Cukr

Context: Cukr (z něm. Zucker, z arab. sukkar) je přírodní sladidlo, sladká poživatina, zpravidla označovaná odborně jako potravinářský cukr. Chemicky je to sacharóza, tedy disacharid složený z jedné molekuly α a jedné molekuly β, spojených α,β1,2-glykosidovou vazbou. Vyrábí se jako potravinářská surovina v cukrovarech, hlavně třtinový z cukrové třtiny nebo řepný z cukrové řepy a dodává se na trh jako bílý anebo surový (nahnědlý), v sypké podobě (v krystalech, prášku) nebo jako zpevněné, slisované tvary - homole nebo kostky. Světová produkce cukru činí kolem 160 milionů tun ročně a cukr je tak hospodářsky velmi významná komodita. Termín "cukry" (v množném čísle) se někdy používá jako označení pro všechny sacharidy (k nimž potravinářský cukr patří). Sacharóza je obsažena v mnoha rostlinách, které si ji produkují jako rezervu energie. Hospodářsky nejvýznamnější jsou cukrová řepa původem z Evropy a tropická třtina z Karibiku. Při výrobě cukru z cukrové řepy se sklizená řepa nejprve pere a zbavuje nečistot, řeže na úzké proužky ("řízky") a ukládá do difuzérů, kde se z ní cukr vyluhuje vodou při různých teplotách. Vyluhované řízky se pak užívají pro krmení dobytka. Vyluhovaná cukerná šťáva se čistí, filtruje a čeří přidáváním vápna a působením oxidu uhličitého v saturátoru a neutralizují se tím výluhy rostlinných kyselin a vysráží do zákalu, nakonec se cedí, profiltruje v kalolisu. Tento postup se dvakrát až třikrát opakuje. Pak se šťáva vaří (zahušťuje) a odpařuje za sníženého tlaku vzduchu a tato "těžká" šťáva se opět filtruje. Ve vakuovém varostroji pak nastane postupná řetězová krystalizace, po zahájení procesu krystalizace přidáním malého množství krystalického cukru. Po vykrystalování ve varostroji se zkrystalizovaná cukrová hmota odstředí a propláchne v odstředivkách od tekutých nečistot (melasa), zbývajících z původní šťávy a výsledná vlhká vykrystalizovaná cukrovina se nyní (v starších technologiích se plnila do forem) suší na krystalický cukr, který se přes síta prosévá a rozděluje na jednotlivé frakce zrnitosti. Naproti tomu "zadní cukr" čili melasa, který obsahuje asi 40 % nevykrystalizovatelných cukrů a ošklivě páchne, se užívá k výrobě lihu, kvasnic, nápojů (např. kofoly), krmiva pro zvířata a jiné. Výroba cukru z cukrové třtiny je obdobná, ale snazší, protože třtina obsahuje méně nečistot. Kromě toho se cukr v menším množství vyráběl také z datlí, z čiroku, z javoru a dalších rostlin.

Question: Jakou chuť má cukr?

Answer: sladká


Sauna

Context: Srdeční tep se v sauně zvyšuje o 30–75%. == Jak se správně saunovat == Před prvním vstupem do potírny se umyjte mýdlem a osprchujte. Před každým vstupem do potírny setřete vodu z povrchu těla, sauna není pára! Do sauny vezměte jen ručník a žádné oblečení na který si sednete nebo lehnete a masážní houbu nebo kartáč, ne z umělých vláken. V sauně dýchejte jen ústy. Suchý vzduch při dýchání nosem vysušuje sliznici a způsobuje bolest hlavy. Při pocení masírujte povrch těla. Po 8–15 minutách vyjděte z potírny, opláchněte se pod sprchou a ochlaďte v bazénku, pokud možno i s hlavou. Při pocitu chladu se vraťte do sauny. Proceduru teplo, chlad opakujte třikrát, aby měla sauna účinek. Při saunování je nutné hodně pít, nejlépe čistou vodu, ale i minerálku, džus, chladný čaj, naprosto nevhodný je alkohol. == Sauna jako kulturní dědictví == Sauna je ve Finsku neodmyslitelnou součástí národní kultury. Prakticky je to stejně posvátné místo jako kostel. Považuje se proto za nevhodné se v nich hádat nebo nadávat. Sauny v různých variantách je možno nalézt po celém světě. Ve Finsku je sauna běžným zařízením bytu zabudovaným do jádra vedle koupelny, a to i v mnohapodlažních domech.

Question: Proč se ve Finsku považuje za nevhodné se v sauně hádat nebo nadávat?

Answer: posvátné místo jako kostel


Bílá krvinka

Context: Bílá krvinka či leukocyt je krevní buňka mnohých živočichů, která se obvykle podílí na fungování imunitního systému. Bílé krvinky zpravidla mají schopnost bojovat proti virům, bakteriím a jiným patogenům či částicím, ale i nádorovým buňkám a vůbec všem organismu cizím materiálům. Existuje mnoho typů bílých krvinek. U většiny živočichů se vyskytují zejména tzv. fagocytární (pohlcující) buňky, schopné jednoduchých a nespecifických způsobů obrany proti choroboplodným zárodkům. U člověka k této nespecifické obraně patří například makrofágy nebo neutrofily. U většiny obratlovců se vyskytuje i druhý typ bílých krvinek, a to tzv. lymfocyty, které vyvíjí rafinovanější metody vyhledání a usmrcení patogenních organizmů či nádorových buněk. V lidské krvi je asi 7,4×109 bílých krvinek na litr krve, tedy mnohem méně než červených krvinek; zrají především v kostní dřeni, ale dále také v brzlíku i jinde. Pokud bílé krvinky nefungují tak, jak mají, může to vyvolat vážná onemocnění spadající do kategorie autoimunity či imunitní nedostatečnosti, dožívají se několik dní až rok. Imunita se rozvíjela v rámci živočišné říše velice pozvolna a i organizmy, které nemají imunitní buňky, mají do jisté míry rozvinutý imunitní systém schopný rozlišovat cizí od svého. Imunita zprostředkovaná buňkami však na druhou stranu není vlastnost vyhrazená pouze člověku; s bílými krvinkami se setkáváme nejen u všech obratlovců, ale i u mnohých bezobratlých živočichů. Ale i u primitivních organizmů, jako jsou améby, byly odhaleny zvláštní buňky pohybující se uvnitř masy améboidních buněk a odstraňující patogenní bakterie. Nejčastěji se bílé krvinky u bezobratlých omezují na fagocytující buňky, které se pohybují uvnitř těla živočichů, v cévách či tkáních, a zajišťují tzv. nespecifickou (vrozenou) imunitu. V tom představují předky lidských makrofágů. Byly nalezeny u většiny živočichů, od primitivních houbovců, přes hmyz až k obratlovcům. Z tohoto přehledu je tedy jasné, že kořeny nespecifické buněčné imunity se dají vystopovat hluboko do historie živočišné říše. Co se týče tzv. specifické čili adaptivní imunity, která je představována především T-lymfocyty a B-lymfocyty, tam je situace poněkud odlišná. Nepochybně spolupracuje s imunitou vrozenou a má s ní mnoho společných rysů. Obecně se uvádí, že se poprvé vyvinula u nejstarších čelistnatých obratlovců: všichni čelistnatci (Gnathostomata), tedy obratlovci bez mihulí a sliznatek, mají podobné T-buněčné a B-buněčné receptory, MHC komplexy, ale probíhá u nich i unikátní jev označovaný V(D)J rekombinace. Situace u mihulí a sliznatek je poněkud nejasná, zvláště proto, že buňky nerozeznatelné od lymfocytů u nich jsou opakovaně nalézány, a navíc se objevují studie, které popisují určitý způsob rekombinace genů pro povrchové struktury, odlišný od V(D)J rekombinace.

Question: Které krvinky mají schopnost bojovat proti virům, bakteriím a jiným patogenům či částicím?

Answer: Bílé


Kalifornie

Context: Území bylo součástí místokrálovství Nové Španělsko, na konci 18. století zde vznikaly první křesťanské misie. Moderní Kalifornie byla součástí Horní Kalifornie, která se v roce 1821 stala částí nezávislého Mexika a kterou na základě výsledku mexicko-americké války získaly v roce 1848 Spojené státy. Téhož roku zde vypukla zlatá horečka a díky nárůstu počtu obyvatel se Kalifornie 9. září 1850 stala 31. státem USA. Kalifornie patří k nejbohatším a ekonomicky nejaktivnějším státům USA. Průmyslově je nejdůležitější oblastí Los Angeles s okolím a také Silicon Valley, centrum elektronického průmyslu. Losangeleská čtvrť Hollywood je centrem amerického filmového průmyslu. Podnebí je suché a horké, vyskytují se častá zemětřesení - nejsilnější byla v roce 1906 a 1989. Po vyhnání nepočetných indiánských kmenů se území Kalifornie stalo severní výspou španělské říše na severoamerickém kontinentu. Kalifornie spadala pod místokrálovství Nové Španělsko. Z této kolonie vzniklo roku 1821 Mexiko (Spojené státy mexické) a jedním z jeho teritorií byla i Alta California. V letech 1846-1848 proběhla mexicko-americká válka, po níž bylo území historické Kalifornie rozděleno mezi oba státy. Severní (americká) část byla roku 1850 rozdělena mezi státy Kalifornii a teritoria Nové Mexiko a Utah, zatímco jižní (mexická) část tvořila až do roku 1930 jeden celek, který byl téhož roku rozdělen na dvě teritoria, později přeměněná v mexické státy. V roce 2007 Kalifornii postihly ničivé požáry, které vyhnaly z domovů mnoho lidí včetně hollywoodských hvězd.

Question: V jaké čtvrti města Los Angeles je soustředěn filmový průmysl?

Answer: Hollywood


Robert Oppenheimer

Context: Procestoval Evropu, kde se mu dostalo mnoha ocenění (mj.Čestná legie ve Francii roku 1958, zvolení zahraničním členem Královské společnosti v Anglii). V USA se Robert Oppenheimer dočkal politické rehabilitace až od prezidenta J. F. Kennedyho, když mu byla v roku 1963 udělena cena Enrica Fermiho. Životní zkušenosti získané v období práce na atomové bombě přiměly Oppenheimera k úvahám o úloze vědce v moderní společnosti a etických důsledcích vědeckého výzkumu. Zabýval se morálními problémy, které před vědce staví jejich objevy a mírou odpovědnosti za jejich možné zneužití. Zemřel roku 1967 ve věku 62 let na rakovinu hrtanu, byl náruživý kuřák. Po kremaci rozptýlila jeho žena popel po mořské hladině u Saint John na Panenských ostrovech, kde trávíval chvíle odpočinku se svou rodinou. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku J. Robert Oppenheimer na anglické Wikipedii.↑ Dodnes není zcela jasné co přesně znamená iniciála J. v jeho jméně en:Robert Oppenheimer#On Oppenheimer's first initial↑ Robert Jungk: Jasnější než tisíc sluncí, Mladá Fronta, 19651 2 3 4 VOKÁČ, Petr. Hitlerova bomba nad Hirošimou. 1.. vyd.

Question: Kolik let měl Robert Oppenheimer, když zemřel?

Answer: 62 let


Karl Lagerfeld

Context: Karl Lagerfeld, rodným jménem Karl Otto Lagerfeldt (* 10. září 1933, Hamburk, Německo) je jeden z nejuznávanějších a nejvlivnějších světových módních návrhářů druhé poloviny 20. století. Narodil se v roce 1933 v německém Hamburku jako jediné dítě Otto a Elizabethy Lagerfeldtových. Jeho otec pocházel ze švédské rodiny působící v investičním bankovnictví a vlastní jmění vydělal, když začal v Německu (odkud pocházela Lagerfeldova matka) vyrábět kondenzované mléko. Karl se narodil deset let po jejich sňatku, když bylo Elizabeth 42 a Christianovi 60 let. Z jejich předchozích svazků měl Karl několik nevlastních sourozenců. Podle rodného listu se měl narodit 10. září 1933, on sám však tvrdí, že se narodil až v roce 1938. Německé matriky nejsou veřejně přístupné, ale německý deník Bild am Sonntag zveřejnil rozhovory s jeho třídním učitelem a spolužáky, kteří potvrdili dřívější datum. Proslavil se jako nezávislý tvůrce, který spolupracoval s mnoha módními značkami, včetně Chloé, Fendi a Chanelu. Na počátku 80. let vytvořil vlastní značku Lagerfeld, která se zaměřila na produkci parfémů a kolekčního oblečení. Významnou roli sehrála i jeho spolupráce se známými umělci. V roce 1953 přesídlil se svou matkou do Paříže. V roce 1955, když mu bylo 22 let, si výhrou v soutěži o nejlepší návrh kabátu vysloužil práci u Pierra Balmaina. Soutěže se tehdy účastnil i Yves Saint-Laurent, který si odnesl první cenu v kategorii šatů. "Yves tehdy pracoval pro Diora. Ostatní mladí lidé, které jsem znal, pracovali pro Balenciagu a mysleli si o něm, že je to bůh, ale na mě žádný velký dojem neudělal," vzpomínal Lagerfeld v roce 1976.

Question: Kde se narodil Karl Lagerfeld?

Answer: Hamburk


Triskaidekafobie

Context: Triskaidekafobie Číselník šanghajského hotelového výtahu bez „nešťastných“ poschodí Triskaidekafobie je fobie označující chorobný strach z čísla 13. Postižení se obávají jakékoliv přítomnosti čísla třináct – 13. den v měsíci je pro ně nešťastný, nemohou bydlet v hotelovém pokoji s tímto číslem apod. Strach a pověra ze třináctky jsou tak rozšířené, že se např. v některých hotelech vůbec nevyskytuje pokoj s tímto číslem, jinde zase na číselníku ve výtahu mezi 12. a 14. patrem zcela chybí 13. patro (jedná se však jen o klam, protože třinácté patro bude fyzicky existovat, i když bude označeno jinak) nebo se může jednat o neobytné technické podlaží. Podobnou fobií je tetrafobie, chorobný strach z čísla 4 častý ve Východní Asii, nebo hexakosioihexekontahexafobie, chorobný strach z čísla 666. Tato fobie je občas mylně ztotožňována s paraskevidekatriafobií – pověrou o nešťastném pátku třináctého, který mnozí lidé považují za smolný den. Přitom se, jak zdůrazňují odborníci, jedná o autosugesci – člověk si zafixuje, že se mu v tento den něco nepodaří, což se také často stane. Roli může případně hrát i selektivnost paměti, tedy že kdyby se totéž stalo jiný den, člověk si ani nezapamatuje kdy to bylo, zatímco pokud se něco stane zrovna pátek 13., konkrétní smůlu si s datem spojí. Související články hexafobie hexakosioihexekontahexafobie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu triskaidekafobie na Wikimedia Commons Slovníkové heslo triskaidekafobie ve Wikislovníku

Question: Strachu z jakého čísla se říká triskaidekafobie?

Answer: 13


Dezertifikace

Context: Dezertifikace je proces degradace území na pouště a polopouště. Způsobena může být různými globálními klimatickými jevy, přirozenými i člověkem vyvolanými, jakož i přímou lidskou činností v dané oblasti či v oblastech těsně sousedících, například: změnou lokálního klimatu změna teploty v oblasti změna srážkového či odtokového režimu oblasti zásahem do přírodních procesů probíhajících v dané oblasti velké snížení vsaku v důsledku zemědělství rovnoběžné orání polí monokultur zemědělských plodin způsobí, že voda proteče a nezastaví ji ani nižší vegetace zmizí vegetace pro zamořením kontaminanty nebo vyčerpáním minerálních látek z půdy těžba např. dřeva apod. naruší místní ekosystémSpolečným prvkem je přetěžování míry, do které se spodní vody, půda a zeleň dokáží obnovovat. Příkladem dezertifikace může být rozšiřování Sahary nebo vysychání Aralského jezera. == Řešení == S desertifikací se potýká i Čínská lidová republika, která proti ní zahájila rozsáhlý projekt – tzv. Velkou zelenou zeď.Problému desertifikace se dlouhodobě věnuje např. zimbabwský vědec Allan Savory, výsledky jehož práce boří mýtus, že za dezertifikaci mohou četná stáda dobytka – podle jeho názoru, naopak, jejich trus a jimi udusaná nižší vegetace vytváří biologicky rozloženou vrstvu příznivou pro novou zeleň. V Burkině Faso se uplatňují levné jednoduché metody jako zaï, drobné kompostovací jámy umožňující výsadbu stromů. == Odkazy == === Reference === === Související články === Sahel Sucho Eroze Poušť Podzemní voda Úmluva OSN o boji proti desertifikaci === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Dezertifikace ve Wikimedia Commons Environmental TEDtalk - Allan Savory: How to reverse climate change by greening the world's desserts

Question: Je příkladem dezertifikace vysychání Aralského jezera?

Answer: Příkladem dezertifikace může být rozšiřování Sahary nebo vysychání Aralského jezera.


Ostrava

Context: Ostrava (polsky Ostrawa, německy Ostrau) je statutární a univerzitní město na severovýchodě České republiky v Moravskoslezském kraji, poblíž hranice s Polskem. Nachází se na soutoku řek Odra, Opava, Ostravice a Lučina. Ostrava je počtem obyvatel i rozlohou třetí největší město v Česku, druhé největší město na Moravě a největší město v Českém Slezsku (leží na hranici těchto dvou historických zemí). Na území Ostravy se nachází čtyři městské památkové zóny. Žije zde zhruba 300 tisíc obyvatel, v celé ostravské aglomeraci už ale žije téměř 1 milion obyvatel, která je tak po pražské druhou největší aglomerací v České republice. Ostrava vyrostla jako průmyslové středisko černouhelné pánve. Pro svůj hornický a hutnický průmysl v minulosti zvaná "ocelové srdce republiky", prošla výraznými změnami po roce 1989. V důsledku restrukturalizace průmyslu byla utlumena důlní činnost a poslední uhlí se na území města vytěžilo v roce 1994. Živoucím důkazem hornické minulosti je Dolní oblast Vítkovice, bývalý průmyslový areál s unikátním souborem industriální architektury aspirující na zápis do seznamu Světového dědictví UNESCO. Ostrava se od 90. let transformuje v moderní kulturní město. Nachází se zde řada divadel, galerií a kulturních domů. Po celý rok se ve městě pořádají různorodé kulturní a sportovní akce. Mezi nejznámější z nich patří například hudební festival Colours of Ostrava, festivaly vážné hudby Janáčkův máj a Svatováclavský hudební festival, Shakespearovské slavnosti, atletický závod Zlatá tretra, nebo Dny NATO na letišti v Ostravě - Mošnově. Vysoké školství je v Ostravě zastoupeno Vysokou školou báňskou - Technickou univerzitou Ostrava a všeobecněji zaměřenou Ostravskou univerzitou. Pro rok 2014 byla Ostrava evropským městem sportu. V roce 2015 pořádala společně s Prahou mistrovství světa IIHF v ledním hokeji. Městský znak je blasonován: V modrém štítě na zeleném trávníku stříbrný kůň v poskoku se zlatým sedlem a červenou pokrývkou, provázený vlevo nahoře zlatou růží se zelenými kališními lístky a červeným semeníkem. Kůň ve znaku nemá uzdu. Nejstarší vyobrazení znaku je na pečeti z roku 1426, barevný znak je doložen až v roce 1728. Kůň bývá vykládán jako symbol tranzitní polohy města nebo jako figura z erbu prvního fojta v Moravské Ostravě, zlatá růže zřejmě pochází z rodového erbu olomouckého biskupa Stanislava Thurza (k této verzi se současná historická literatura přiklání nejvíce).

Question: Kolik je v Ostravě stálých divadel?

Answer: čtyři


Salzburg

Context: Díky své zeměpisné poloze je Salzburg dopravně i hospodářsky propojen s bavorskými kraji Berchtesgadensko a Traunstein. Nejvýhodnější dopravní spojení k městům a obcím kraje Pinzgau vede přes tzv. Německý kout (Salzburg-Bad Reichenhall-Lofer). Hospodářsky jsou se Salzburgem propojena zejména města Freilassing a Bad Reichenhall, která patří do Bavorska. Od r. 1993 tvoří Euroregion Salzburg – Berchtesgadensko – Traunstein jeden celek, aglomeraci se zhruba 700 000 obyvateli. Stopy osídlení v této oblasti jsou doložitelné už od mladší doby kamenné. Od roku 15 př. n. l. byla oddělena samostatná sídliště na břehu Salzachu, Iuvavum, roku 45 dostalo město právo municipia. Z 5. století je doložen klášter. Biskup Rupert Salzburský dostal roku 699 darem od bavorského knížete pozůstatky starého římského města, aby zde vykonával misii, a zvolil si klášter sv. Petra za své útočiště. Název "Salzburg" je poprvé doložen roku 755. Roku 739 bylo založeno salcburské biskupství, město se stalo sídlem biskupa a roku 774 byla založena první salcburská katedrála.

Question: Na které řece leží Salzburg?

Answer: Salzach


Michael Schumacher

Context: Michael Schumacher (* 3. ledna 1969 Hürth-Hermühlheim) je bývalý německý automobilový závodník, sedminásobný mistr světa formule 1 a statisticky nejúspěšnější pilot v historii tohoto sportu. Drží mnoho rekordů ve formuli 1, získal nejvíce mistrovských titulů, vítězství, nejrychlejších kol a nejvyšší počet výher v jedné sezoně. V sezoně 2002 se stal jediným jezdcem v historii, který se umístil ve všech závodech sezony na stupních vítězů. Po začátcích na motokárách vyhrál německé šampionáty Formule König a Formule 3, poté závodil za Mercedes v Mistrovství světa sportovních vozů. V Grand Prix Belgie 1991 debutoval ve formuli 1 s týmem Jordan, pak přestoupil do stáje Benetton, kde se v letech 1994 a 1995 stal mistrem světa, roku 1996 odešel do týmu Ferrari, se kterým v letech 2000–2004 vyhrál pětkrát titul mistra světa. Kariéru ukončil roku 2006 ve Scuderii Ferrari, kde do roku 2009 působil jako poradce. V prosinci 2009 podepsal tříletou smlouvu s německou stájí Mercedes Grand Prix. 10. října 2012 na tiskové konferenci oznámil, že definitivně ukončuje kariéru. Jeho kariéru protknulo několik kontroverzních momentů, v závěrečných závodech dvakrát v souboji o titul kolidoval se svými soupeři, v roce 1994 s Damonem Hillem a roku 1997 s Jacquesem Villeneuvem, za druhý z těchto incidentů byl v roce 1997 vyloučen ze šampionátu (body a vítězství mu byly nicméně ponechány), a několikrát byl potrestán za nebezpečnou jízdu a týmovou režii (trest udělen stáji Ferrari, jejíž vedení týmovou režii řídilo). Působil jako vyslanec UNESCO, angažoval se v četných charitativních projektech, na které daroval desítky milionů dolarů. Je ženatý s manželkou Corinnou, má dvě děti a žije ve Švýcarsku. Od vážného úrazu hlavy, který utrpěl v roce 2013 při lyžování, je upoután na lůžko a nevystupuje na veřejnosti, jeho zdravotní stav není veřejně známý. Jeho bratr Ralf je bývalým pilotem formule 1, syn Mick je také automobilovým závodníkem. == Osobní život == Narodil se v městské části Hürth-Hermühlheim do rodiny vyučeného kamnáře a zedníka Rolfa Schumachera a jeho ženy Elisabeth, která provozovala u motokárové trati Kerpen-Horrem kavárnu. V roce 1975 se jim narodil druhý syn Ralf, který rovněž závodil ve formuli 1. Reálku Otto Hahna v Kerpenu ukončil v roce 1986 a pokračoval jako učeň v autoservisu obchodního zástupce Volkswagenu a BMW a automobilového závodníka Williho Bergmeistera. Závěrečné zkoušky složil kvůli závodění o půl roku později na jaře 1989 napoprvé. Se svou ženou Corinnou Schumacherovou (* 2. března 1969, Halver, rozená Betschová) začal chodit v listopadu 1991 po jejím rozchodu se Schumacherovým soupeřem Heinz-Haraldem Frentzenem.

Question: Co protknulo kariéru Schumachera?

Answer: několik kontroverzních momentů


Zdeněk Jánoš

Context: Zdeněk JánošOsobní informace Datum narození 11. května 1967 Místo narození Uherské Hradiště, Československo Datum úmrtí 15. září 1999 (ve věku 32 let) Místo úmrtí Praha, Česká republika Klubové informace Konec hráčské kariéry Pozice brankář Mládežnické kluby 0000–1986 Slovácká Slavia Uherské Hradiště Profesionální kluby Roky Klub Záp. (góly) 1986–19871987–19881988–19941994–19991999 Dukla Praha VTJ Tábor Slavia Praha Jablonec Dukla Příbram01300(0)13800(1)14000(2)00600(0) Další informace Děti Adam Jánoš → Šipka znamená hostování hráče v daném klubu. Některá data mohou pocházet z datové položky. Zdeněk Jánoš (11. května 1967 Uherské Hradiště, Československo – 15. září 1999 Praha, Česká republika) byl český fotbalový brankář. Zemřel při dopravní nehodě. Fotbalová kariéra Začínal v Kněžpoli (obec v okrese Uherské Hradiště), odkud ve svých 16 letech přešel do Slovácké Slavie Uherské Hradiště.[1] Základní vojenskou službu absolvoval v klubech VTJ Tábor a Dukla Praha.[1] Po jejím skončení působil v pražské Slavii, Jablonci[1]a v příbramské Dukle.[2] Odehrál celkem 284 prvoligových utkání[3] a vstřelil 3 góly z penalt.[1][4] První z nich vstřelil ve 28. kole (29. května 1994) ročníku 1993/94 za Slavii Praha proti Vítkovicím (výhra 6:0), zbývající dvě pak za FK Jablonec rodnému Uherskému Hradišti v ročníku 1995/96. Skóroval jak při domácí výhře Jablonce 4:0 ve 3. kole (6. srpna 1995), tak v 18. kole (3. března 1996) v Uherském Hradišti při totožné výhře Jablonce. Je členem Klubu ligových brankářů se 105 odehranými ligovými zápasy bez obdržené branky. Ligová bilance Ročník Zápasy Góly Minuty Nuly Klub I. liga 1988/89 12 0 1 080 3 Slavia IPS Praha

Question: Jak zemřel Zdeněk Jánoš?

Answer: Zemřel při dopravní nehodě


Strana konzervativního velkostatku

Context: 1918? Zakladatel Jindřich Jaroslav Clam-Martinic Ideologie KonzervatismusFederalismusZemský patriotismus Politická pozice pravice Barvy tmavě zelená Volební výsledek 49/242 Český zemský sněm, 1908 Strana konzervativního velkostatku (německy Konservativer Großgrundbesitz nebo Böhmischer konservativer Großgrundbesitz či Böhmisch-Konservativer Großgrundbesitz) byla konzervativní politická strana reprezentující od 60. let 19. století století na Říšské radě i na zemských sněmech šlechtice z českých zemí, kteří se identifikovali s českým státním právem, respektive s historickými zemskými právy, a odmítali centralistickou koncepci rakouského státu. Historie Konzervativní velkostatkáři, někdy nazývaní též státoprávní šlechta, vstoupili do rakouské politiky zároveň s obnovením ústavního způsobu vlády počátkem 60. let 19. století, přičemž četní protagonisté tohoto politického směru se angažovali již během předchozího období. Říjnový diplom z roku 1860 otevřel cestu k zavedení ústavy, založené na respektování historických zemí a jejich sněmů. Počátkem roku 1861 se předák Strany konzervativního velkostatku Jindřich Jaroslav Clam-Martinic sešel s předákem českých liberálů Františkem Ladislavem Riegerem. Od té doby (s malými přestávkami) postupovaly oba politické proudy ve vzájemné koordinaci. V 60. letech se inspirovaly podobnou aliancí šlechtických a občanských politiků v Uhersku. Spojoval je zájem na respektování českého státního práva a odmítání centralistického pojetí rakouského státu. Hlavním politickým rivalem Strany konzervativního velkostatku byla Strana ústavověrného velkostatku, která naopak sdružovala šlechtice, kteří podporovali centralistickou a provídeňskou linii rakouské politiky a spolupracovali s německými liberály (tzv. Ústavní strana).[1] Naopak spojencem české státoprávní šlechty byli německorakouští konzervativní politici z alpských zemí, kteří rovněž odmítali centralistické a sekulární tendence německých liberálů.

Question: Koho zastupovala Strana konzervativního velkostatku od 60. let 19. století na Říšské radě a na zemských sněmech?

Answer: šlechtice z českých zemí, kteří se identifikovali s českým státním právem, respektive s historickými zemskými právy, a odmítali centralistickou koncepci rakouského státu


Musíme si pomáhat

Context: Musíme si pomáhat je české filmové drama režiséra Jana Hřebejka a scenáristy Petra Jarchovského z roku 2000. Odehrává se za německé okupace Československa během 2. světové války a popisuje hrdinství rodiny, která schovávala doma židovského uprchlíka z koncentračního tábora. Film získal pět Českých lvů a byl mezi pěti nominovanými na Oscara za nejlepší zahraniční film. Petr Jarchovský později pro Divadlo Na Jezerce předělal film do stejnojmenného divadelního představení. 1937 Automobil s řidičem a dvěma cestujícími zastavuje u cesty a pasažéři se jdou vymočit. Totéž udělá i řidič, ale trvá mu to déle a muži mu jakoby naschvál chtějí ujet. Řidič s rozepnutým poklopcem klopýtá za automobilem, než se nad ním slitují a zastaví mu. Řidič je český Němec a jmenuje se Horst Prohaska, cestujícími jsou Josef Čížek a mladý Žid David Wiener. Čížek je zaměstnán u rodiny Wienerů, Prohaska tam pracuje také na nižší pozici. 1939 Rodina Wienerů je nucena vystěhovat se ze svého honosného domu. U vystěhování asistuje Prohaska, nyní kolaborant s nacisty. David prozradí Čížkovi, že v pracovně zůstala v tajné skrýši část šperků a že je může vyzvednout, kdyby bylo nejhůř. Nikomu jinému to neprozradil. Wienerovi se stěhují do domu k Čížkům. 1941 Wienerovi musí nastoupit na transport do koncentračního tábora Terezín. David se loučí s manželkou Josefa Čížka a říká jí, že podle tetina dopisu z Terezína je o ně dobře postaráno, jenom jim není jasné, proč psala, že strýc Otto kašle, když už je 15 let po smrti. 1943 Davidu Wienerovi se podařilo ještě s jedním mužem uprchnout z koncentračního tábora v Polsku (kam byli posláni z Terezína, poté uplatili vojáka SS) a vrátit se domů. Potřebuje pomoci, ale lidé mají strach. Když jej na ulici spatří bývalý soused, okamžitě se na něj pokusí zavolat německého vojáka na sajdkáře: "Jude ist hier! (Je tady Žid!

Question: Kdo režíroval film Musíme si pomáhat?

Answer: Jana Hřebejka


O církvi

Context: O církvi (De ecclesia) je teologicky nejzávažnější spis Jana Husa. Byl sepsán latinsky roku 1413. Hus v něm silně navazuje na oxfordského reformátora Jana Viklefa. Vyslovil v něm názor, že papež, jakožto hlava církve, nesmí žít v hříchu. Upírá papežům jejich nárok, že oni jsou tou skálou nebo základním člověkem v církvi a proto na nich celá církev stojí. To znamenalo narušení autoritativního systému církve a na koncilu mu to kardinálové vytýkali především. Vyslovil zde kritiku papežství v situaci, kdy v církvi byli tři papežové, v Římě to byl Řehoř XII., v Avignonu Benedikt XIII. a koncil v Pise zvolil Alexandra V.Hus nevidí hodnoty člověka v jeho společenském postavení a úřadě, který zastupuje, ale v jeho životě zbožném a mravném, či nezbožném a nemravném životě. Tato kritika hluboce zasáhla papežství a církev. Svým schválením přijímání pod obojí položil základy nové církve. == Části spisu == Tento ve světě nejznámější traktát z Husova díla lze rozvrhnout na dvě části. V první části autor soustavně vysvětluje své názory na církev. Druhá část obsahuje jeho polemicky a osobně vyhrocenou odpověď profesorům na pražské teologické fakultě a útoky na zásady buly Bonifáce VIII. Unam sanctam. Dále jsou v ní zařazeny obrany proti papeži Alexandru V., křížové výpravě Jana XXIII. a proti předvolání před papežskou kurii pro obvinění z kacířství.V traktátu Hus převzal Viklefovo učení, že církev je sbor vyvolených ke spasení, v jehož čele stojí Kristus, a nikoli organizace vedená a řízená papežem. Hus z tohoto názoru sám pro sebe vyvodil, že se i po exkomunikaci papežem může pokládat za člena církve, a naopak, že se z církve sám vylučuje papež a každý jiný duchovní, žije-li ve hříchu.

Question: Kdo je autorem spisu O církvi?

Answer: Jana Husa


Obyvatelstvo Islandu

Context: Počet obyvatel Islandu v polovině roku 2015 činil odhadem 330 610 lidí.[1] 93 % obyvatel Islandu jsou Islanďané. Většina Islanďanů jsou potomci norských osadníků a keltů z Irska a Skotska, které sem byli dovezeni jako otroci v době osídlení. Moderní analýzy DNA naznačují, že asi 66 procent mužské populace v době osídlování měla nordický původ, zatímco ženská populace byla z šedesáti procent keltská.[2] Dnešní islandská populace je pozoruhodně homogenní. Podle statistik islandské vlády žije 99 % populace v městských oblastech (místa, která mají více než 200 obyvatel) a 60 % žije v oblasti hlavního města. Ze severogermánských jazyků má islandština nejblíže ke staré severštině a zůstala relativně nezměněná od dvanáctého století. Všichni žijící Islanďané, stejně jako všichni cizinci s trvalým pobytem, mají osobní identifikační číslo (kennitala), které je identifikuje v národním registru. Kompletnost tohoto registru eliminuje potřebu sčítání. V hlavním městě Reykjavíku a jeho okolí žije více než polovina Islanďanů. Island je nejřidčeji osídlená evropská země. Některé venkovské školy navštěvuje ve všech třídách méně než sto žáků.

Question: Jakého původ je většina obyvatel Islandu?

Answer: Většina Islanďanů jsou potomci norských osadníků a keltů z Irska a Skotska, které sem byli dovezeni jako otroci v době osídlení.


Kosmas

Context: Kosmas (asi 1045 - 21. října 1125) byl první známý český kronikář, autor Kroniky české (Chronica Boemorum) a v letech 1120 až 1125 děkanem pražské kapituly při sv. Vítu. Takřka všechny informace, které jsou dnes o něm známé, pocházejí z jeho kroniky, kde se několikrát zmínil o sobě a svých příbuzných. Na svou dobu se dožil vysokého věku, asi 80 let. O jeho původu toho není příliš známo, prakticky veškeré informace, které o něm jsou známy, pocházejí z jeho kroniky a jsou zmíněny mimochodem v textu. Na rozdíl od řady autorů středověkých kronik je jeho jméno pravé. Tímto jménem jsou podepsány předmluvy a je uvedeno k připsání jeho smrti v jím psané kronice. Je pravděpodobné, že pocházel z rodiny duchovního a navázal na otcovu kariéru. Někdy se uvažovalo dokonce i o jeho velmožském původu, ale tato varianta dnes není přijímána, protože pro ni neexistuje dost dokladů (většinou byla vyslovována na základě domnělého příbuzenství s Jindřichem Zdíkem). Každopádně musel pocházet z rodiny dostatečně zámožné, aby mu zaplatila studia v zahraničí. Je známo, že po absolvování pražské katedrální školy (v 70. letech 11. století) studoval ve škole při katedrále sv. Lamberta v Lutychu, s kterou české prostředí pěstovalo styky už od dob sv. Vojtěcha a která patřila k nejlepším v Evropě. Zde ho vyučoval mistr Frank, který v Lutychu působil v letech 1047-1083. Je možné, že i poté Kosmas pobýval i na jiných evropských školách. Do Čech se vrátil někdy na počátku 90. let 11. století a ukončil svá studia tedy až jako muž středního věku, což nebylo v té době zvlášť neobvyklé. Po návratu se stal členem pražské kapituly, je možné, že v letech 1091/1092 odjel s pražským biskupem Kosmou a olomouckým biskupem Ondřejem za císařem Jindřichem IV. do Mantovy. V roce 1094 se účastnil jejich vysvěcení mohučským arcibiskupem v Mohuči. Po svém návratu se zařadil do skupiny kněžské inteligence, která v českém prostředí už od 11. století tvořila svébytnou skupinu s vlastní kulturou a do určité míry tvořila protipól konkurenční skupině kněží cizího, především německého původu.

Question: Kdo je autorem Kroniky české?

Answer: Kosmas


Bostonské pití čaje

Context: John Adams ho sice úspěšně obhájil, ale přesto však v následujících letech čelil stovkám podobných obvinění. Hancock organizoval bojkot čaje, který z Číny dovážela britská Východoindická společnost (British East India Company), jejíž prodeje v koloniích rychle klesly z 145 000 kg na pouhých 240 kg. V roce 1773 se již společnost topila v dluzích, měla obrovské zásoby čaje a přitom žádné vyhlídky na obnovení prodeje, protože pašeráci jako Hancock dováželi čaj bez placení cel. Britská vláda proto přijala Čajový zákon (Tea Act), který dovoloval společnosti prodávat čaj v koloniích nezdaněný za ceny nižší, než za jaké jej nabízeli pašeráci. Protesty probíhaly jak ve Philadelphii, tak v New Yorku, ale do historie se zapsal Boston. Bostoňané pokládali nový zákon za pokus o opětovné potlačení práv Američanů. Samuel Adams a další požadovali, aby se jednatelé Východoindické společnosti a příjemci jí dováženého čaje vzdali svých postavení. Na sklady a domovy těch obchodníků, kteří se zdráhali, zaútočili. Jako první z mnoha lodí přivážejících čaj Východoindické společnosti připlula na konci listopadu 1773 HMS Dartmouth. Samuel Adams pobízel rostoucí dav požadavky na sérii protestních shromáždění. Na každý mítink přicházelo více a více lidí, a to jak z města, tak z okolí. Davy provolávaly odpor nejen k Britskému parlamentu, Východoindické společnosti, lodi HMS Dartmouth, ale také ke guvernéru Thomasu Hutchinsonovi, který stále prosazoval vyložení čaje. V noci 16. prosince přišlo na protestní shromáždění ve Starém jižním kostele (Old South Church) zatím nejvíce lidí, zhruba 8000.

Question: Ve kterém roce se konalo Bostonské pití čaje?

Answer: 1773


Opona Národního divadla

Context: Jako opona Národního divadla v Praze se označuje zejména rozměrná malba malíře Vojtěcha Hynaise z roku 1883. Vznikla jako náhrada za oponu Františka Ženíška, která padla za oběť požáru divadla v roce 1881. == Historie == === Původní Ženíškova opona === Soutěž na oponu Národního divadla vyhrál v roce 1880 malíř František Ženíšek. V jeho verzi byla ústřední alegorie umění, postava Génia byla ze stran obklopena alegoriemi Hudby a Dramatu. Ze stran a dole hlavní výjev lemovaly další motivy. Opona byla zničena při velkém požáru, který způsobil zkázu divadla 12. srpna 1881. Zatímco výzdoba stropu pocházející také z Ženíškovy ruky, tj. alegorie druhů umění umístěné kolem lustru nad hledištěm, v divadle po přestavbě zůstala, oponu nahradila nová vybraná na základě nové umělecké soutěže. Do té se už Ženíšek pro svou zaneprázdněnost nezapojil, na vině ale mohly být i spory o výši honoráře. Po zničené oponě zůstaly jen ojedinělé fotografie a po jednom návrhu a studii, které jsou nyní uchované ve sbírkách Muzea hlavního města Prahy, resp. Národní galerie.

Question: Kdo je autorem opony Národního divadla v Praze z roku 1883?

Answer: Vojtěcha Hynaise


Nitril

Context: Jako nitril se označuje jakákoli organická sloučenina obsahující funkční skupinu -C≡N. Skupina -C≡N se nazývá nitrilová skupina (též jen nitril). Ve skupině -CN jsou uhlíkový a dusíkový atom vázány trojnou vazbou. V chemickém názvosloví se pro indikaci přítomnosti nitrilové skupiny v molekule používá také prefix kyan. Kyanidový iont má záporný náboj a vzorec CN−. Skupina -CN se někdy, méně přesně, označuje také jako kyanidová skupina nebo kyanoskupina a sloučeniny ji obsahující jako kyanidy. Nitrily někdy uvolňují vysoce toxický kyanidový aniont CN−. Viz článek kyanid pro informace o biologických účincích a toxicitě. == Odkazy == === Poznámky === === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Nitrile na anglické Wikipedii.

Question: Jaký vzorec má kyanidový iont?

Answer: vzorec CN−


Felix Bloch

Context: Felix Bloch (23. října 1905, Curych - 10. září 1983, tamtéž) byl švýcarský fyzik, nositel Nobelovy ceny za fyziku (1952), kterou obdržel za rozvoj nových metod pro přesná měření jaderného magnetismu a s tím spojené objevy společně s Edwardem Millsem Purcellem. Lubomír Sodomka, Magdalena Sodomková, Nobelovy ceny za fyziku, Praha : SET OUT, 1997. ISBN 80-902058-5-2 Physics Today 1984, 37(3), pp. 115-116. Nature 1952, 170, pp. 911-912. Nature 1954, 174, pp. 774-775. McGraw-Hill Modern Men of Science, McGraw-Hill, 1966, vol. 1, pp. 45-46. National Cyclopaedia of American Biography, James T. White & Co., 1921-1984, vol. I, pp. 310-312. Obrázky, zvuky či videa k tématu Felix Bloch ve Wikimedia Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Felix Bloch Official Nobel site

Question: Kde se narodil Felix Bloch?

Answer: Curych


Eiffelova věž

Context: Eiffelova věž (francouzsky La Tour Eiffel /tuʀ ɛ/) je ocelová věž v Paříži, v současnosti nejznámější pařížská dominanta. Byla postavena v letech 1887 až 1889 a až do roku 1930, kdy byl dostavěn Chrysler Building, byla s výškou 300,65 metru nejvyšší stavbou světa. Dnes měří včetně antény na vrcholu 324 metrů. Je pojmenována po svém konstruktérovi Gustavu Eiffelovi. Eiffelova věž byla postavena u příležitosti stého výročí velké francouzské revoluce a Světové výstavy, která se v roce 1889 v Paříži konala, a měla zde původně stát jen 20 let do roku 1909. Ovšem kvůli svému významu coby meteorologická stanice a později i rozhlasový a televizní vysílač byla zachována. Pařížané tuto stavbu nejprve nenáviděli a označovali ji za trn v oku (spisovatel Guy de Maupassant pravidelně navštěvoval v ní umístěnou restauraci s tím, že je jediným místem v Paříži, odkud se na věž nemusí dívat). Mezi kritiky stavby patřili také Émile Zola nebo Alexander Dumas. V současnosti je věž významným turistickým cílem, na nějž jsou Pařížané hrdí a který ročně navštíví asi 7 milionů lidí (2014) z celého světa. Věž má tři plošiny, první je ve výšce 57 metrů, druhá ve výšce 115 metrů a třetí ve výšce 276 metrů.

Question: Kde je Eifellova věž?

Answer: v Paříži


Vasco da Gama

Context: kostel svatého Františka (1524–1539)Klášter svatého JeronýmaKostel svaté Engrácie Povolání objevitel, cestovatel a mořeplavec Děti Estê da GamaCristóvã da Gama Rodiče Estê da Gama a Izabel Sodre Příbuzní Paulo da Gama (sourozenec) Funkce Viceroy of Portuguese India (září 1524 – prosinec 1524) Podpis multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. První hrob Vasca de Gamy v kostele sv. Františka v Kóčinu Vasco da Gama [vašku da gama] (1469 Sines – 24. prosince 1524 Kóčin, Indie) byl jeden z nejvýznamnějších portugalských mořeplavců a objevitelů, od roku 1519 hrabě z Vidigueiry. Svými třemi cestami do Indie (1497–1499, 1502–1503, 1524) položil základy pozdější portugalské koloniální říše. Život Vasco Da Gama byl třetí z pěti synů venkovského šlechtice, který působil jako guvernér přístavního města Sines na jihozápadě Portugalska. O jeho mládí se mnoho zpráv nedochovalo. Kolem roku 1480 po vzoru svého otce vstoupil do Řádu svatého Jakuba od meče, jehož velmistrem byl od roku 1481 portugalský král Jan II.. Koncem 15. století po pádu Konstantinopole (1453) byl obchod s cizokrajným zbožím, především s kořením, monopolizován arabskými a osmanskými panovníky. Portugalský král Manuel I. se rozhodl získat přístup do Asie obeplutím Afriky. Touto cestou byl pověřen posléze Vasco da Gama. Po návratu z první úspěšné výpravy v roce 1499 mu král za odměnu udělil dědičný šlechtický titul s doživotní rentou. Přidělil mu také správu nad městem Sines. Město však patřilo Řádu svatého Jakuba, jehož velmistr nechtěl rozhodnutí krále respektovat, ačkoli Vasco da Gama byl rovněž členem řádu. Ten po několik let trvajícím marném úsilí o získání Sines nakonec z řádu vystoupil a v roce 1507 se stal členem Kristova řádu. V roce 1502 byl Vasco da Gama jmenován admirálem arabských, perských a indických moří, jakož i celého orientu. Kolem roku 1501 se oženil s Catarinou de Ataide, dcerou prominentního šlechtice. Měli spolu šest synů a jednu dceru. Druhá cesta do Indie roku 1502 byla provázena několika incidenty vůči domorodému obyvatelstvu a tím utrpěla da Gamova pověst.

Question: Kolika cestami do Indie položil Vasco de Gama základy portugalské koloniální říše?

Answer: třemi


Kościuszkovo povstání

Context: Kościuszkovo povstání Tadeusz Kościuszko skládá 24. března 1794 přísahu na Hlavním krakovském náměstí Kościuszkovo povstání (polsky Insurekcja kościuszkowska) byla vzpoura proti snaze Pruska a Ruska zcela rozložit a následně anektovat zbytek Republiky obou národů. Odpor vedl generál Tadeusz Kościuszko, po němž je povstání pojmenováno. Došlo k němu v roce 1794, a i když zaznamenalo zpočátku jisté úspěchy, bylo následně tvrdě potlačeno ruskými a pruskými vojsky. Výsledkem bylo třetí a definitivní rozdělení Polska, které na 123 let ukončilo samostatnou existenci tohoto státu. Příčiny Úpadek Republiky obou národů Polští magnáti na kresbě Jana Matejky Dlouhodobým problémem Republiky obou národů byla rostoucí moc šlechty. Zhruba od začátku 18. století kontrolovali šlechtičtí magnáti politický i ekonomický vývoj. Zneužívali liberum veto, paralyzovali sejm a bránili jakýmkoli reformám, které by tyto jejich "zlaté svobody" omezily. Pravomoci panovníka byly silně zredukované a pokud i sám panovník byl slabou osobností, šlechtě to vyhovovalo. To nahrávalo sousedním mocnostem. Prakticky od doby severní války byl vliv Pruska, Ruska a do jisté míry i Rakouska zásadním prvkem polské politiky. Především Rusko hledělo na úpadek Rzeczpospolite se zalíbením a podporovalo místní šlechtické rody v jejich boji za udržení svých "práv". Polsko-litevská unijní armáda byla velmi slabá (okolo 20 000 vojáků) a nemohla se postavit na odpor vojskům Ruska (okolo 300 000), Pruska a Rakouska (každá okolo 200 000) v jakémkoliv větším konfliktu.

Question: Koho vojsky bylo potlačeno Kosciuszkovo povstání?

Answer: ruskými a pruskými


Sluneční soustava

Context: Zhruba 99,866 % celkové hmotnosti sluneční soustavy tvoří samo Slunce, které svou gravitační silou udržuje soustavu pohromadě. Zbylých 0,133 % připadá na planety a jiná tělesa. Soustava se rozkládá do vzdálenosti přibližně 2 světelných let, pásmo komet do vzdálenosti přibližně 1 000 astronomických jednotek AU, planetární soustava 50 AU. Soustava vznikla asi před 5 miliardami let (různé zdroje uvádějí rozmezí 4,55–5 miliard let). Planety jsou v pořadí od Slunce Merkur (☿), Venuše (♀), Země (♁), Mars (♂), Jupiter (), Saturn (♄), Uran (♅/) a Neptun (♆). Prvních pět planet bylo rozlišeno už ve starověku. Po svém objevení byly mezi planety na čas zařazeny i Ceres (do 1850) a Pluto (do 2006). Ty však nejsou ve svých zónách dominantními objekty, a tak jsou od roku 2006 označovány jako trpasličí planety. K nim se přidal v roce 2005 objekt s provizorním názvem 2003 UB313, od roku 2006 nazývaný Eris, který je pouze nepatrně menší, ale hmotnější než Pluto. Čas od času se objevují úvahy o existenci dalších planet, jako např. v roce 2016 byla předpovězena Devátá planeta. Důležitými složkami sluneční soustavy jsou také planetky tzv. hlavního pásu na drahách mezi Marsem a Jupiterem. V hlavním pásu planetek se také nachází trpasličí planeta Ceres. Překvapivě mnoho poměrně velkých těles je především v posledním desetiletí nacházeno v oblasti tzv. Kuiperova pásu za drahou Neptunu (Quaoar, Orcus aj.), případně i dále (Sedna). Úplný okraj naší soustavy pak tvoří obrovská zásobárna kometárních jader – tzv. Oortův oblak. == Vznik == Vědecká teorie jejího vzniku předpokládá, že před více než 4,6 miliardami let se v Galaxii začaly shlukovat částečky prachu a plynu – vznikal jakýsi obrovský prachoplynný mrak. Pravděpodobně přeměna nedaleké hvězdy v supernovu, kterýžto děj doprovázely tlakové vlny, přiměla mračno k pohybu. Částečky prachu a plynu se zformovaly do prstenců rotujících kolem hustého a hmotného středu mraku.

Question: Která je největší trapsličí planeta?

Answer: Pluto


Habsburská monarchie

Context: Českým stavům se navíc také příčily centralizační a integrační snahy a úsilí o posílení moci krále či rakouských stavů na úkor Koruny české.Avšak ani v ostatních částech monarchie nebylo postavení katolického krále jednoduché. V zemích Ferdinandova panství se šířila reformace. Luteránství bylo přijímáno zejména v Rakousích, Slezsku a mezi českými a uherskými Němci. Kalvinismus získával své stoupence zejména v Uhrách a Čechách (Jednota bratrská). V Čechách převládal utrakvismus, na Moravu zas proudili novokřtěnci. Vedle těchto hlavních proudů vznikaly v monarchii četné sekty unitářů (zejména v Sedmihradsku) či nonkonformistů.Vzestup protestantství doprovázel úpadek katolické církve a katolické instituce se uchovaly jen díky tomu, že je nejednotné evangelické církve nebyly většinou schopny nahradit. Katolická cenzura tak byla značně neúčinná, díky čemuž se mohla rozvíjet evangelická náboženská literatura (zejména Bible kralická a maďarské překlady Bible). V soustátí se rovněž rozvíjel humanismus a vztah mezi místními katolickými biskupy a papežem se postupně rozvolňoval. Až na potlačení odboje českých stavů roku 1547 (ve kterém náboženství ostatně bylo pouze jednou z příčin konfliktu), tak byla habsburská monarchie relativně nábožensky tolerantní. Habsburkové v tomto období ostatně ani neměli příliš mnoho prostředků, jak reformaci potlačit. A mnohdy k tomu panovník ani neměl potřebnou vůli. Maxmilián II. byl vůči protestantismu velmi tolerantní a pravověrným katolíkem nebyl rozhodně ani Rudolf II., který se, spíše než k teologii, zajímal o přírodní vědy, umění, astrologii a alchymii. Humanismus Habsburků v tomto období smíšený s magií zatlačoval náboženství do pozadí. Duchovnímu světu vládl manýrismus, sebevědomí spojené s nervozitou. === Krize monarchie (1597-1648) === ==== Eskalace napětí ==== Rudolfův zájem o esoterismus se však spojil s duševní chorobou a vyústil v neschopnost vládnout a následnou politickou krizi císařství. Válku s Turky, která se zuřila v letech 1593-1606, a zvládnutí řady povstání v Uhrách (Zikmund Báthory, Štěpán Bočkaj) přenechával jiným. Rudolfův bratr Matyáš se nakonec rozhodl situaci vzít do vlastních rukou, získal podporu všech stavů krom českých a roku 1608 donutil Rudolfa, aby mu přenechal vládu Uhrách, Rakousku a na Moravě. Rudolf nakonec ztratil podporu i v Čechách, byl roku 1611 přinucen k abdikaci, takže monarchii vládl zase jediný panovník, Matyáš (jen.Tím však krize neskončila.

Question: Měli Habsburkové dostatek financí k potlačení reformace?

Answer: Habsburkové v tomto období ostatně ani neměli příliš mnoho prostředků, jak reformaci potlačit.


Charlie Sheen

Context: Pochází z umělecké rodiny, jeho matka je Janet Estevéz (rozená Templetonová) a otec Ramón Estévez, známý také pod uměleckým jménem Martin Sheen. Po Charlieho narození se rodina přestěhovala do Malibu v Kalifornii, kde v Santa Monice vystudoval střední školu a krátkou dobu působil v tamním baseballovém týmu. Kariéru začal v roce 1984 televizními seriály. V roce 1986 dostal hlavní roli ve válečném filmu Četa a o rok později si zahrál se svým otcem v dalším hollywoodském filmu Wall Street. Byl dvakrát nominován na cenu Emmy a v roce 2002 získal Zlatý glóbus za nejlepší výkon v televizním seriálu Spin City. V současnosti je potřetí rozvedený, se svojí druhou manželkou Denise Richardsovou má dvě děti a se svou třetí ženou má dvojčata. Jeho otec proslul jako představitel prezidenta USA v seriálu Západní křídlo. Jako jeden z mála herců je členem hnutí 9/11 truth movement. V roce 2009 se často objevoval ve vysílání Alexe Jonese a poskytl nové podněty k zamyšlení nad neštěstím 11. září 2001 v New Yorku. Internet rychle oblétlo jeho video a článek 20 minut s prezidentem o jeho rozhovoru s prezidentem Obamou. V roce 2011 jej vyloučili z natáčení seriálu Dva a půl chlapa kvůli problémům s drogami. 17. listopadu 2015 potvrdil Sheen v talk show televize NBC, že je HIV pozitivní. == Vybraná filmografie == == Reference ==

Question: Proč herce Charlieho Sheena vyloučili z natáčení seriálu Dva a půl chlapa?

Answer: kvůli problémům s drogami


Venezuelská vlajka

Context: Vlajka Venezuely je tvořena listem o poměru 2:3, se třemi vodorovnými pruhy stejné šířky v barvách: žlutá, modra a červená. Ve středu modrého pruhu je do oblouku uspořádáno osm bílých pěticípých hvězd. Hvězdy jsou uspořádány tak, že jejich osy jsou kolmé k tečně na pomyslném půlkruhu a svírají navzájem úhel 20°.Barvy vlajky jsou odvozeny z vlajky Francisca de Mirandy, kreolského důstojníka, francouzského generála a vůdce osvobozeneckého hnutí, z roku 1806. Později byly tyto barvy užívány i konfederací Velké Kolumbie, ke které Venezuela spolu s Kolumbií, Ekvádorem, Panamou a západní částí Guyany patřila.Hvězdy jsou na vlajce (v měnícím se seskupení) již od roku 1814. Sedm hvězd reprezentuje sedm tehdejších provincií - signatářů vyhlášení venezuelské nezávislosti (Caracas, Cumaná, Barcelona, Barinas, Margarita, Mérida a Trujillo). Osmá hvězda byla na vlajku přidaná při poslední změně vlajky v roce 2006 (za prezidenta Cháveze). Symbolizuje teritorium Esequiba nacházející se v západní části Guyany (více než 70 % jejího území), na západ od řeky Essequibo, na které si Venezuela činí nárok. Některé zdroje z roku 2006 uváděly, že osmá hvězda byla přidána na památku Simóna Bolívara.Žlutá barva symbolizuje nové příležitosti a možnosti pro Ameriku po osvobození. Červená Španělsko, modrá vody Atlantského oceánu mezi oběma zeměmi. V horním rohu státní vlajky je ve žlutém pruhu v žerďovém rohu venezuelský státní znak, naposledy změněný v roce 2006. == Historie == Území dnešní Venezuely bylo původně osídleno Arawaky a Kariby. Ústí řeky Orinoko objevil 1. srpna 1498, při své třetí výpravě, Kryštof Kolumbus. V roce 1499 pojmenoval Alonso de Hojeda indiánskou vesnici, v zálivu u dnešního města Maracaibo, Venezuela (v překladu Malé Benátky) podle podobnosti staveb s italským městem. Tento název se postupně rozšiřovalo o další území, až na dnešní název jihoamerického státu. Roku 1717 se venezuelské provincie, které v rámci kolonizace vznikly, staly součástí Místokrálovství Nová Granada, v roce 1777 součástí generálního kapitanátu v Caracasu (současném hlavním městě Venezuely) a v roce 1783 byla (v přibližně současných hranicích) založena superintendence Venezuela. Prvními vlajkami, vyvěšovanými na území dnešní Venezuely, tak byly od roku 1785 vlajky španělské. Po Velké francouzské (1789–1799) a haitské revoluci (1791–1804) začalo i ve španělských koloniích sílit osvobozenecké hnutí.

Question: Jaké barvy jsou pruhy venezuelské vlajky?

Answer: žlutá, modra a červená


Kapavka

Context: Kapavka (latinsky gonorrhoea či hovorově tripl nebo slangově kapela) patří mezi nejrozšířenější sexuálně přenosné nemoci na světě. Způsobuje ji gramnegativní bakterie Neisseria gonorrhoeae. Onemocnění má obvykle charakter hnisavého zánětu sliznic vylučovacích a pohlavních orgánů, někdy také může zasáhnout konečník, hltan, nebo spojivky v očích. Latinské pojmenování gonorrhoea pochází ze dvou slov gonos (ve významu "semeno") a rhoe (ve významu "téci"). Název odráží skutečnost, že výměšek hlenu byl chybně označován jako semeno. Ve starších záznamech odkazovala etymologie slova k biblickému městu Gomoria (tedy Gomora), pocházející tak z lidové asociace s tímto městem. Český výraz kapavka je odvozen od slovesa kapat, což je slovo onomatopoického původu. Hovorové označení tripl pochází z německého Tripper, označení pro tuto nemoc rovněž odvozeného ze slovesa trippen ve významu "kapat". V roce 2000 zaznamenalo CDC (Center for Disease Control and Prevention - Středisko pro kontrolu nad nemocemi a jejich prevencí) v USA 358995 případů kapavky. Asi 75 procent všech zaznamenaných případů kapavky se vyskytuje u osob ve věku 15 - 29 let. Nejpostiženější je skupina žen ve věku 15 - 19 let, u mužů pak věková kategorie 20 - 24 let. Ekonomové odhadují, že roční náklady na léčbu kapavky a souvisejících komplikací činí téměř 1,1 miliardy USD. Kapavka se nejčastěji šíří při pohlavním styku. Infikované ženy mohou též přenést kapavku na novorozence během porodu, což se nejčastěji projeví jako oční infekce. Tato komplikace se v ČR prakticky nevyskytuje, protože novorozenci narozeni v porodnici mají preventivně ošetřeny oči vkápnutím Opthalmo Septonexu. Inkubační doba činí obvykle 2-14 dnů. První symptomy se u mužů obvykle objevují mezi 2. a 5. dnem po infikaci, u žen 4. až 7. den. Někteří lidé ale mohou být asymptomatičtí (bez příznaků) i několik měsíců. Jelikož jde o nemoc, která se šíří prakticky pouze pohlavním stykem, je nejúčinnější prevencí věrnost jedinému partnerovi nebo alespoň pečlivý výběr sexuálních partnerů.

Question: Kolik případů kapavky zaznamenalo v roce 2000 CDC?

Answer: 358995


Kréta

Context: Od konce roku 1204 město spravovala Benátská republika, která zde vytvořila svou kolonii Království Kandia. Následovala vláda Osmanská říše od roku 1669, která po dvaadvacetiletém obléhání dobyla Iraklio. V 19. století probíhal boj za připojení Kréty k Řeckému království, v roce 1898 dostal ostrov díky intervenci Velké Británie vlastní samosprávu (tehdy klesl podíl muslimů z asi 45 % na 11 %), roku 1913 byl ostrov oficiálně postoupen Řecku Na základě smlouvy z Lausanne byl i zbytek muslimské populace repatriován do Turecka, ačkoliv to de facto byli místní islamizovaní Kréťané. V roce 1941 byl ostrov obsazen nacisty při první parašutistické výsadkové vojenské akci v dějinách, ale nacisté při této vzdušné operaci utrpěli poměrně značné ztráty asi 4000–7000 vojáků. Po osvobození byl ostrov navrácen Řecku a dodnes je jednou z nejosobitějších oblastí Řecka s vlastním dialektem a uvědoměním. == Památky a turistické cíle == Samaria – nejdelší soutěska v Evropě Gortyn – první evropský zákoník vytesaný do kamene (viz Gortynský zákoník) Spinalonga – ostrovní pevnost chránící přístav Elounda Rethymno – přístav v benátském slohu Vai – jediná palmová pláž na Krétě Ierapetra – největší osada na jižním pobřeží Agia Marina, Platanias – nejznámější tur. oblasti === Mínojské paláce === Knóssos – hlavní a největší palác se 1400 místnostmi Faistos – nejstarší palác Kató Zakros Tilisos Malia == Letiště == Kréta má dvě mezinárodní letiště: Letiště Nikos Kazantzakis (kód IATA: HER, kód ICAO: LGIR) nedaleko města Iraklion Letiště Daskalogiannis (kód IATA: CHQ, kód ICAO: LGSA) nedaleko města Chania == Odkazy == === Poznámky === === Literatura === DIBELKOVÁ, Irena; ZÍKOVÁ, Marcela. Kréta: nejen po stopách mínojské civilizace. Historický obzor, 2000, 11(9/10), s. 194-201. ISSN 1210-6097. === Související články === Mykénská civilizace Invaze na Krétu === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Kréta ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo Kréta ve Wikislovníku Oficiální stránky kreta.rovnou.cz, popisy jednotlivých míst na Krétě a všeobecné informace nakrete.cz, historie, mytologie, tradice, pláže, města, místa a spousta dalších užitečných informací Kréta - informace pro všechny o Krétě Kréta - Historie, města, vesničky, pláže, kláštery, tipy na výlety.

Question: Jak se jmenuje pátý největší ostrov ve Středozemním moři?

Answer: Kréta


Austin

Context: Podle sčítání lidu z roku 2010 zde žilo 790 390 obyvatel. 68,3 % Bílí Američané 8,1 % Afroameričané 0,9 % Američtí indiáni 6,3 % Asijští Američané 0,1 % Pacifičtí ostrované 12,9 % Jiná rasa 3,4 % Dvě nebo více ras Obyvatelé hispánského nebo latinskoamerického původu, bez ohledu na rasu, tvořili 35,1 % populace. Později roku 1839 vyjmul kongres Texaské republiky 160 000 m2 (40 akrů) půdy nedaleko centra města pro zřízení univerzity. Toto území se stalo v roce 1883 hlavním campusem University of Texas. Mezi další vzdělávací zařízení v Austinu patří: Austin Community College, Austin Presbyterian Theological Seminary, concordia University at Austin, Episcopal Theological Seminary of southwest, Houston-Tilloston College, St. Edward's University. Austin je známý také jako hlavní město živé hudby na světě. Toto tvrzení skutečně platí, hudba všech žánrů je hrána po celém městě. Největší koncentrace klubů a zařízení, která prezentují živou hudbu, je podél ulice Sixth Street. V blízkosti města se na dolním toku řeky Colorado rozkládají jezera Travis Lake a Austin Lake. Austin je významná dopravní křižovatka pro železniční, ale zejména silniční dopravu. Město je jedním z klíčových bodů v současnosti budované dálniční sítě i v rámci velkých projektů typu NAFTA, CAFTA a NAU. mrakodrap 360 Condominiums Dakota Johnson (* 1989), herečka Dabney Coleman (* 1932), herec. Tobe Hooper (* 1943), režisér, producent a scenárista Calvin Russell (1948 - 2011), roots rockový zpěvák-skladatel a kytarista Kenneth Dale Cockrell (* 1950), astronaut Jay O. Sanders (*.

Question: Jak se jmenuje hlavní město státu Texas?

Answer: Austin


Kaktusovité

Context: Kaktusovité (Cactaceae), známé též jako kaktusy je čeleď dvouděložných rostlin z řádu hvozdíkotvaré. Jsou to vytrvalé rostliny se sukulentními stonky specifické stavby. Většina druhů nemá zelené listy, ty se přeměnily v trny. Květy mají mnoho okvětních lístků i tyčinek. Plodem je bobule. Kaktusy zahrnují asi 1900 druhů ve 127 rodech. S výjimkou jediného druhu ripsalisu pocházejí výhradně z Ameriky, kde jsou rozšířeny od Kanady až po Patagonii. Největší počet druhů se vyskytuje v oblasti jz. USA a sz. Mexika a také v jihoamerických Andách. Kaktusy náležejí mezi oblíbené a obecně známé okrasné rostliny, pěstované v nepřeberném množství druhů. Opuncie mexická a některé jiné druhy jsou v tropech a subtropech pěstovány pro ovoce. Lofofory, Echinopsis pachanoi a další druhy slouží jako halucinogeny. == Popis == Kaktusy jsou vytrvalé sukulentní rostliny dosti rozmanitého vzhledu. Většina pozemních druhů má kulovitý až sloupcovitý, popřípadě i zploštělý a článkovaný dužnatý stonek velmi specifické stavby. Stonek je na povrchu hrbolkatý, žebernatý až křídlatý. Většina druhů kaktusů je bezlistá a listy jsou přeměněny v trny. Plně vyvinuté listy nalezneme pouze u několika vývojově nejpůvodnějších rodů. Některé tyto kaktusy (Pereskia lychnidiflora, Quiabentia verticillata) mají stromovitý vzrůst a mohou dosáhnou výšky až 15 metrů. Drobné a brzy opadavé listy se objevují i u podčeledi Opuntioideae. Specifickým orgánem kaktusů jsou areoly. Jsou to v podstatě zkrácené postranní větévky, které mají vlastní růstové pletivo i cévní zásobení a nesou trny, případně i různé typy trichomů. U nemnohých kaktusů trny v dospělosti chybějí (např. lofofora, Ariocarpus, Blossfeldia).

Question: Jaké rostliny patří do čeledi Kaktusovité?

Answer: dvouděložných


Sovětské válečné zločiny

Context: Válečné zločiny a zločiny proti lidskosti spáchané Sovětským svazem mezi lety 1919–91 zahrnují akce Rudé armády, NKVD či vnitřních vojsk. Řada válečných zločinů (například Katyňský masakr) byla spáchána na přímý rozkaz Josefa Stalina. V mnoha případech byly zločiny spáchány bez rozkazů pravidelných vojenských jednotek proti civilistům nebo vojenskému personálu zemí (např. Německa), které byly v ozbrojeného konfliktu s SSSR nebo během partyzánské války. Sovětští představitelé nebyli za tyto zločiny souzeni, což je považováno za příklad spravedlnosti vítězů. == Pozadí == Sovětský svaz neuznal závazný podpis Haagských úmluv z let 1899 a 1907 carským Ruskem a odmítal jej uznat až do roku 1955. Tím pádem vznikla situace, v níž byly válečné zločiny sovětských ozbrojených sil nakonec racionalizovány. To, že Sovětský svaz odmítl uznat Haagské úmluvy, také dalo nacistickému Německu důvody k nelidskému zacházení se zajatým sovětským vojenským personálem. Sovětští vojáci sami často neměli ani ponětí, že takové smlouvy a zákony existují. == Před druhou světovou válkou == === Oběti v rámci Sovětského svazu === Několik historiků odhaduje počet poprav v průběhu rudého teroru, které prováděla Čeka, předchůdce NKVD, na asi 250 000. Někteří věří, že bylo Čekou zavražděno možná více lidí, než kolik zemřelo v boji.V letech 1921 a 1922 vedl Michail Tuchačevskij, vojenský vůdce a budoucí oběť Stalinovy velké čistky, kampaň Rudé armády proti selskému povstání v Tambovské oblasti. Tuchačevskij nechal rutinně popravovat zajaté rukojmí bez soudu a neváhal používat bojový plyn proti civilním cílům. Z těchto důvodů Simon Sebag Montefiore Tuchačevského viní "tak nemilosrdného, jako žádného bolševika." === Židovské oběti === Ve vedení komunistického hnutí působilo mnoho lidí s židovským původem a první sovětští vůdci veřejně antisemitismus odsuzovali. psáno Williamem Koreyem: Protižidovská diskriminace se stala nedílnou součástí sovětské státní politiky už od konce třicátých let. "Úsilí vynaložené sovětskými autoritami obsahovalo protižidovský náboženský fanatismus, zejména během případů ruské občanské války, kdy jednotky Rudé armády páchaly pogromy, stejně jako např. během sovětsko–polské války v letech 1919–1920 v Baranoviči.

Question: Spáchal Josef Stalin válečné zločiny?

Answer: Řada válečných zločinů (například Katyňský masakr) byla spáchána na přímý rozkaz Josefa Stalina.


Pulp Fiction: Historky z podsvětí

Context: Je k nim samozřejmě připojena celá řada dodatků, vedlejších epizod a příběhů. V celé mozaice je také celá řada společných motivů, které se opakují a jednotlivé povídky spojují. Příběhy jsou plné bizarních dějových zvratů, narážek na klasické béčkové filmy i postmoderních prvků. V hlavní, chronologicky první a nejrozvětvenější povídce, nazvané Situace kolem Bonnie (The Bonnie Situation), jejíž vyústění a následně začátek tvoří prolog k filmu, jejíž děj se ale rozvine až na samém konci, vystupují druhořadí zabijáci. , Jules (Samuel L. Jackson) a Vincent (John Travolta), kteří spolu s třetím, neaktivním spolupracovníkem Marvinem na objednávku mafiánského bosse Marselluse Wallace přepadnou a zabijí skupinu bývalých Marsellusových obchodních spolupracovníků a seberou jim kufřík s jakýmsi lesklým předmětem (jeho obsah není nikde ve filmu prozrazen, přestože je klíčovým předmětem, a fanoušci filmu s oblibou diskutují o tom, co v kufříku vlastně je). Náhle ale z vedlejší místnosti vyskočí muž, který se doposud před zabijáky skrýval, a vystřílí na Julese a Vincenta celý zásobník. Ani jednou kulkou se ale netrefí, což Jules pokládá za zázrak a Boží znamení, aby změnili svůj život. Při pozdější poněkud ohnivé diskusi v autě nešťastnou náhodou zastřelí Marvina, který sedí na zadním sedadle. Dostávají se do velmi nebezpečné situace - jsou uprostřed Los Angeles, vracejí se z vraždy a mají v autě mrtvolu omylem zabitého kolegy. Schovají se v domě Julesova přítele Jimmyho (Quentin Tarantino). Tam ale mohou zůstat nanejvýš hodinu - to se totiž vrátí ze směny v nemocnici Jimmyho manželka Bonnie, která by se s ním rozvedla, kdyby zjistila, že má kontakty na podsvětí. Vincent a Jules mu slíbí, že do hodiny odejdou. Na pomoc jim Marsellus pošle mimořádně schopného muže jménem Winston Wolf (Harvey Keitel), který jim pomůže uklidit auto a včas zlikvidovat mrtvolu. Jules a Vincent pokračují ve své diskusi v bistru. Jules si stojí za tím, že to je Boží zásah a znamení, aby zlepšil svůj život, Vincent to pokládá za pouhou náhodu. V okamžiku, kdy Vincent odejde na záchod, se bistro pokusí vykrást milenecký a zároveň lupičský pár Pumpkin (který je pro britský akcent také ve filmu oslovován jako Ringo) a Honey Bunny. Vyhrožují zastřelením personálu i hostům, vybírají ode všech peněženky a cennosti. I Jules jim dá svoji peněženku. Kufřík jim ale dát nemůže, protože není jeho.

Question: Který režisér natočil film Pulp Fiction: Historky z podsvětí?

Answer: Quentin Tarantino


Johannes Gutenberg

Context: Sklonek života prožil v chudobě, knihtisku se pravděpodobně už nevěnoval. Nedlouho před smrtí jej zaopatřil mohučský arcibiskup Adolf Nasavský přijetím ke svému dvoru. Tři roky poté, 3. února 1468 Johannes Gutenberg zemřel. Jeho hrob je od konce 16. století neznámý, protože r. 1577 jezuité, kteří přebrali františkánský kostel, nechali odstranit všechny nápisy a ozdoby z náhrobních kamenů. Související informace naleznete také v článku Knihtisk. Před Gutenbergem byl v Evropě rozšířen pouze blokový tisk (deskotisk), kdy se stránka včetně písma i obrazu kompletně odlila, či vyřezala ze dřeva a pak vytiskla. Pro každou tištěnou stránku musela být tedy vytvořena zvláštní deska, což bylo značně zdlouhavé a nákladné. Gutenberg přišel s myšlenkou sestavit stranu z písmových kuželek, tj. matric jednotlivých znaků (písmen), která se dala opětovně přeskupit a použít znovu, což celý tisk podstatně zefektivnilo a urychlilo. Přestože sestavování podkladů pro tisk z dřevořezů jednotlivých znaků bylo již dříve známé v Číně, je považována v Evropě za vynálezce tohoto principu řada osob, např. Nizozemec Laurens Janszoon Coster (Haarlem, asi 1370–1440), zvaný též Donat, nejčastěji ale právě Gutenberg. Gutenberg na počátku své práce tiskl kalendáře a drobné knižky (do 28 stran), učebnice latiny zvané Donatus a především odpustky jako zdroj běžného živobytí. Po získání zkušeností začal vyrábět i krásně vypravená a náročná díla, především svou slavnou bibli (1452–1455 vydal na pergamenu i na papíře dvoudílnou 42řádkovou bibli, 648 + 634 stránek, později jednosvazkouvou bibli ve fólovém formátu, 1768 stran). Svůj vynález uměl i prakticky využít: zlepšil tiskařský lis (podle některých pramenů použil upravený vinařský lis), shromáždil tehdy dostupné znalosti o slitinách a jako první použil slitinu na bázi olova, která je s drobnými úpravami při tzv. horné sazbě stále používána a nazývá se liteřina, vytvořil novou tiskařskou barvu ze suspenze sazí ve lněné fermeži fermeže (tiskařskou čerň). Gutenbergův vynález umožnil tisknout množství celých knih ve značných sériích. Vynález tisku pomocí pohyblivých liter způsobil v Evropě informační explozi. O několik století dříve byla technologie knihtisku vynalezena v Číně, jednalo se o tisk dokumentů z dřevořezových desek a následně od 11. století pomocí pohyblivých písmen. První dochovaný tisk pomocí pohyblivých kovových písmen se dochoval v Koreji, kniha Čikči byla vytištěná v období dynastie Korjo v červenci roku 1377. V Evropě jej ve 14. století používal islámský svět ve Španělsku.

Question: Kolik řádků textu na stránce měla Gutenbergova bible?

Answer: 42


Karel Hynek Mácha

Context: Karel Hynek Mácha (16. listopadu 1810 Praha-Malá Strana - 6. listopadu 1836 Litoměřice) byl český básník a prozaik, představitel českého romantismu a zakladatel moderní české poezie. Proslavil se jak svým životem, tak dílem, jemuž dominuje lyrickoepická skladba Máj (1836), jedna z nejvydávanějších českých knih. Přiložený obrázek je nejrozšířenější podobizna básníka. Vznikla až nějaký čas po jeho smrti. Když tuto podobiznou ukázali jeho bývalé partnerce Eleonoře Šomkové, odpověděla, že takhle Mácha nevypadal. Narodil se jako Ignác Mácha v pátek 16. listopadu 1810 v Praze, na Újezdě čp. 400/3 v domě U Bílého orla; koncem 19. století byl dům zbourán, dnes na jeho místě stojí dům nový (Újezd čp. 401) a je na něm umístěna pamětní deska, upozorňující na Máchův rodný dům. Pokřtěn byl v blízkém kostele Panny Marie Vítězné. Jméno Ignác (jež si počeštil na Hynek) získal po jednom ze svých kmotrů (Ignáci Mayerovi). Máchovým otcem byl Antonín Mácha (1769-1843), mlynářský tovaryš, voják a později majitel krupařského krámku. Máchova matka Marie Anna Kirchnerová (1781-1840) pocházela z rodu českých hudebníků. Dva roky po Hynkovi se manželům Máchovým narodil syn Michal (1812-1871). Kvůli finanční krizi nežila rodina na Újezdě dlouho. Několikrát se stěhovala, aby se nakonec, když bylo Máchovi šestnáct let, usadila na Dobytčím trhu (dnešní Karlovo náměstí) v domě U Hrbků (proti kostelu sv. Ignáce). Zde Mácha bydlel se svými rodiči do konce svých studií a odchodu do Litoměřic v září 1836; zde vznikla převážná část jeho literárního díla. Máchovy školní začátky byly spojeny s farní školou při kostelu svatého Petra na Poříčí, obsazovanou křížovnickým řádem. Následovala studia hlavní školy u piaristů. V letech 1824 až 1830 studoval piaristické gymnázium na dnešních Příkopech. Od podzimu 1830 navštěvoval na pražské univerzitě filozofickou fakultu a mezi roky 1832 a 1836 studoval na téže univerzitě práva. Uměl německy a česky, ve škole se učil latinu; pod vlivem polských událostí (revoluce v roce 1830) a četby polských autorů (Adam Mickiewicz) se Mácha začal učit polsky. V letech 1831 až 1832 navštěvoval přednášky Josefa Jungmanna, jenž povzbuzoval své žáky k literární činnosti a hodnotil jejich práce; Máchovi pochválil báseň Svatý Ivan.

Question: Představitelem jakého proudu byl K. H. Mácha?

Answer: romantismu


JavaFX Script

Context: JavaFX Script JavaFX Script Paradigma Objektově orientovaný, Deklarativní Autor Sun Microsystems Typová kontrola silná OS multiplatformní Licence GNU General Public License Web javafx.com JavaFX Script, původně pojmenovaný F3 (Form Follows Function), je staticky typovaný deklarativní skriptovací jazyk, který je postaven na platformě Java. Jazyk byl vytvořen pro programování na platformě JavaFX. Kód JavaFX Scriptu je údajně až 5x úspornější než Javy. Syntaxe se podobá JavaScriptu. Jazyk poskytuje výhodu automatického data bindingu i plné podpory 2D grafiky, swingovských komponent a deklarativních animací. Od verze JavaFX 2.0, JavaFX Script už není podporován. Oracle to vysvětluje tím, že můžeme použít ostatní skriptovací jazyky podporující JVM, jako Groovy nebo Scala.[1] Vývoj jazyka se přesunul do projektu Visage.[2] Vlastnosti Staticky typovaný – To znamená, že datový typ každé proměnné, parametru i návratové hodnoty musí být znám již při překladu. Deklarativní – Jazyk popisuje čeho se má dosáhnout, ne však jak. Jako výsledek je jednodušší syntaxe oproti Javě.

Question: Jaký jazyk je JavaFX?

Answer: staticky typovaný deklarativní skriptovací


Volkswagen

Context: V roce 1969 Volkswagen převzal NSU s tehdy pespektivním Wankelovým motorem, sloučil ji s Auto Union a celek přejmenoval na Audi NSU Auto Union AG. 70. léta přinesla zásadní změnu v modelové politice VW. Typ 3 a typ 4 se prodávaly mnohem méně než Brouk. Jeho prodej coby koncepčně zastaralého modelu se vzduchem chlazeným motorem ale také rapidně klesl. Volkswagen inovoval Brouk a modely 1500 a 411 na 1600 a 412. Zahájil i výrobu modelu střední velikosti, připraveného NSU, jako VW K70, ale prodeje to nezvýšilo. Technologické znalosti pohonu předních kol, které nabyl převzetím Auto Union a NSU, však využil při konstrukci nástupných modelů s karoseriemi navrženými předními italskými designéry. V roce 1973 zahájil výrobu středního typu Passat, který byl pouhou liftbackovou verzí Audi 80. V roce 1974 výrobu kompaktního typu Golf a v roce 1975 malého typu Polo, což byla levnější verze Audi 50. Tato trojice navrátila VW pozici největšího evropského výrobce aut a v dalších v dalších generacích se stále vyrábí. Výroba nejlevnějšího modelu Brouk byla v Německu ukončena roku 1978. V Mexiku byl vyráběn až do roku 2003. V 80. letech pokračoval VW v modernizaci vyráběných typů a zavádění nových technologií (katalyzátor, elektronické vstřikování), získal nadpoloviční většinu akcií španělské značky Seat (byla to třetí samostatná značka koncernu) a spoluprací s jinými (převážně japonskými) firmami dosáhl 20% podílu na automobilovém trhu Evropy a 10% Severní Ameriky. V 90. letech 20. století připojil Volkswagen do svého koncernu českou automobilku Škoda Auto včetně jejích veškerých výrobních kapacit a tradiční značky Škoda. Paradoxní je fakt, že Volkswagen je mnohem mladší značkou než Škoda. Od připojení do koncernu Volkswagen v roce 1990 však „Škodovka“ prodělala velké změny a stala se postupně moderním výrobcem automobilů s všestranně vysokou úrovní, plně konkurenceschopným na světových trzích. V roce 1993 prodělal koncern Volkswagen velkou krizi, kterou však překonal hlavně díky úspěšným novým generacím modelů Golf a Passat, které doplnil model Polo. Volkswagen Passat Volkswagen Golf Volkswagen Passat Variant 2.0 FSI 4Motion Až donedávna byla značka VW jednou z mála těch, které se zatím ve větší míře vyhýbala celosvětová automobilová recese. Volkswagen vstupoval do nových segmentů trhu, jak automobilového (nákladní automobily - značka Scania), tak i například trhu lodních motorů. Modely Volkswagen Golf v souhrnu překonaly počet vyrobených vozů Brouk (německy Käfer, anglicky Beetle), kterého bylo vyrobeno celkem 21 529 464 exemplářů. Vedení koncernu Vedení koncernu tvoří dozorčí rada a představenstvo. Předsedou dozorčí rady byl od 16. dubna 2002 až do roku 2015 vnuk Ferdinanda Porscheho, jeden z nejdůležitějších německých podnikatelů a velkoakcionář Volkswagenu Ferdinand Piëch.

Question: Jak se často zkráceně píše Volkswagen?

Answer: VW


Árpás

Context: Árpás Árpás Kostel v Árpási znak vlajka Poloha Souřadnice 47°30′48″ s. š., 17°23′29″ v. d. Časové pásmo +1 Stát Maďarsko Maďarsko Župa Győr-Moson-Sopron Okres Tét Administrativní dělení Árpás, Dombiföld, Kálmánpuszta Árpás Rozloha a obyvatelstvo Rozloha 14,3 km² Počet obyvatel 273 (2015)[1] Hustota zalidnění 19,1 obyv./km² Správa Status obec Starostka Szabóné Kovács Alice Mária Vznik 1030 Oficiální web www.arpas.hu Telefonní předvolba 96 PSČ 9132 multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Árpás (vyslovováno [árpáš]) je malá vesnička v Maďarsku v župě Győr-Moson-Sopron, spadající pod okres Tét. Nachází se asi 8 km západně od Tétu. V roce 2015 zde žilo 273 obyvatel. Dle údajů z roku 2011 zde žili 96,5 % Maďaři, 1,9 % Němci, 0,4 % Romové a 0,4 % Rumuni. Vesnice leží u řeky Ráby. Sousedními vesnicemi jsou Egyed, Mórichida a Rábapordány. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Árpás na maďarské Wikipedii. ↑ Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2015. január 1.. 3. září 2015. Dostupné online. [cit. 2015-09-04] Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Árpás na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Okres Tét Árpás • Csikvánd • Felpéc • Gyarmat • Gyömöre • Győrszemere • Kisbabot • Mérges • Mórichida • Rábacsécsény • Rábaszentmihály • Rábaszentmiklós • Szerecseny • Tét mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Geografie | Maďarsko

Question: Kolik procent obyvatel vesničky Árpás v Maďarsku tvořili Němci dle údajů z roku 2011?

Answer: 1,9 %


Transkripce (DNA)

Context: Důvodem je v tomto případě neopravená deaminace cytosinu na uracil ve vzorovém vlákně DNA. Transkripce je v něčem podobná replikaci, tedy procesu, kdy se na základě jednoho řetězce DNA vytváří vlákno jiné. Oba tyto procesy jsou koneckonců součástí centrálního dogmatu molekulární biologie, jehož součástí je tvrzení, že proteiny v těle vznikají na základě jakéhosi vzoru zapsaného v genech v DNA. Tyto geny jsou právě v procesu transkripce přepsány do RNA, označované jako primární transkript. Souhrn všech RNA vznikajících v buňce se nazývá transkriptom. V typickém případě vzniká zejména mRNA (jakýsi "návod na výrobu bílkovin"), ale někdy i jiné druhy RNA s poněkud odlišnou funkcí. Tyto tzv. nekódující RNA se liší od mRNA tím, že nekódují proteiny, přesto jsou však nezbytné: rRNA (ribozomální RNA) – stavební funkce v ribozomu (tRNA) tRNA (transferová RNA) – zajišťuje transport aminokyselin. k ribozomu miRNA (microRNA) – regulace genové exprese některých genů siRNA (small interfering RNA) – role v procesu RNA interference snRNA (small nuclear RNA) – podílí se na splicingu Celý proces, během něhož vzniká podle DNA molekuly řetězec RNA, je kontrolován složitou molekulární mašinérií, v jejímž centru stojí enzym RNA polymeráza. Tato polymeráza se naváže na začátek genu, jenž má být přepsán do RNA, načež postupuje nukleotid po nukleotidu a vyrábí z jednotlivých ribonukleotidů (ATP, CTP, GTP, UTP) řetězec RNA. Jeden gen může být přepisován zároveň několika RNA polymerázami, a tak mnohdy vznikne za hodinu z jediného genu až tisíc transkriptů.

Question: Co vzniká v procesu transkripce?

Answer: řetězec RNA


Krušné hory

Context: Krušné hory, dříve též Rudohoří (německy Erzgebirge, ve středověku Fergunna či Mirihwidu), jsou geomorfologický celek a pohoří podél česko-německé hranice na severozápadě Čech a jihu Saska. Tvoří souvislé horské pásmo o délce 130 km a průměrné šířce 40 km. Podle pověstí střeží Krušné hory bájný duch Rudovřes. Údolí Svatavy odděluje na západě Krušné hory od Smrčin, resp. Elstergebirge a Vogtlandu. Na severovýchodě na Krušné hory navazuje u Krásného Lesa a Nakléřovského průsmyku Děčínská vrchovina (hranice mezi oběma celky tedy leží přibližně v místech, kudy je vedena dálnice D8 do Saska). Z jihu jsou ostře ohraničeny údolím Ohře, ve východní části pak Mosteckou pánví. Severní hranice je vzhledem k pozvolnému klesání obtížně definovatelná. Z geologického hlediska leží až na úrovni Collmbergu (312 m). Vrchovina mezi Chemnitzem a Zwickau se obvykle označuje jako Erzgebirgsvorland (Krušnohorské podhůří). Z hlediska českého geomorfologického členění jsou Krušné hory geomorfologickým celkem v rámci Krušnohorské hornatiny a dělí se na Klínoveckou a Loučenskou hornatinu. Kompletní geomorfologické členění české části hor uvádí následující tabulka: Z hlediska německého dělení na tzv. Naturraumy (přírodní oblasti) tvoří Erzgebirge (D16) jednotku třetí úrovně, tedy Haupteinheitengruppe (skupinu hlavních jednotek). Vyšší a nižší jednotky už na české členění tak dobře nenavazují. Nadřazenou jednotkou druhé úrovně (Region) je Östliche Mittelgebirge (Východní středohoří), tedy v podstatě celá německá část České vysočiny. Nepočítá se sem už Erzgebirgsvorland (Krušnohorské podhůří), které spolu se Sächsisches Hügelland (Saskou pahorkatinou) tvoří celek D19 a patří do regionu Nordostdeutsches Tiefland (Severovýchodoněmecká nížina). Němci dělí Krušné hory na 2, resp. 3 části: Západní Krušné hory (Westerzgebirge), Východní Krušné hory (Osterzgebirge), někdy ještě vyčleňují Střední Krušné hory (Mittelerzgebirge). Hranicí mezi Západními a Východními Krušnými horami je potok Flöha (Flájský potok). Podle staršího dělení Emila Meynena se Krušné hory (celek 42) dělí na 5 podcelků: 420 Südabdachung des Erzgebirges (Jižní úbočí Krušných hor; na německé území zasahuje jen na nejzazším jihozápadě) 421 Oberes Westerzgebirge (Horní Západní Krušné hory) 422 Oberes Osterzgebirge (Horní Východní Krušné hory) 423 Unteres Westerzgebirge (Dolní Západní Krušné hory) 424 Unteres Osterzgebirge (Dolní Východní Krušné hory) Krušné hory jsou kerné pohoří. Tvoří je nakloněná deska, jejíž jižní okraj byl vyzvednut podél zemského zlomu. Proto směrem k severu klesají pozvolně, zatímco na jihu jsou omezené 500-700 m vysokým příkrým svahem. Jejich nejvyššími vrcholy jsou postupně od JZ k SV : Počátecký vrch (821 m), Kraslický Špičák (991 m), Plešivec (1028 m), Božídarský Špičák (1115 m), Fichtelberg.

Question: Jak se řeknou německy Krušné hory?

Answer: Erzgebirge


Bitva u Solferina

Context: Bojiště u Solferina po bitvě Mapa bitvy Pomník píseckým vojákům padlým v bitvách u Melegnana a Solferina v Písku. Bitva u Solferina (24. června 1859) byla největší a rozhodující bitvou druhé italské války za nezávislost, ve které francouzsko-sardinská vojska porazila rakouskou armádu. Bitva představovala rozhodující krok ke sjednocení Itálie a Viktoru Emanuelovi II. otevřela cestu k titulu italského krále. Ve střetnutí mezi rakouskými a francouzsko-sardinskými vojsky hrála úlohu neschopnost velitele rakouských sil Ference Gyulaia, který se nemohl rozhoupat k akci proti slabým vojskům sardinského krále Viktora Emanuela II. Váhání Rakušanů dalo možnost sardinské armádě se 16. května spojit s francouzským kontingentem, který čítal 120 tisíc vojáků a značně tak navýšil počty malé sardinské armády. Od počátku června začaly jednotlivé boje, z nichž jeden z nejvýznamnějších se konal 8. června, kdy byl do boje nasazen 11. pěší pluk z Písku, doplňovaný v jižních Čechách. V této bitvě u Melegnana se hrdinsky bránilo 6 tisíc rakouských vojáků náporu 30 tisíc Francouzů. Bitva u Solferina se odehrávala 24. června ve velkém prostoru a jednalo se prakticky o tři bitvy – u Solferina, u Guidizzola a u San Martina. Na straně rakouského císařství se jí účastnilo 126 tisíc mužů, spojená francouzsko-sardinská vojska měla 115 tisíc mužů. U San Martina si dokázali vytvořit Francouzi převahu a postupně vytlačovali rakouská vojska z pozic. U Solferina se začali rakouští vojáci stahovat pod mohutným tlakem kolem čtvrté hodiny odpolední.

Question: Jak dopadla bitva u Solferina?

Answer: francouzsko-sardinská vojska porazila rakouskou armádu


Sychrov (zámek)

Context: Zámek Sychrov se nachází ve stejnojmenné obci v Libereckém kraji, 16 km jižně od Liberce a 6 km severozápadně od Turnova. Jedná se o státní zámek zpřístupněný veřejnosti od roku 1950; jeho správu zajišťuje Národní památkový ústav. Zámecký komplex je unikátním příkladem novogotického šlechtického sídla druhé poloviny 19. století. Krom zámecké budovy s původním mobiliářem k areálu zámku patří i rozsáhlý zámecký park. Zámek je od roku 1995 národní kulturní památkou. Na místě dnešního zámku stávala původně pozdně gotická tvrz, zničená v průběhu třicetileté války. V letech 1690-1693 si na jejím místě tehdejší majitelé Sychrova Lamottové z Frintropu postavili dvoupatrový barokní zámek. V roce 1820 koupila sychrovský zámek původem francouzská knížecí rodina Rohanů a Sychrov se stal jedním z jejích hlavních sídel. Protože však starý barokní zámek nesplňoval nároky Rohanů na reprezentaci a pohodlné bydlení, nechal jej kníže Karel Alain Gabriel Rohan ve 20. letech 19. století rozšířit ve stylu pozdního klasicismu. Kníže Kamil Filip Josef Idesbald Rohan pak v letech 1847-1862 provedl rozsáhlou přestavbu zámeckých budov ve stylu romantické gotiky, vzápětí byly novogoticky upraveny i veškeré zámecké interiéry. Ve 2. polovině 19. století, v době knížete Kamila, vášnivého botanika, se těšil přízni přilehlý zámecký park. Poslední majitel z rodu Rohanů, Alain Rohan, ve 30. letech 20. stol. přijal německé občanství. Po druhé světové válce byl majetek Rohanů konfiskován československým státem na základě dekretu č. 12/1945 Sb. Od roku 1950 byl zámek postupně zpřístupňován veřejnosti. Nařízením vlády č. 262/1995 Sb. ze dne 16. srpna 1995 byl zámek prohlášen národní kulturní památkou České republiky. Barokní zámek byl vybudován v letech 1690 až 1693. Jednalo se o jednoduchou budovu, jejíž zdi jsou dodnes zachovány v parkovém křídle zámku. K ní byly během několika stavebních úprav v 19. století přistavěny další stavby, které vytvořily čestný dvůr a zámecké nádvoří. První významná rekonstrukce zámku proběhla v první půli 30. let 19. století v empírovém stylu. V letech 1847 až 1862 následovala rozsáhlejší, romantická novogotická přestavba podle plánů Josefa Pruvota, jež dala zámku jeho dnešní podobu. Neopakovatelný ráz vtiskl Sychrovu řezbář Petr Bušek, který během řady let zhotovil ve své dílně dřevěné obložení stěn a stropů řady zámeckých salónů stejně jako téměř veškerý nábytek. Ve 20. letech 20. století došlo k modernizaci ve stylu funkcionalismu, při kterém bylo odstraněno mnoho ze zastarale zdobného vybavení.

Question: Od jakého roku byl zámek Sychrov zpřístupněn veřejnosti?

Answer: 1950


Sophiina volba

Context: Nechá ji vybrat si z jejich dvou dětí jedno, které bude dále žit v koncentračním táboře Osvětim. To druhé bude odvezeno do nedalekého tábora, určeného pouze pro likvidaci vězňů. Sophie si vybere svého desetiletého syna Jana. Sama pak sleduje, jak jí nacisté odvádějí její malou dceru Evu k transportu do Březinky. Třetí volba je Sophiino rozhodnutí pokusit se svést Rudolfa Hösse, vrchního velitele osvětimského tábora. Volba vychází z krajního zoufalství matky, která chce zachránit svého potomka. Tento pokus ztroskotává a jen prohlubuje bezmocnost, která se zakotvuje níž a níž do Sophiiny duše. Závěrečná hrdinčina volba vyplývá z jejího konečného poznání, že život pro ni nelze obnovit, tak jako se dalo díky Nathanově péči obnovit její fyzické zdraví, a že jakékoliv pokusy zbavit se bolestných traumat minulosti a rozvinout vlastní šťastnou vyrovnanou osobnost jsou marné. Nakonec i její jediná naděje, začít nový život s Nathanem, se ukáže být klamná a nerealizovatelná, a proto jí nezbývá než navždy zhasit světlo svého života. V Sophině volbě se William Styron pokouší o hloubkovou analýzu nacismu, jeho zhoubného vlivu na průměrně slabého nebo možná jen průměrně silného lidského jedince a ukazuje nacismus v osobních perspektivách. Volí proto hrdinku až absurdní svou nenápadností a svou neprovinilostí vůči ideálům nacismu. Sophie není židovka, nemá neárijské rysy, a dokonce splňuje svým zevnějškem i představy nacistické estetiky. Jestli je Sophie něčím výjimečná, pak pouze citlivostí, vnitřní kultivovaností a inteligencí. Styron používá ve svém vyprávění bohatě členěnou větu (po vzoru Faulknera), která si činí neobyčejné nároky na čtenářovu spolupráci a průběžné dešifrování skrytých významů a souvislostí. Tvorba tohoto díla spočívá v postupném odhalování a to nás do posledních stránek nad Sophiiným osudem udržuje v napětí. Sophiina volba – romantické drama režiséra Alana J. Pakuly z roku 1982, v hlavních rolích Meryl Streepová (za roli Sophie získala Oscara a Zlatý glóbus) , Kevin Kline a Peter MacNicol.

Question: Jak se jmenuje herečka, která si ve filmu Sophiina volba z roku 1982 zahrála Sophii?

Answer: Meryl Streepová


Nikolaj Berďajev

Context: Berďajev ale nevyšel z naivní ortodoxie, kterou chápal jako dědictví rodičů, jako něco daného. Z Berďajevova vyprávění můžeme cítit i jistou lítost z toho, že jako dítě neprožíval pravoslavnou bohoslužbu tak intenzivně, jak by si přál. Podařilo se mu to až v dospělosti. Berďajev považoval pravoslaví, zcela oprávněně, za více iracionální a hůře definovatelné než katolictví či protestantismus. Ve větší iracionalitě pravoslaví viděl Berďajev její větší svobodu. A původ svobody viděl filozof u Boha. "Ale tuto svobodu jsem neprožíval jako lehkost, ale jako těžkost. V tomto chápání svobody jako povinnosti, břemene, jako zdroje tragismu je mi zvláště blízký Dostojevskij. Právě zřeknutí se svobody vytváří lehkost a může dát štěstí poslušným "kojencům". Dokonce hřích pociťuji ne jako neposlušnost, ale jako ztrátu svobody. Svobodu však cítím jako božskou. Bůh je svoboda a svobodu dává. On není vládce, ale Osvoboditel, Osvoboditel z otroctví světa. Bůh působí skrze svobodu a na svobodu. On nepůsobí skrze nezbytnost a na nezbytnost. On nenutí, aby byl uznán. V tomto je skryto tajemství světového života. Toto je prvotní náboženská zkušenost, popletená a zkreslená vrstvami světové nezbytnosti." === Vztah církve s okolní realitou === Berďajev intenzivně zkoumal problém vztahu církve s okolní realitou. Při řešení tohoto problému podroboval kritice rozšířený názor, který chápal církev jen jako hierarchizovanou instituci. Tento pohled se nám zdá vcelku přirozený. Církev je ve skutečnosti institucí, jejíž představitelé vždy využívali, či zneužívali svých práv. To Berďajev věděl velmi dobře i vzhledem ke své dřívější exkomunikaci. Církev ale nechápal tak jednostranně. Přemýšlení o církvi chtěl očistit od nánosů světskosti. Chápal jí především jako materiálně neuchopitelnou skutečnost. "Podstata církve je duchovní. Církev náleží duchovnímu světu, nikoli světu přirozenému. To však neznamená, že by se církev nevtělovala a viditelně neprojevovala v přírodním a dějinném světě, že by zůstávala neviditelnou." Další vlastnost, kterou Berďajev přisuzuje církvi je Sobornosť (Můžeme přeložit jako soudržnost, či příslušnost k církvi, resp. k chrámu.). Je to vlastně způsob vnímání duchovních zkušeností. Berďajev je přesvědčen, že při duchovním setkávání s Kristem skrze církev (jako metafyzickou platformu pro tato setkání), se člověk setkává i se všemi, kteří podobnou zkušenost zažili. Tento člověk se chce setkat s Kristem, ale zároveň se setkává i s "celým křesťanským světem, s apoštoly, světci, s bratry v Kristu, živými i zemřelými. K církvi patří nejen žijící pokolení, ale i všechna pokolení zemřelá, i ta žijí spolu s církví, s nimi se všemi trvá skutečné společenství.

Question: Jaké problémy Berďajev zkoumal?

Answer: vztahu církve s okolní realitou


Kalorie

Context: Kalorie Nutriční údaje na balíčku rýže z Velké Británie Kalorie (značka cal) je jednotka energie, dnes již většinou nahrazená joulem, který je jednotkou soustavy SI. Kalorie patří mezi tzv. zakázané jednotky. V praxi se objevuje hlavně při vyjadřování energetické hodnoty potravin (kde se ovšem obvykle používá její násobek kilokalorie). Existovalo mnoho různých definic kalorie, dnes se používá následující: Kalorie je množství energie, které dokáže zvýšit teplotu 1 gramu vody ze 14,5 °C na 15,5 °C. Jelikož měrná tepelná kapacita vody je asi 4185 J·kg−1·K−1, platí tedy, že 1 cal ≈ 4,185 J Důvodem uvedení přesné teploty v definici je fakt, že měrná tepelná kapacita je mírně závislá na teplotě, takže bez udání počáteční teploty by jednotka nebyla přesně určena. Původní kalorii definoval francouzský chemik Henri Victor Regnault jako množství tepla, potřebného k ohřátí 1 g vody z 0 °C na 1 °C. Později byla definována střední kalorie jako setina tepla, potřebného k ohřátí gramu vody z 0 °C na 100 °C. Nakonec byla přijata definice uvedená v úvodu tohoto článku, odpovídající skoro přesně střední kalorii.

Question: Jakou značku má kalorie?

Answer: cal


Extensible Messaging and Presence Protocol

Context: Chce si povídat s Romeem, jehož JID je romeo@montek.com. Když Julie napíše zprávu a pošle ji Romeovi, provede se několik akcí: XMPP klient Julie pošle její zprávu serveru Kapuletova.cz. Pokud je Montek.com blokován, zpráva je smazána (zpět je zasláno chybové hlášení). Server Kapuletova.cz otevře spojení k serveru Montek.com a předá mu zprávu. Server Montek.com doručí zprávu klientovi Romea. Pokud je server Kapuletova.cz na Montek.com blokován, zpráva bude smazána (zpět je zaslána chybová hláška). Pokud není Romeo právě připojen, zpráva se uschová (na montek.com) a bude doručena při nejbližší příležitosti. Jabber ID neboli také JID jsou uživatelská jména, pomocí kterých se přistupuje k XMPP účtu. Obvykle se skládají ze tvaru uzivatel@domena/zdroj. Jsou podobná e-mailovým adresám. Část zdroj dovoluje uživateli individuální připojení na jeden účet z více míst. Například uzivatel@domena/doma a uzivatel@domena/prace. Zdroj není nutný uvádět pro kontaktování uživatele, ale může být vyžadován například při přenosu souborů. JID může, až na několik výjimek, obsahovat libovolné znaky unicode, tzn. i česká písmena s diakritikou. rok 1998 – Jeremie Miller založil projekt Jabber. srpen 1999 – Jeremie podepsal prohlášení zaručující podporu Jabber komunity IETF standardizaci. květen 2000 – Uvolněn první software. červen 2000 – Jeremie a další členové projektu Jabber se upsali koncepci IMPP dokumentující Jabber protokol. Kvůli nesoustředěnosti tehdejší komunity se však nepodařilo plně následovat IMPP či jiné IETF snahy. rok 2001 – Vytvořena Jabber Software Foundation (JSF) pro zajištění organizace nad rostoucím počtem open source projektů a komerčních entit budujících či používajících technologie XMPP. Jedním z hlavních cílů JSF byla dokumentace XML protokolu a jeho další rozvíjení. únor 2002 – Nově podepsána koncepce IETF. Výsledkem úspěchu tohoto podpisu bylo rozhodnutí prozkoumat možnosti zformování IETF Working Group pro diskuse o Jabber protokolu pod názvem XMPP, výsledkem čehož byly podepsány tři nové koncepce 21. 6. 2002 29. leden 2004 – IESG uznala XMPP Core a XMPP IM jako.

Question: Pomocí čeho se přistupuje k XMPP účtu?

Answer: Jabber ID neboli také JID jsou uživatelská jména


Riste Naumov

Context: Riste NaumovOsobní informace Datum narození 14. dubna 1981 (39 let) Místo narození Štip, Jugoslávie Výška 183 cm Klubové informace Současný klub Bregalnica Stip Číslo dresu 18 Pozice útočník Mládežnické kluby FK Bregalnica Štip Profesionální kluby Roky Klub Záp. (góly) 1999-20002000-20032003-20062006-200820082008-20092009-201220122012-FK Bregalnica ŠtipFK Cementarnica 55 SkopjeFK VardarAC OmoniaEthnikos Achnas FK Viktoria ŽižkovSK Slavia PrahaFC Spartak TrnavaBregalnica Stip 76 (19) 79 (41) 06 0(1) 16 (12) 22 (10) 013 0(3) Reprezentace** Roky Reprezentace Záp. (góly) 2006-Severní Makedonie03 0(0) Další informace → Šipka znamená hostování hráče v daném klubu. Některá data mohou pocházet z datové položky. Riste Naumov (* 14. dubna 1981, Štip) je severomakedonský fotbalista, který v současnosti působí v týmu Bregalnica Stip. Má za sebou i několik startů v severomakedonské fotbalové reprezentaci. Do týmu českého mistra Slavie přestoupil v zimě 2009 z Viktorie Žižkov, kde v sezóně 2008/09 nastřílel 10 branek a stal se tak jedním z nejlepších střelců tohoto ligového ročníku. Ve Slavii podepsal dvouletou smlouvu s roční opcí.[1] 13. března 2010 při zápase Slavia Praha – FK Teplice (0:0) byl po zákroku teplického hráče Martina Kleina odvezen přímo z hrací plochy sanitkou do nemocnice se zlomeninou holenní a lýtkové kosti, kde se ještě téhož dne v noci podrobil operaci.[2] Do konce sezony 2010/2011 už se v sestavě Slavie i díky dlouhé rehabilitaci neobjevil. Přestože mu bylo svoleno následně hledat si jiné angažmá, úspěch neměl a dnes opět pokračuje ve Slavii, když začátkem listopadu 2011 poprvé od svého zranění nastoupil za divizní B-Tým v utkání proti FK Tachov. Odkazy Reference ↑ Riste Naumov a Ondřej Čelůstka slávisty Archivováno 8. 7. 2009 na Wayback Machine slavia.cz, 29. června 2009↑ PAVLIS, Zdeněk. Zdrcený Klein se nad Naumovem s nadvakrát zlomenou nohou kál: Přísahám, nebyl to úmysl! [online]. Sport.cz, 2010-3-13 [cit. 2010-03-14]. Dostupné online. Externí odkazy Riste Naumov na FotbalPortal.cz Profil hráče na iDNES.cz Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Proč nemohl do konce sezóny 2010/2011 Riste Naumov hrát fotbal?

Answer: Do konce sezony 2010/2011 už se v sestavě Slavie i díky dlouhé rehabilitaci neobjevil.


Fiat Coupé

Context: 1998 Karosárna Pininfarina Příbuzné vozy Fiat Barchetta Karoserie kupé Designér Chris Bangle Platforma Fiat Tipo Technické údaje Délka 4 255 Šířka 1 766 Výška 1 340 Rozvor 2 540 Objem zavaz. prostoru 295 l Počet míst 4 Objem nádrže 63 l Některá data mohou pocházet z datové položky. Fiat Coupé (typ 175) byl dvoudveřový čtyřmístný osobní automobil provedení kupé, které bylo vyráběno italskou automobilkou Fiat v letech 1994-2000, představeno bylo roku 1993 na bruselském autosalonu. Design navrhl Chris Bangle ze STILO FIAT centra, interiér vytvořil Pininfarina. Ve své době byl Fiat Coupé nejrychlejším evropským automobilem s pohonem předních kol a je nejrychlejším sériovým Fiatem všech dob. Historie Tato část článku potřebuje úpravy. Můžete Wikipedii pomoci tím, že ji vylepšíte. Jak by měly články vypadat, popisují stránky Vzhled a styl, Encyklopedický styl a Odkazy. Konkrétní problémy: redukce podružností a neency Fiat Coupé vznikl z požadavku vedení automobilky na výrobu levného lidového sportovního automobilu na osvědčené platformě Tipo/Tempra modifikované pro Fiat Bravo/Brava/Marea/Barchetta, Alfa Romeo 145/146/155 a Lancia Dedra. Navazoval na slavné modely lidových sportovních automobilů Fiat šedesátých a sedmdesátých let. Byla vytvořena společná platforma Fiat Coupé/Lancia Delta Nuova, která sdílela stejné podvozkové díly (širší přední kovaná ramena s tvrdším uložením, silnější stabilizátor a vzadu odlišná geometrie uložení ramen) a značnou část mechaniky. Výroba Coupé byla z důvodu menšího objemu produkce a mnoha odlišností svěřena dílnám Pininfarina, díky čemuž byly vozy na kvalitativně velmi vysoké úrovni. Dvoudveřové kupé nabízí řadu pozoruhodných detailů, jako například umístění velkého víčka nádrže na zadním blatníku, řešení zadních svítilen, umístění klik dveří ve sloupku střechy (obdobně jako později Alfa Romeo 156), či horizontální pás táhnoucí se přes celou šíři přístrojové desky a vyvedený v barvě karoserie. Překvapivě velký je u kupé zavazadlový prostor svým objemem 295 dm³ a vytvořeným dvoutřetinovým průchodem pro objemné či dlouhé předměty pevnou příčkou za zadními sedadly. Podvozek se vyznačoval nízkou světlostí a tuhou charakteristikou odpružení, hřebenové řízení s hydraulickým posilovačem bylo přesné a mělo ostřejší charakteristiku. Ačkoli zadní náprava je konstrukčně poměrně jednoduchá a levná, autoři chytře usadili robustní nápravnici do čtveřice silentbloků a vlastní vlečená ramena byla uložena "na tvrdo" ve valivých ložiskách, takže jízdní vlastnosti vozu byly i díky nízkému těžišti překvapivě dobré.

Question: Byl Fiat Coupé čtyřdveřový automobil?

Answer: Fiat Coupé (typ 175) byl dvoudveřový čtyřmístný osobní automobil provedení kupé, které bylo vyráběno italskou automobilkou Fiat v letech 1994-2000, představeno bylo roku 1993 na bruselském autosalonu.


Informatika

Context: Informatika i informační věda jsou však v České republice i dalších zemích chápány jako zcela samostatné vědní a studijní obory a jejich smysl, náplň a poslání se tak značně liší. Zatímco předmětem a východiskem informatiky je počítač a jeho technické a programové vybavení, informační věda se zabývá informacemi a psycho-sociálními aspekty jejich působení jako takovými, tj. zabývá se zákonitostmi procesů vzniku, zpracování, měření, kódování, ukládání, transformace, distribuce a recepce informací ve společnosti. Informační věda tak, podobně jako ostatní neinformatické společenskovědní, humanitní i přírodovědné obory, pouze využívá práce a výsledků informatiky (počítačové vědy) v podobě využívání hardware a software, které informatika vytvoří, za účelem zkoumání informací a psychosociálních aspektů jejich vzniku, zpracování, měření, kódování, ukládání, transformace, distribuce a recepce ve společnosti. Informační věda a informatika (počítačová věda) jsou, podobně jako v češtině, terminologicky rozlišovány i v dalších jazycích, a to: v angličtině: informační věda jako Information science informatika jako Informatics matematická informatika (počítačová věda. ) jako Computer science v němčině: informační věda jako Informationswissenschaft informatika (počítačová věda) jako Informatik ve francouzštině: informační věda jako Science de l'information nebo Sciences de l'information et des bibliothè či Sciences de l. 'information, documentation, popřípadě Sciences de l'information et de la communication (tj. vědy o informacích a knihovnách či vědy o informacích a dokumentaci, popřípadě vědy o informacích a komunikaci) informatika (počítačová věda. ) jako L'informatique ve slovenštině: informační věda jako Informačná veda informatika (počítačová věda) jako Informatika nebo Veda o počítačoch aj. Informační technologie (IT) – anglicky information technology Informační technologie studují vše, co se týká fungování počítačů po technické stránce. Název je odvozen od slova informace, jelikož počítače nepracují s ničím jiným, než s daty (informacemi). Teorie informace – anglicky information theory Teorie informace je věda spojující aplikovanou matematiku a elektrotechniku za účelem kvantitativního vyjádření informace.

Question: Jak se jmenuje vědec zabývající se informatikou?

Answer: informatik