědecké a výukové účely. Znaky písma bopomofo vytvořil filolog a kaligraf Čang Ping-lin zjednodušením čínských znaků, převážně různých starobylých a zaniklých variant. Znaků je třicet sedm, zastupují hlásky a některé hláskové skupiny tak, aby bylo možné zapsat všechny čínské slabiky (později bylo připojeno několik dalších znaků pro vyjádření nářečních hlásek). Tóny se v bopomofo značí diakritikou, píše se zleva doprava.

Question: Kdo vytvořil znaky písma bopomofo?

Answer: Čang Ping-lin


Puštík bělavý

Context: Puštík bělavý (Strix uralensis) je noční pták z čeledi puštíkovití. Žije v Evropě a Asii, na českém území patří mezi vzácné sovy, i když se jeho počty zvyšují. Puštík bělavý je po výru velkém naše druhá největší sova dobře poznatelná podle dlouhých ocasních per a charakteristického světlého zbarvení. Můžeme se s ním setkat i během dne nebo za soumraku. V jarních měsících se samec ozývá často už před setměním typickým hlubokým houkáním, které se nese až několik set metrů daleko. Puštík bělavý si v době hnízdění dokáže své teritorium srdnatě bránit. == Rozšíření == Vyskytuje se v jehličnatých i vlhčích listnatých lesích Evropy v její severní a severovýchodní části (Švédsko, Finsko, Pobaltí) a v severní části Asie (Rusko) až po severní Koreu a Japonsko. Izolované populace se vyskytují v Karpatech a jejich blízkém okolí a ve východní a severovýchodní části Alp a jejich předhůří.[zdroj? ]V České republice se vyskytuje jen velmi vzácně ve dvou oblastech: jednak v pralesních rezervacích v Beskydech, jednak bylo zaznamenáno jeho hnízdění v oblasti Šumavy a Českého lesa, kde byl od 30. do 70. let 20. století považován za vyhynulý druh.

Question: Podel čeho se dá dobře poznat Puštík bělavý?

Answer: světlého zbarvení


Speciální teorie relativity

Context: Speciální teorie relativity (STR) je fyzikální teorie publikovaná r. 1905 Albertem Einsteinem. Nahrazuje Newtonovy představy o prostoru a čase a zahrnuje teorii elektromagnetického pole reprezentovanou Maxwellovými rovnicemi. Teorie se nazývá speciální, protože popisuje pouze zvláštní případ Einsteinova principu relativity, kdy vliv gravitace lze zanedbat. O deset let později Einstein publikoval obecnou teorii relativity, která zahrnuje i gravitaci. Princip relativity zavedl už Galileo. Překonal starý absolutní pohled Aristotela a zastával názor, že pohybuje-li se vztažná soustava vzhledem k jiné rovnoměrným přímočarým pohybem, je s ní rovnocenná (pohyb je vzájemný - relativní) a neexistuje tedy žádná absolutní vztažná soustava, kterou jedinou by měly být všechny věci poměřovány. Zavedl také sadu transformací nazývaných Galileovy transformace, které se používají dodnes, a stanovil 5 pohybových zákonů. Když Newton konstruoval svou mechaniku, převzal Galileiho princip relativity a zredukoval počet základních pohybových zákonů na 3. Ačkoliv se zdálo, že Newtonova klasická mechanika funguje pro všechny jevy včetně pevných těles, světlo bylo stále problematické. Newton věřil, že světlo má částicovou povahu, později však fyzikové zjistili, že model světla jako příčného vlnění vysvětluje jeho vlastnosti mnohem lépe. Mechanické vlnění se šíří v médiu, a totéž bylo předpokládáno pro světlo. Toto hypotetické médium bylo nazváno "světlonosný ether". Měl mít některé vzájemně neslučitelné vlastnosti, jako například být extrémně tuhý s ohledem na vysokou rychlost světla, na druhé straně téměř nehmotný, aby nezpomaloval Zemi při jejím pohybu vpřed. Představa etheru vzkřísila myšlenku absolutní vztažné soustavy, kterou by byla ta, co je vzhledem k etheru v klidu. Na počátku 19. století začaly být světlo, elektřina a magnetismus považovány za různé aspekty elektromagnetického pole. Maxwellovy rovnice ukazovaly, že elektromagnetické záření vysílané urychlovaným elektrickým nábojem se vždy šíří rychlostí světla. Dále ukazovaly, že rychlost záření se nemění v závislosti na rychlosti zdroje. Tyto vlastnosti jsou analogické klasickému mechanickému vlnění. Naproti tomu by se měla, v závislosti na rychlosti pozorovatele, měnit rychlost záření. Fyzikové se pokusili využít této myšlenky ke změření rychlosti Země vzhledem k etheru. Nejznámější z těchto pokusů byl Michelson-Morleyův experiment. Z neúspěchu řady těchto experimentů vyplynulo, že rychlost světla nezávisí na rychlosti pozorovatele a jelikož nezávisí ani na rychlosti zdroje, musí být neměnná pro všechny pozorovatele. Ještě před teorií relativity si Hendrik Lorentz a jiní povšimli, že elektromagnetické síly se liší v závislosti na umístění pozorovatele.

Question: Kým byla speciální teorie relativity publikována?

Answer: Albertem Einsteinem


Parlamentář

Context: Parlamentář je osoba, zpravidla voják, která je vyslána svým velitelem, aby vyjednávala s nepřítelem, např. ohledně dočasného zastavení palby nebo výměny zajatců. Své postavení demonstruje bílou vlajkou. Parlamentář a členové jeho doprovodu jsou chráněnými osobami, podle obecného válečného práva (čl. 32–34 haagské Úmluvy o zákonech a obyčejích války pozemní z roku 1907) požívají výsady nedotknutelnosti. Nelze je napadnout ani jinak urazit, není možné je zadržet a učinit z nich např. válečné zajatce, po splnění mise je nutné jim poskytnout svobodný a bezpečný návrat zpět. Výsadu nedotknutelnosti je jim možné upřít jen v případě prokázaného vyzvědačství. V českém právu je tato ochrana vyjádřena prostřednictvím válečného trestného činu Ublížení parlamentáři (§ 417 trestního zákoníku). == Externí odkazy == Encyklopedické heslo Parlamentář v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích

Question: Jakou vlajkou demonstruje své postavení parlamentář?

Answer: bílou


Pán prstenů

Context: Také potřeboval světy a legendy pro své umělé jazyky, neboť podle jeho slov "jazyk není živý, pokud nemá svoji historii, příběhy, které za ním stojí." Příběh popisuje světový konflikt dobra se zlem. Úkolem dobra v tomto příběhu je zničit Jeden prsten, který ve spojení se svým pánem Sauronem představuje děsivou ničivou sílu ohrožující celou Středozem. V knize sledujeme sjednocení mnoha národů a ras Středozemě v rozhodujícím zápase s Temným pánem Sauronem. V několika dějových liniích je představeno jak kolektivní hrdinství vojsk Západu, tak putování a individuální hrdinství jednotlivých členů Společenstva Prstenu. Ač to autor popíral, k atmosféře knih výrazně přispěla doba jejich vzniku-období druhé světové války a roků před i po ní. Pán prstenů volně navazuje na knihu Hobit aneb cesta tam a zase zpátky. V zájmu návaznosti příběhu provedl Tolkien po vydání Pána prstenů v textu Hobita určité úpravy. Oba romány vycházejí z rozsáhlých dějin fiktivního světa Arda. Příběhy z mytologie tohoto světa jsou obsaženy v knize Silmarillion a v dalších svazcích, které na základě materiálu z otcovy pozůstalosti postupně připravuje k vydání autorův syn Christopher.

Question: Na jakou knihu navazuje Pán prstenů?

Answer: Hobit aneb cesta tam a zase zpátky


Lotyšská vlajka

Context: Vlajka Lotyšska je tvořena obdélníkovým listem o poměru 1:2 se třemi vodorovnými pruhy: karmínovým, bílým a karmínovým v poměru šířek 2:1:2. == Barvy a symbolika == Karmínově tmavočervená barva symbolizuje krev prolitou v minulých dobách, bílá reprezentuje pravdu, právo, čest a pravdomluvnost občanů. Tmavočervená barva je ve světě nazývána jako "lotyšská červeň" a odlišuje lotyšskou vlajku od podobné vlajky rakouské. Bílá a karmínová se staly národními barvami už v době, kdy Lotyšsko s jižním Estonskem tvořily dohromady jeden celek zvaný Livonsko. == Historie == Již v 10.–13. století na území dnešního Lotyšska existovaly nezávislé státní útvary Ersika, Koknese a Tálava. Jejich území bylo dobyto řádem livonských rytířů, který se v roce 1237 spojil s řádem německých rytířů. Ten ovládl Livonsko až do 16. století. V průběhu livonských válek (1558–1583) bylo území rozděleno (1562) mezi Polsko a Švédsko. V roce 1629 získalo Švédsko severozápad území. Po Severní válce (1721) připadla velká část Lotyšska Rusku, které do roku 1795 postupně připojilo i zbytek území. Rusko toto území rozčlenilo na Kuronskou, Livonskou (dnešní jižní Estonsko) a Vitebskou gubernii a na těchto územích začalo užívat ruské vlajky. Ty se tak staly prvními státními vlajkami v moderních dějinách dnešního Lotyšska.Na konci 60. let 19. století našel tehdejší student, folklorista a pozdější profesor Jē Jū (1847–1928) ve Starší rýmované kronice Livonského řádu z roku 1279 zmínku o užívání praporu s vodorovnými, stejně širokými červeno-bílo-červenými pruhy, starými lotyšskými kmeny v boji proti kmenům estonským. Lotyšská vlajka proto patří k nejstarším na světě. Se vzrůstajícím lotyšským národním hnutí byla tato vlajka v roce 1870 užita lotyšskými studenty Tartuské univerzity v Estonsku poprvé jako etnická vlajka.

Question: Jaké barvy jsou pruhy na vlajce Lotyšska?

Answer: karmínovým, bílým a karmínovým


Software

Context: Software (též programové vybavení) je v informatice sada všech počítačových programů používaných v počítači, které provádějí nějakou činnost. Software lze rozdělit na systémový software, který zajišťuje chod samotného počítače a jeho styk s okolím a na aplikační software, se kterým buď pracuje uživatel počítače nebo zajišťuje řízení nějakého stroje (viz embedded systém). Software je protiklad k hardwaru, který zahrnuje všechny fyzické součásti počítače (elektronické obvody, skříň...). Jelikož software je zpravidla považován za autorské dílo, koncoví uživatelé ho využívají na základě licencí od jejich autorů. První teorie softwaru byla navržena Alanem Turingem v eseji Computable Numbers with an Application to the Entscheidungsproblem v roce 1935. Pojem "software" v textu poprvé použil John W. Tukey v roce 1958. V hovorové řeči se tento pojem často používá ve významu "aplikační software". V informatice a softwarovém inženýrství pojem software zahrnuje všechny informace zpracované počítačovým systémem, a také programy a data. Mezi obory, které se zabývají softwarem, patří informatika a softwarové inženýrství. Historie počítačového softwaru se začíná psát v roce 1946, kdy se objevila první programová chyba softwaru. Více a více programů vstupuje do sféry firmwaru a hardware je menší, levnější a rychlejší, jak předpokládá Mooreův zákon. A tak se části počítačů, které byly dříve považované za software, nyní řadí k hardwaru. Většina dnešních hardwarových společností zaměstnává více softwarových programátorů než hardwarových návrhářů od té doby, co softwarové nástroje zautomatizovaly mnoho úkolů souvisejících s výrobou plošných spojů. Stejně jako v automobilovém průmyslu, základy softwarového průmyslu položilo několik vizionářů, kteří v garáži vytvářeli své prototypy. Steve Jobs a Bill Gates byli Henry Ford a Louis Chevrolet své doby a profitovali z nápadů, které byly všeobecně známé v době ještě předtím, než začali podnikat.

Question: Kdo navrhl první teorii softwaru?

Answer: Alanem Turingem


Big Ben

Context: Denison tak měl dostatek času na experimentování a seřizování hodin. Krokové ústrojí hodin poskytuje dokonalé oddělení mezi kyvadlem a hodinovým mechanismem. To spolu s uzavřením ve schránce odolné proti působení větru a jiných povětrnostních podmínek umožňuje trvalou přesnost hodinového mechanismu. Hodiny si uchovaly svou přesnost navzdory bombardování v průběhu druhé světové války. Na nový rok 1962 se v důsledku hustého sněžení zpomalily a odbily půlnoc o 10 minut později. První velký výpadek postihl hodiny v roce 1976. Bicí mechanismus se poškodil vlivem kazu kovového materiálu 5. srpna 1976 a byl znovu zprovozněn 9. května 1977. Hodiny se zastavily 30. dubna 1977 den před všeobecnými volbami a znovu o tři týdny později. V pátek 27. května 2005 se hodiny na 90 minut zastavily, zřejmě vlivem velkého horka (teplota v Londýně dosáhla 31.8 °C). 29. října 2005 byla činnost hodin asi na 33 hodin zastavena z důvodu opravy. Byl to nejdelší interval nefunkčnosti hodin za posledních 22 let. == Odkazy == === Reference === === Související články === BBC === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Big Ben ve Wikimedia Commons Galerie Big Ben ve Wikimedia Commons http://www.earthcam.com/uk/england/london/bigben.php – Web kamera na Earthcam.com http://www.bigben.freeservers.com/index2.html – WWW stránky Big Ben The chimes of Big Ben – video na YouTube, ukazující největší zvon věže v činnosti

Question: Kde se nachází Big Ben?

Answer: v Londýně


Roman Onderka

Context: Podle Akreditační komise byla bakalářská práce nevyhovující, její předsedkyně Vladimíra Dvořáková uvedla, že "práce k obhajobě neměla být ani připuštěna". Když se reportér ČT Michal Šebela pokusil získat jeho vyjádření, brněnský primátor nejdříve mlčel a poté reportéra obvinil z porušování zákona. V únoru 2012 rozeslal anonym médiím e-mail obsahující mimo jiné i Onderkovu bakalářskou práci. Je rozvedený, má dva syny, Romana a Zbyňka. Dne 7. listopadu 2006 byl zvolen primátorem statutárního města Brna. Dále zastává (či zastával) funkce: stínový ministr dopravy za ČSSD (2007-2011) místopředseda ČSSD (2009-2011) 1. místopředseda MěVV ČSSD Brno-město Byl mj. iniciátorem postavení tzv. brněnského orloje. V listopadu 2013 se stal lídrem ČSSD pro komunální volby v roce 2014 do Zastupitelstva města Brna a tudíž i kandidátem ČSSD na post primátora města Brna. O tuto funkci se ucházel již potřetí. V říjnových volbách se následně stal už po čtvrté zastupitelem města Brna, ČSSD však zůstala mimo radniční koalici a primátorem se 25. listopadu 2014 stal Petr Vokřál z hnutí ANO. Obrázky, zvuky či videa k tématu Roman Onderka ve Wikimedia Commons Osobní stránka Roman Onderka pro rádio Impuls, Impulsy Václava Moravce, 16. 3. 2009

Question: Z jaké politické strany je Roman Onderka?

Answer: ČSSD


Večerníček

Context: Večerníček je přibližně desetiminutový večerní televizní pořad s pohádkovým nebo jiným příběhem určeným pro děti, vysílaný každý večer původně Československou televizí a dnes Slovenskou televizí a Českou televizí v předpokládaný čas jejich uléhání do postele. Symbolem pořadu je kreslený chlapec Večerníček v papírové čepici ve znělce, která pohádkové epizodě předchází; autorem postavičky je malíř Radek Pilař. Předchůdce Večerníčků byl pořad Stříbrné zrcátko, který začal své vysílání v roce 1963, v nedělním podvečerním čase. Od 2. ledna 1965 byl večerníček ucelenou formou s pravidelným nedělním vysíláním. Výtvarník Milan Nápravník je zakládajícím tvůrcem a prvním dramaturgem Večerníčku. Animovaná znělka Večerníčku je nejstarší televizní znělka v České republice. Autorem kreslené postavy "kluka - večerníčka" v krátkém animovaném představení, před uvedením pohádky je výtvarník Radek Pilař. Tvůrcem hudby byl Ladislav Simon. Pozdrav "Dobrý večer" a "Dobrou noc" namluvil tehdy šestiletý Michal Citavý (* 1958). Znělku natočil v srpnu 1964 režisér Václav Bedřich. První barevné vysílání začalo v roce 1973, od téhož roku je pořad vysílán každý den.

Question: Jaký pořad byl předchůdcem večerníčku?

Answer: Stříbrné zrcátko


Botulismus ptáků

Context: Toxin typu C je produkován za anaerobních podmínek při teplotě mezi 10-47 °C s optimem produkce mezi 35-37 °C. Toxiny jsou syntetizovány bakteriální buňkou jako jednoduché netoxické polypeptidy a teprve po rozštěpení bakteriálními proteázami nebo trypsinem ve střevě hostitele nabývají toxicity. Botulotoxiny jsou ničeny teplem, světlem, zářením a vysoce alkalickým prostředím. Producenty botulotoxinu jsou anaerobní, sporoformní a pohyblivé tyčinky C. botulinum průměrné velikosti 4-6 x 1,0 μ. Vyskytují se často ojediněle nebo v krátkých řetízcích. Subterminální spory jsou oválně a tyčinku vydouvají. Termostabilita spor se liší podle typu. Na krevním agaru pro anaeroby roste C. botulinum ve formě plochých, šedobílých kolonií velikosti 1-4 mm, obvykle s hemolýzou. Sacharolytické typy štěpí omezený počet cukrů při mírném poklesu pH. Všechny typy kromě typu G produkují lipázu. Proteolytické typy hydrolyzují želatinu. K botulismu typu C je vnímavých mnoho druhů ptáků včetně domácí drůbeže, bažantů a pštrosů. Ve volné přírodě byl pozorován u 117 ptačích druhů patřících do 22 čeledí. Vyskytuje se i u savců a ryb. Z laboratorních hlodavců jsou nejvnímavější myši, které se také používají k biologické testaci, detekci toxinu a jeho typizaci. Botulismus typu A a E bývá pozorován u ptáků méně často, obvykle v drobnochovech drůbeže v souvislosti se zkrmováním zkažených potravin nebo u výkrmových kuřat po zkrmování kontaminovaného krmiva. U mořských ptáků byl botulismus pozorován po pozření uhynulých ryb kontaminovaných toxinem typu E. Bakterie C. botulinum typu C jsou rozšířeny celosvětově, vyskytují se běžně v půdě i ve vodě. Spory jsou obecně nalézány v prostředí drůbežích a bažantích farem. Je považováno za obligátního parazita trávicího traktu divokých i domestikovaných ptáků, což usnadňuje jeho šíření v přírodě. Častým zdrojem botulotoxinu jsou kadávery uhynulých ptáků. K botulismu typu C dochází nejčastěji pozřením preformovaného botulotoxinu. Přibývá ale důkazů nasvědčujících možnosti vzniku endogenního botulismu jako následku primární kolonizace střevního traktu bakterií C. botulinum a produkce botulotoxinu ve slepých střevech in vivo.

Question: U kolika ptačích druhů byl ve volné přírodě pozorován botulismus typu C?

Answer: 117


Rudyard Kipling

Context: Joseph Rudyard Kipling [ˈ ˈ ˈ] (30. prosince 1865, Bombaj – 18. ledna 1936, Londýn) byl britský spisovatel, novinář a básník, první britský nositel Nobelovy ceny za literaturu z roku 1907. Rudyard Kipling se narodil v indické Bombaji jako syn malíře pracujícího pro britskou koloniální správu, dětství prožil v Indii, kam se po absolvování internátní školy v Anglii roku 1881 opět vrátil, protože vojenská kariéra mu byla uzavřena pro silnou krátkozrakost a studium na univerzitě bylo příliš nákladné. Stal se pomocníkem šéfredaktora anglických novin v Láhaur, kde mu otiskli první verše a krátké povídky. Přestože pak v Indii strávil pouhých sedm let, načerpal tu náměty pro svou nejlepší tvorbu. V osmdesátých letech 19. století se definitivně prosadil jako básník a posléze i jako prozaik. Podnikl cesty do Číny, Japonska a Spojených států. Po sňatku s Američankou Caroline Balestierovou roku 1892 žil čtyři roky ve Vermontu v USA, kde napsal své slavné Knihy džunglí. V Londýně, kam se s manželkou roku 1896 přestěhoval, vydal své další romány, ale stále psal i poezii. Ve vlasti byl ceněn především jako básník opěvující mužnost a vlastenectví, jeho próza nebyla tak vyzdvihována. Čtenáře zaujal především cizokrajnou tematikou, popisem přírody a zvyků domorodců a pozoruhodným uměleckým jazykem. Přelom století pak znamenal vrchol jeho literárních úspěchů a roku 1907 mu byla udělena Nobelova cena za literaturu "... s ohledem na pozorovací talent, originální představivost jakož i mužnou sílu idejí a umění kresby" (citace z odůvodnění Švédské akademie). Třebaže Kipling psal až do počátku třicátých let, nedosáhl již předchozích úspěchů. Navíc těžce nesl smrt svého syna Johna na bojišti 1. světové války, jeho osud zachycuje film "Legenda o mém synovi".

Question: Kde se Rudyard Kipling narodil ?

Answer: v indické Bombaji


Víno

Context: Bílé víno vyrobeno z bílých, růžových, červených, nebo modrých hroznů révy vinné. Při jeho výrobě se rmut (narušené slupky hroznů) ihned lisuje a získává se čistý mošt ke kvašení. Pevné zbytky po lisování se nazývají matoliny. Bílým vínům vyrobeným z červených nebo modrých hroznů se říká klaret. Růžové víno (rosé) vyrobeno z modrých hroznů bez nakvášení, u stolních vín šumivých a perlivých vín i ze směsi bílého a červeného vína. Červené víno vyrobené pouze z modrých hroznů (protože červené barvivo se nachází pouze v těchto odrůdách), a to nakvášením nebo jejich tepelným zpracováním. Při jeho výrobě se rmut nechá několik dní kvasit. Slupky tak zůstávají v kontaktu s kvasící šťávou. Kvašení probíhá delší dobu a za vyšší teploty než u bílého vína. V červeném vínu jsou tak ve vyšší míře třísloviny a také resveratrol (ze slupek i z jadérek), který se vyskytuje i v bílém víně. Dva decilitry červeného vína obsahují přibližně 600 mikrogramů resveratrolu. Oranžové víno je ve své podstatě bílé víno zrající na slupkách. Cukernatost vína se udává ve stupních normalizovaného moštoměru (°NM). U vín: suché: nejvýše 4 g zbytkového cukru / litr polosuché: 4,1–12 g zbytkového cukru / litr polosladké: 12,1–45 g zbytkového cukru / litr sladké: minimální obsah 45 g zbytkového cukru /. litr U sektů: "brut nature" "přírodně tvrdé": méně než 3 g cukru / litr (cukr nebyl dodán) "extra brut" "zvláště tvrdé": 0–. 6 g cukru / litr "brut" "tvrdé": obsah cukru nižší než 12 g cukru / litr "extra sec" ("extra dry") "zvláště suché". : 12–17 g cukru / litr "sec" "suché": 17–32 g cukru / litr "demi-sec" "polosuché": od 32–50 g. cukru / litr "doux" "sladké": více než 50 g cukru / litr Víno Víno (do roku 2011 jako "Stolní víno") se vyrábí z hroznů sklizených na území jakéhokoli státu EU, které dosáhly nejméně 11 stupňů cukernatosti (hrozny s cukernatostí 10 stupňů mohou být zpracovány na základě zvláštního povolení Ministerstva), nebo rmutu, moštu či vína získaných z hroznů odrůd moštových a odrůd registrovaných jako stolní – i z dovozu. Ke zpracování mohou být použity také hrozny neregistrovaných odrůd vysazených před 1. 9. 1995. Víno nesmí být označováno názvem odrůdy (pokud není zastoupení jedné odrůdy alespoň 85 %) ani názvem vinařské oblasti (pokud alespoň 85 % nepochází z jedné oblasti).

Question: Jaký druh bíleho vína zraje na slupkách?

Answer: Oranžové


Miloš Zeman

Context: Úvod do systémové prognostiky. Praha: Institut pro výchovu vedoucích pracovníků MP ČSR, 1985. 87 s. ZEMAN, Miloš; ŠEBELÍK, Jan. Simulační model zemědělského podniku. Praha: SZN, 1988. 143 s. ZEMAN, Miloš. Analytické a simulační hry na počítačovém modelu. Praha: SZN, 1989. 88 s. ISBN 80-85000-48-2. ZEMAN, Miloš. Naše posttotalitní krize a její možná východiska. Praha: Alternativy, 1991. 82 s. ZEMAN, Miloš; BAUER, Jan. Zpověď bývalého prognostika. Praha: Dekon, 1995. 211 s. ISBN 80-85814-23-4. ZEMAN, Miloš. Varovná prognostika: kniha, která v roce 1991 nevyšla. Praha: Horizont, 1998. 199 s. ISBN 80-7012-095-9. ZEMAN, Miloš. Kdo je Miloš Zeman: [exkluzivní výpověď / otázky kladl Josef Brož]. Praha: Rybka, 1998. 143 s. ISBN 80-86182-08-8. ZEMAN, Miloš; JÜNGLING, Petr; ŽANTOVSKÝ, Petr. Tak pravil Miloš Zeman aneb Prognostikovo pozdní odpoledne. Praha: Votobia, 2001. 139 s. ISBN 80-7220-104-2. ZEMAN, Miloš. Jak jsem se mýlil v politice. Praha: Ottovo nakadatelství, 2005. 344 s. ISBN 80-7360-260-1. ZEMAN, Miloš. Vzestup a pád české sociální demokracie. Praha: Andrej Št'astný, 2006. 279 s. ISBN 80-86739-22-8. ZEMAN, Miloš; DZURINDA, Mikuláš. Rozhovory bez hraníc. Bratislava: Inštitút pre moderné Slovensko, 2010. 281 s. ISBN 978-80-89359-18-9. ZEMAN, Miloš; ŽANTOVSKÝ, Petr. Miloš Zeman: zpověď informovaného optimisty: rozhovor s Petrem Žantovským. Řitka: Čas, 2012. 221 s. ISBN 978-80-87470-85-5. ZEMAN, Miloš; OVČÁČEK, Jiří; PANENKA, Radim. Tato země je naše: dvacet pět rozhovorů s prezidentem Milošem Zemanem. Velké Přílepy: Olympia, 2016. 300 s. ISBN 978-80-7376-442-5. ZEMAN, Miloš. Moje Vysočina pohledem Miloše Zemana. Praha: Atypo, 2016. 128 s. ISBN 978-80-87759-02-8. == Odraz v kultuře == V roce 2007 o něm režisér Robert Sedláček natočil pro Českou televizi Brno dokument Miloš Zeman – nekrolog politika a oslava Vysočiny. V roce 2013 o něm tehdejší student FAMU Robin Kvapil natočil v rámci cyklu Expremiéři dokumentární portrét Miloš Zeman – Kronos český.

Question: Jak se jmenuje současný český prezident k roku 2019?

Answer: Miloš Zeman


Baton Rouge

Context: Baton Rouge (francouzsky: Bâton-Rouge) je hlavní město amerického státu Louisiana. Leží v jihovýchodní části státu u řeky Mississippi a je hlavní průmyslové, petrochemické a přístavní město na jihu USA. Baton Rouge bylo založeno roku 1699 francouzským průzkumníkem Pierre Le Moyne d'Iberville. Nyní je jedno z nejrychleji technologicky se rozvíjejících měst na jihu USA. Velkoměstská aglomerace Baton Rouge je jedna z nejrychleji rostoucích (pod 1 milion obyvatel) v USA - v roce 2000 měla 600 000 a v roce 2008 už 770 000 obyvatel. Město má rozlohu 204,8 km2, z toho 199 km2 tvoří pevnina a 5,8 km2 (2,81 %) voda. Podle sčítání lidu z roku 2010 zde žilo 229 493 obyvatel. Podle sčítání lidu ve městě v roce 2000 sídlilo 227 818 obyvatel, 88 973 domácností a 52 672 rodin. Hustota zalidnění byla 1144,7 obyvatel/km2. 39,4% Bílí Američané 54,5% Afroameričané 0,2% Američtí indiáni 3,3% Asijští Američané 0,0% Pacifičtí ostrované 1,3% Jiná rasa 1,3% Dvě nebo více ras Obyvatelé hispánského nebo. latinskoamerického původu, bez ohledu na rasu, tvořili 3,3% populace. <18 let - 24,4 % 18-24 let - 17,5 % 25-44 let - 27,2 % 45-64 let - 19,4. % >64 let - 11,4 % průměrný věk - 30 let Lynn Whitfieldová (* 1953), herečka Pruitt Taylor Vince (* 1960), herec Shane West (* 1978), herec a hudebník Cameron Richardson (* 1979), herečka Carly Pattersonová (* 1988), gymnastka a olympijská vítězka Aix-en-Provence, Francie Córdoba, Mexiko Malatya, Turecko Port-au-Prince, Haiti Tchaj-čung, Čínská republika

Question: Jak se jmenuje hlavní město amerického státu Louisiana?

Answer: Baton Rouge


Fénické písmo

Context: Fénické písmo bylo ve starověku písmo používané pro zaznamenání textů ve féničtině a později i v dalších příbuzných kanaánských jazycích. Fénické (resp. fénicko-kanaánské) písmo se vyvinulo z písma protosinajského patrně někdy v 14. - 11. století př. n. l. v oblasti Předního východu (Fénicie nebo Kanaán v širším smyslu). Fénické písmo, vycházející z akrofonického protosinajského písma, je písmem hláskovým, fonetickým. Má celkem 22 znaků označujících souhlásky. Oproti moderním písmům původem z řecké alfabety včetně latinky, nezná znaky pro samohlásky, podobně jako většina písem vytvořených pro semitské jazyky. Psalo se jím zprava doleva. Podle místních variant se toto písmo vyvíjelo dál do mnoha zpočátku velmi podobných forem. Fénické písmo tedy stojí u zrodu mnoha dnešních písem. Mezi písma, která z něj vznikla, se řadí starořecké písmo, z něhož dále vznikla řecká alfabeta a z ní vycházející cyrilice, etrusko-latinské písmo a z něj latinka, a také moabské písmo staroaramejské písmo, které je zase předkem kvadrátního. aramejského písma užívaného klasickou i moderní hebrejštinou palmýrského a nabatejského písma, ze kterých vzešlo syrské písmo a arabské písmo, indického kharóšthí; většina indických písem ale pochází z bráhmí, jehož původ je nejasný a inspirace aramejským či spíše fénickým písmem možná, ale sporná, starojihoarabské písmo, které dalo vznik etiopskému písmu, starohebrejské písmo, ze kterého pochází písmo samaritánské.

Question: Kolik má fénické písmo znaků označujících souhlásky?

Answer: 22


Bakterie

Context: Typickou součástí bakteriálních buněk je peptidoglykanová buněčná stěna, jaderná oblast (nukleoid), DNA bez intronů, plazmidy a prokaryotický typ ribozomů. U bakterií se nevyskytuje pohlavní rozmnožování, namísto toho se nejčastěji dělí binárně. Bakterie jsou nejrozšířenější skupinou organismů na světě. Dříve se druhy bakterií klasifikovaly podle vnějšího vzhledu, dnes jsou moderní zejména genetické metody. Díky nim se dnes rozlišuje asi 25 základních kmenů bakterií. Bakterie mají velký význam v planetárním oběhu živin a mnohdy vstupují do oboustranně prospěšných svazků s jinými organismy. Mnohé patří mezi komenzálické druhy, které žijí například v lidské trávicí soustavě. Na druhou stranu je známo i mnoho patogenních bakterií, tedy druhů, které způsobují infekce. I člověk mnohé z bakterií využívá, například v potravinářském a chemickém průmyslu. Vědci využívají bakterie ve výzkumu a samotné bakterie jsou předmětem bádání bakteriologie. Bakterie poprvé pozoroval roku 1676 nizozemský přírodovědec Antoni van Leeuwenhoek, a to mikroskopem vlastní výroby. Jméno bacterium zavedl až Christian Gottfried Ehrenberg v roce 1838. Pojem pochází z řeckého slova bacterion, které znamená malý klacek či tyčka (první pozorované bakterie byly tyčinky). V roce 1859 Louis Pasteur dokázal, že kvašení způsobují bakterie, a že tyto bakterie nevznikají spontánně z neživé hmoty. Pasteur také prosazoval názor, že mikroorganismy včetně bakterií způsobují nemoci. Robert Koch byl průkopníkem v oblasti lékařské mikrobiologie a studoval původce cholery, TBC a anthrax.

Question: Jaká věda se zabývá studiem bakterií?

Answer: bakteriologie


Walther Bothe

Context: Walther Wilhelm Georg Bothe (8. ledna 1891, Oranienburg, Německo - 8. února 1957, Heidelberg, Německo) byl německý fyzik. Jeho práce představovaly významný přínos k vybudování moderní nukleární fyziky. Po ukončení studia na univerzitě v Berlíně působil na Vysoké škole zemědělské a později na Říšském fyzikálně-technickém ústavu. V roce 1932 po předchozím jmenování profesorem na univerzitě v Gießenu přešel na univerzitu v Heidelbergu. Zabýval se rentgenovým zářením, přirozenou i umělou radioaktivitou. Společně s H. Becrerem objevil nový druh záření, které se podařilo identifikovat až J. Chadwickovi jako proud neutronů. Za nejvýznamnější Botheův objev je považována koincidenční detekční metoda částic, která umožňovala stanovit směr jejich pohybu a odhalit jejich případný současný vznik. Této metody je využíváno zejména při studiu kosmického záření. Za tento objev mu byla společně s M. Bornem udělena Nobelova cena za fyziku pro rok 1954.

Question: Kdy zemřel Walther Wilhelm Georg Bothe?

Answer: 8. února 1957


Praha

Context: Od 15. března 1939 byla Praha hlavním městem Protektorátu Čechy a Morava. Kulturní život byl ochromen; po incidentu, jehož obětí byl student Jan Opletal, byly zavřeny vysoké školy a předáci studentů popraveni. Během druhé světové války byli z Prahy deportováni do koncentračních táborů příslušníci tzv. "méněcenných ras", tedy zejména židovské a cikánské (dle tehdejšího označení) obyvatelstvo. Běžné byly popravy a věznění odpůrců nacistického režimu. Nechvalně proslulou se v této souvislosti stala například úřadovna gestapa v Petschkově paláci nebo střelnice v Kobylisích. Režim dále zesílil represe po úspěšném atentátu na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha v květnu 1942, po kterém byly vyhlazeny vesnice Lidice a Ležáky. 5. května 1945 vypuklo Pražské povstání, při kterém zahynulo kolem 7 400 lidí z řad spojenců a civilistů a na 1 000 vojáků nacistické armády. Podle dohod mezi spojenci z protihitlerovské koalice ovšem musela americká armáda zůstat stát 6. května u Plzně, zatímco Rudá armáda dorazila do Prahy až 9. května. Pražskému povstání významně pomohli Vlasovci, kteří byli po válce vydáni do Sovětského svazu. Po skončení války byli téměř všichni pražští Němci z Prahy vysídleni.

Question: Kdy vypuklo Pražské povstání?

Answer: 5. května 1945


Očkování

Context: Očkování (též vakcinace) je lékařský zákrok, při kterém se zdravý organismus záměrně setká s méně nebezpečným mikrobem nebo jeho fragmentem. Imunitní systém se naučí rozpoznávat příslušné antigeny a očkovaný by tak měl být chráněn před nákazou nebo alespoň před vážným průběhem onemocnění v případě, že se setká s původcem onemocnění. Očkování nevede vždy ke vzniku imunity, ne každý očkovaný je tedy chráněn před infekcí. Očkování proti některým nemocem má širokou společenskou podporu a také podporu některých zdravotních pojišťoven a některých států. Podpora očkování může mít podobu cíleného či plošného finančního příspěvku, povinnost očkování jako předpokladu institucionálního vzdělávání nebo organizovaných dětských pobytů a nebo i nepodmíněnou všeobecnou povinnost (s výjimkou případů jasných kontraindikací). Zejména u silné státní podpory se objevují zpochybňující názory a podpora daného očkování se pak stává předmětem celospolečenské debaty zvyšující poptávku po dalším výzkumu ohledně pravděpodobnosti možných žádoucích a nežádoucích účinků diskutovaného očkování. == Historie == Nejstarší zprávy pocházejí z Východní Asie, kdy se jako ochrana proti neštovicím používaly stroupky z neštovic nemocných. Skutečně doložené jsou tyto výkony až v 17. století, ale podle některých pramenů mohly být prováděny v Indii již v období 1000 let před naším letopočtem. Tento způsob představoval nákazu, při které proběhlo onemocnění mírnějším způsobem.V Evropě se tento způsob ochrany pokusila zavést Mary Wortley Montagu (1689–1762), anglická aristokratka a spisovatelka, která sama prodělala neštovice. S tímto způsobem předcházení plnému onemocnění se seznámila v Osmanské říši. Tento postup, variolace, se v Evropě rozšířil, i když není jisté, jak hojně byl využíván. Celkově byl pozitivní efekt variolace dobře prokazatelný, přesto byla variolace např. ve Velké Británii v roce 1840 zakázána.První očkování v moderním slova smyslu zavedl britský lékař Edward Jenner (1749–1823). Vypozoroval, že lidé, kteří prodělali kravské neštovice (jiný virus ze stejné čeledi Poxviridae), tedy podstatně lehčí onemocnění, nemívají pravé neštovice. Název vakcinace vychází z latinského slova vacca = kráva. Následující přehled shrnuje některé první vakcíny: 18. století – Variolace, očkování proti neštovicím oslabeným patogenem (Montagu). 1798 – Očkování proti neštovicím příbuzným virem s podstatně méně závažným průběhem infekce (Jenner). 1885 – Očkování proti vzteklině oslabeným kmenem. 1896 – Očkování proti břišnímu tyfu usmrceným původcem. 1896 – Očkování proti choleře usmrceným původcem.

Question: Proč není každý očkovaný chráněn před infekcí?

Answer: nevede vždy ke vzniku imunity


Tišnov

Context: Město se dělí do pěti částí ve čtyřech katastrálních územích, které tvoří tři nesousedící územní celky: Jeden celek je tvořen částmi Hajánky, Hájek (v k. ú. Hájek u Tišnova) a Jamné (v k. ú. Jamné u Tišnova); druhý tvoří část Pejškov (v k. ú. Pejškov u Tišnova) a třetí samotný Tišnov (v k. ú. Tišnov). První dochovaná zmínka o Tišnově (tehdy se používal název Tusnovice) se nalézá v listině z roku 1233, v níž je zmiňován cisterciácký klášter Porta Coeli založený o tři roky dříve Konstancií Uherskou (1181-1240), vdovou po Přemyslu Otakarovi I. (1155-1230). Po založení kláštera mu byl Tišnov moravským markrabětem Přemyslem (bratrem krále Václava I.) darován. V majetku kláštera zůstal až do jeho zrušení roku 1782. Tišnov se již ve 13. století vyvinul v městečko, roku 1416 mu bylo králem Václavem IV. uděleno právo konat výroční trh. Na město byl Tišnov povýšen roku 1788. Tišnov byl do roku 1848 sídlem správy tišnovského panství. V roce 1850 pod názvem Tišnov obec v okrese Tišnov, v roce 1869-1890 obec v okrese Brno-okolí, v roce 1900-1950 obec v okrese Tišnov. (V letech 1896-1960 byl Tišnov okresním městem.) V roce 1961-1970 obec v okrese Brno-venkov, v roce 1991 obec v okrese Brno-venkov. Město bylo vypáleno za husitských bojů roku 1428 a škod nezůstalo ušetřeno ani za třicetileté války. Významný impuls pro rozvoj města znamenala roku 1885 zavedená železnice, která město spojuje s Brnem. O dvacet let později byla postavena navazující trať do Žďáru nad Sázavou a v roce 1953 byla postavena přes Tišnov nová dvojkolejná trať Brno - Havlíčkův Brod. Původní trať do Brna je známá pod jménem stará Tišnovka. Roku 1900 bylo v Tišnově otevřeno sanatorium, dnešní krajská nemocnice.

Question: Ve kterém okrese se nachází město Tišnov?

Answer: Brno-venkov