George Gordon Byron

Context: George Gordon Noel Byron, lord Byron (22. ledna 1788 Londýn - 19. dubna 1824 Messolonghi, Řecko) byl anglický básník, filhelén a přední představitel romantismu v literatuře. Mezi jeho nejznámější díla patří Childe Haroldova pouť (popsáno níže) a satirický veršovaný román Don Juan, který zůstal nedokončený. Je považován za jednoho z největších evropských básníků. Lord Byron proslul nejen svým dílem, ale i svým způsobem života, který zahrnoval extravagantní výstřelky, mnoho milostných skandálů, dluhy, rozvod a obvinění z incestu a sodomie. Jeho bývalá milenka lady Caroline Lambová o Byronovi prohlásila, že je "šílený, zlovolný a je nebezpečné ho znát". Byron působil jako vůdce jedné ze skupin italských karbonářů během bojů s Rakouskem. Později se účastnil bojů proti Turkům během řecké války o nezávislost, pročež je považován za řeckého národního hrdinu. Zde hojně přispíval svými financemi, aby podpořil hnutí odporu proti turecké nadvládě. Svou obětí dopomohl Řecku získat po staletém područenství v rámci Osmanské říše znovunabýt svobodu. Zemřel v Messolonghi na řecké půdě. Byl skotského původu a původně se jmenoval George Gordon Byron. V roce 1809 zdědil titul anglického barona a stal se 6. baronem Byronem z Rochdale. Od roku 1822 se na základě poslední vůle své zemřelé tchyně lady Milbanke jmenoval George Gordon Noel, 6. baron Byron. Jeho dcera Ada Lovelace byla matematička a spolupracovala s Charlesem Babbagem na sestrojení analytického stroje, což byl předchůdce dnešních počítačů. Celý Byronův život byl silně ovlivněn vrozenou nemocí nohy, která ho velmi trápila. Jeho chůva jej jako malého chlapce vedla k náboženství. Rád četl historické a rytířské romány, odtud zřejmě pocházejí rytířské ideály pozdějšího básníka. Okolo třináctého roku zdědil po prastrýci titul barona a pozemky a brzy na to se přestěhoval do Newstadského opatství. Starost nad ním převzala sestra jeho původní chůvy. Nová chůva byla původkyní jeho předčasné pohlavní iniciace. Do domu vodila různé hosty z okolních krčem. Odtud pramení některé zvláštnosti v jeho chování. Tehdy získal silný odpor k pokryteckému náboženskému moralismu. V roce 1801 nastoupil do prestižní soukromé školy v Harrow, kde zůstal do roku 1805. Mezi spolužáky se prosadil sportovními výkony, sečtělostí a duševními schopnostmi. Zamiloval se do dívky ze sousedního panství.

Question: Jak se jmenuje román George Gordona Noela Byrona?

Answer: Childe Haroldova


Context: Mistrovství světa v rychlobruslení na jednotlivých tratích 2013 se konalo ve dnech 21.–24. března 2013 v rychlobruslařské hale Adler-Arena v ruském Soči. Jednalo se o 15. mistrovství světa v rychlobruslení na jednotlivých tratích. Českou výpravu tvořily Karolína Erbanová (500 m, 1000 m, 1500 m) a Martina Sáblíková (3000 m, 5000 m; kvalifikovala se i na trať 1500 m, trenér ji ale odhlásil). == Muži == === 500 metrů === Závodu se zúčastnilo 24 závodníků. === 1000 metrů === Závodu se zúčastnilo 24 závodníků. === 1500 metrů === Závodu se zúčastnilo 24 závodníků. === 5000 metrů === Závodu se zúčastnilo 23 závodníků. === 10 000 metrů === Závodu se zúčastnilo 14 závodníků. === Stíhací závod družstev === Závodu se zúčastnilo osm týmů. == Ženy == === 500 metrů === Závodu se zúčastnilo 24 závodnic. === 1000 metrů === Závodu se zúčastnilo 22 závodnic. === 1500 metrů === Závodu se zúčastnilo 18 závodnic. === 3000 metrů === Závodu se zúčastnilo 24 závodnic. === 5000 metrů ===

Question: Účastnila se Martina Sáblíková Mistrovství světa v rychlobruslení 2013.

Answer: Českou výpravu tvořily Karolína Erbanová (500 m, 1000 m, 1500 m) a Martina Sáblíková (3000 m, 5000 m; kvalifikovala se i na trať 1500 m, trenér ji ale odhlásil).


Ovoce

Context: Tento princip hrál roli v primární evoluci ovocných plodů, zejména ve vzniku sladkých (kaloricky bohatých) lesních plodů. === Počátky pěstování === Pěstování ovocných druhů se vyvinulo ze zvyklostí lovců a sběračů. Vůbec první záměrnou selekci pěstovaných druhů můžeme zaznamenat v perském listu India. V případě ovoce následně docházelo vlivem lidského umělého výběru ke zvětšování plodů a zmenšování semen, vlivem křížení také byly šlechtěny nové druhy, což můžeme dnes vidět na rozdílu mezi planými a kulturními druhy. Zdokonalovaly se i samotné techniky pěstování od speciálního náčiní na sběr, až ochranu před hmyzími škůdci i ptactvem. V rámci kolumbovské výměny se také do Evropy dostalo mnoho nových druhů jako ananas nebo kukuřice a vedle zlepšení zdravotní péče všechny tyto faktory pomohly na konci 18. století výraznému nárůstu obyvatelstva. Už v devatenáctém století se objevili snahy o aplikaci přirozeného výběru na hospodaření s rostlinami (dnes známo jako zelená revoluce) a v procesu globalizace se ovocné druhy rozšířili po celém světě. Kromě změn v koncentraci a velikosti plodů bylo také zjištěno, že jsou adaptačně plastičtější. === Situace dnes === Takzvané pokojové rostliny většinou původně pochází z tropů, kde je celoročně stejná teplota kolem 20 stupňů, lze dnes běžně zakoupit do prostředí domácnosti. Dnes sady často odkupují semena od specializovaných firem a i samotný sběr je do značné míry zautomatizován Ve dvacátém století se poprvé objevil i například bezpeckatý pomeranč a jeho větve byly nařízkovány na pomerančovníky po celém světě. Od 20. let se mezi zemědělci rozšiřují i metody využívající mutageneze. V poslední době se také výzkumné týmy zaměřují na "pěstování" mutací proti suchu a vedru s očekávanou aplikací ve vývoji adaptací na globální oteplování nebo ve vesmírné kolonizaci. == Ovocné druhy == === Pomologické členění === Pomologie je nauka o odrůdách. Podle pomologického členění i hospodářského hlediska se ovocné druhy dělí na jádroviny, peckoviny, skořápkoviny a drobné ovoce. ==== Jádroviny ==== Jádroviny jsou skupinou rostlin, dřevin, která je používána v ovocnářství pro snadnější označení některých ovocných druhů v čeledi růžovitých (Rosaceae). Jde o rozdělení podle plodu. Je založeno na poznání, že plod rostliny je jedlý pro člověka, s více či méně pevnou jedlou dužninou, a obsahuje více či méně jader. Plodem jádrovin je malvice. Lze shrnout, že některé rostliny, jejichž plodem jsou jedlé malvice, jsou označeny jako jádroviny.

Question: Jak se nazývá nauka o odrůdách?

Answer: Pomologie


Bible

Context: Proto je možné setkat se s více než jedním označením téhož verše. V těchto případech je třeba zjistit, jaké textové verze vydavatelé používají. Odlišné dělení na kapitoly mají některé východní jazykové verze, zvláště syrské překlady. Biblické spisy jsou jak v chápání judaismu, tak v křesťanském chápání sbírkou svědectví o Božím zjevení, neboli o lidské zkušenosti s Bohem. Církev měla v celých svých dějinách k Písmu svatému úctu, neboť věří, že se v textech Písma setkává s Božím slovem; některé církevní dokumenty dokládají, že k Písmu má církev podobnou úctu jako např. Římskokatolická církev k eucharistii. To, co je v Bibli zaznamenáno, je podle církve zaznamenáno z vnuknutí Ducha svatého (označováno jako inspirace Písma). Bůh si, jak věří křesťané, vybral lidské autory k jejich sepsání a skrze ně na sepsání textu působil. Proto také církev věří, že to, co biblické spisy tvrdí, je spolehlivé, věrné, bez omylu a pravdivé, a to i v případě, kdy by byla některá tvrzení vnitřně rozporná. Pravdivostí se ale nemyslí nutně doslovný smysl (bibli nepovažují křesťané např. za učebnici biologie), ale ten smysl, který vypovídá o Bohu a Božích věcech. Některé církve či někteří křesťané chápou bibli jako absolutně přesnou (ve věcech, o kterých hovoří), s tím, že lidé ji mohou chybně interpretovat (jako příklad uveďme známý spor o heliocentrickou soustavu). Některé církve vzešlé z protestantské reformace trvají na doslovné inspiraci textu Bohem, toto pojetí je označováno jako biblický fundamentalismus. Přestože jednotlivé knihy bible pocházejí z různých historických období, křesťané věří, že bible předává jisté ucelené poselství. V jistém okamžiku (na počátku) dějin lidé odmítli Boží plán a zhřešili. Protože všichni lidé zhřešili, a nikdo z nich tak nemohl přijít přímo k Bohu, Bůh se dával člověku poznat srozumitelným způsobem. Aby Bůh mohl člověka zachránit, povolal si Abraháma a jeho potomstvo, aby se stali prostředkem záchrany celého lidstva. Z téhož důvodu daroval Bůh prostřednictvím Mojžíše izraelskému národu zákon a uzavřel s ním smlouvu. Izraelský národ se v průběhu svých dějin odvracel od Boha a zase se k němu navracel. V této době Bohem poslaní proroci, kromě napomínání Izraelců, aby se navrátili k Bohu, poukazovali také na to, že v zákonu, který Bůh lidem dal, nejsou pouze samoúčelné příkazy, ale že zákon odráží něco z vlastností Boha, který je dobrý a touží po co největším dobru pro člověka.

Question: Pocházejí jednotlivé knihy Bible z různých historických období?

Answer: Přestože jednotlivé knihy bible pocházejí z různých historických období, křesťané věří, že bible předává jisté ucelené poselství.


Antonín Benjamin Svojsík

Context: Profesor Antonín Benjamin Svojsík (5. září 1876 Praha - 17. září 1938 Praha) byl pedagogem a zakladatelem junáctví, českého hnutí skautingu, jeho propagátorem a organizátorem. Původním jménem Antonín František Svojsík se narodil jako druhý ze čtyř synů. Jeho starší bratr, kněz Alois Svojsík (1875-1917), se proslavil rozsáhlou publikací Japonsko a jeho lid (1913), která byla zdaleka nejobsáhlejší knihou o Japonsku v češtině z dob Rakouska-Uherska. Krátce po narození až do svých tří let bydlel s rodiči a sourozenci ve Dvoře Králové nad Labem, kde byl jeho otec Antonín Svojsík (13. 1. 1835 Holice - 1.2.1880 Dvůr Králové nad Labem) soudním úředníkem. Po otcově smrti se matka Ludmila přestěhovala zpět do Prahy. Od mládí byl pohybově nadaný a chtěl stát se učitelem tělocviku, což se mu splnilo. Ale také rád zpíval a stal se členem Českého pěveckého kvarteta. Zde také získal jako nejmladší přezdívku Benjamin. Kvarteto se vydalo v roce 1902 na cestu po světě a sklízelo velké úspěchy. Antonín Svojsík několikrát navštívil v dospělosti město svého dětství Dvůr Králové a zúčastnil se Junáckých dnů. Díky svému staršímu bratru Aloisovi a Josefu Meilbeckovi se seznámil se skautingem v roce 1909 a o dva roky později se o prázdninách tehdy 35letý profesor Svojsík z žižkovské reálky vydal do Anglie. Zde navštívil skautský tábor a seznámil se s novými metodami výchovy mládeže. Vrátil se nadšený a začal překládat knihu Scouting for boys od R. B. Powella. Ale uvědomoval si, že není možné přesně přenést anglický skauting do českých poměrů. Knihu nakonec nevydal. Po prázdninách 1911 sestavil pokusnou skautskou družinu z žáků žižkovské reálky. Radil se s významnými odborníky a získal pro spolupráci další známé osobnosti, např. profesory Čádu, Drtinu, Masaryka, Kramáře apod. V roce 1912 vydal knihu "Základy junáctví", do které přispěla řada dalších spisovatelů a profesorů - M. Aleš (nakreslil obálku), A. Jirásek, K. V. Rais, dr. J. Guth-Jarkovský a další. Reakce veřejnosti byla rozporuplná. Např. Humoristické listy označily skauty jako moderní cikány, jiní zachovávali zdrženlivý postoj. V roce 1912 o prázdninách vedl první skautský tábor nedaleko hradu Lipnice. Tábor měl 13 účastníků, jeho průběh Svojsík vylíčil v brožurce Den v táboře Junáků.

Question: Kdy se narodil Antonín Benjamin Svojsík?

Answer: 5. září 1876


Coco Chanel

Context: Coco Chanel, vlastním jménem Gabrielle Chanel (19. srpna 1883 Saumur, Pays de la Loire - 10. ledna 1971 Paříž) byla francouzská módní návrhářka, která je považována za klíčovou osobnost v oblasti utváření šatníku moderní ženy. Se svou haute couture udávala od poloviny 20. století tón světovému módnímu průmyslu. Narodila se ve Francii roku 1883 jako druhá dcera podomního obchodníka Alberta Chanela a jeho družky Jeanne Devolle. Rodiče vstoupili do manželství až v roce 1884. Měla čtyři sourozence: dvě sestry, Julii a Antoinettu, a dva bratry, Alphonse a Luciana. Po smrti matky v roce 1895, tedy v jejích dvanácti letech, dal otec všechny své děti do klášterního sirotčince v Aubazine. Společně se sestrou Julií byla později přijata do klášterní školy. Ve dvaceti letech začala pomáhat své tetě v obchodě s oděvy v obci Moulins a záhy si získala pověst mimořádně schopné švadleny. V letech 1905-1908 si po večerech navíc přivydělávala zpěvem v kavárnách a nočních podnicích, které se nacházely buď přímo v Moulins, nebo ve Vichy. Zde také získala svou přezdívku Coco, což ve francouzštině znamená dušička nebo miláček. V lázeňském městě Vichy se seznámila se synem z průmyslnické rodiny a chovatelem koní Etiennem Balsanem.

Question: Kdo byla Coco Chanel?

Answer: francouzská módní návrhářka


Vlak

Context: Vlak je jedno nebo několik pevně spojených vozidel, která jsou určená pro pohyb po železniční trati nebo jiné pevné dráze. Někdy se však slovo používá i pro mimodrážní jízdní soupravy, které délkou nebo vzhledem kolejový vlak připomínají (silniční vlak, silniční vláček). Ve starší češtině slovo označovalo náčiní, na němž se něco vláčí, a to z původního dějového jména volkъ, označujího vlečení. Dnešní význam vznikl jako kalk německého slova der Zug (tah i vlak). Zpočátku bývaly vlaky v průmyslovém i veřejném provozu velmi krátké a tažené koňmi (koněspřežná dráha). Později nastoupila parní lokomotiva, která umožnila vléci více železničních vozů a těžší vlaky i vozy. V průběhu 20. století byly parní lokomotivy vytlačovány dieselovými a elektrickými lokomotivami. V osobní železniční dopravě se kromě tradičních vlaků vedených lokomotivou prosadily dieselové i elektrické motorové vozy a ucelené obousměrné vlakové jednotky. U tramvajových vlaků směřuje vývoj opačným směrem a původně převažující obousměrné motorové vozy byly postupně téměř vytlačeny jednosměrnými, přičemž elektrická trakce se stala standardem. Podle českých obecně závazných drážních předpisů je vlak skupina (souprava) spojených drážních vozidel (zpravidla kolejových), z nichž alespoň jedno je hnací respektive trakční, opatřená předepsanými návěstmi (např. začátek a konec vlaku) a vlakovým doprovodem (tzv. vlakové náležitosti) a jedoucí podle jízdního řádu nebo podle pokynů osoby odborně způsobilé k řízení drážní dopravy (například výpravčího nebo dispečera), nebo samostatné drážní vozidlo s vlastním pohonem (hnací nebo speciální).

Question: Bývaly zpočátku vlaky tažené koňmi?

Answer: Zpočátku bývaly vlaky v průmyslovém i veřejném provozu velmi krátké a tažené koňmi (koněspřežná dráha).


Polyethylen

Context: High density cross-linked polyethylenePE-HDXL Cross-linked polyethylenePE-X nebo XLPE Medium density polyethylenePE-MD Low density polyethylenePE-LD Linear low density polyethylenePE-LLD Very low density polyethylenePE-VLD Využití Lze využít polymerace za nízkého tlaku (vznikne polymer s lineárním řetězcem, značka lPE – liten) nebo za vysokého tlaku (vznikne polymer s rozvětveným řetězcem, značka rPE – bralen). Při výrobě lze využít vstřikování a vytlačování. Je odolný vůči kyselinám i zásadám, použitelný do teploty kolem 80 stupňů Celsia. Vyrábí se z něj smrštitelné fólie, roury, ozubená kola, ložiska, textilní vlákna, nejrůznější hračky, sáčky (mikroten) a elektrotechnická izolace.[2] Rozlišují se dva základní druhy polyethylenu: PE-LD (s nízkou hustotou) a PE-HD (s vysokou hustotou). PE-HD má vysoký stupeň krystality, což způsobuje jeho vysokou chemickou odolnost a odolnost proti rozpouštědlům. Podmínkou vysokého stupně krystality je linearita a stereoregularita řetězců, čehož se dosahuje při polyinzerci. PE-HD se používá i při výrobě kompozitního materiálu na bázi dřeva – woodplastic, který se používá jako náhrada dřeva v mnoha oborech. Polyethylen je v současnosti nejpoužívanějším polymerem na světě. Jeho zásluhou předčila již v roce 1979 produkce plastů celosvětovou výrobu oceli. Jeho roční produkce je odhadována na více než 60 milionů tun.[1] Reference 1 2 Miroslav Šuta: Chemické látky v životním prostředí a zdraví, Ekologický institut Veronica, Brno 2008, ISBN 978-80-87308-00-4↑ Nejpevnější syntetické vlákno (anglicky): http://www.dsm.com/en_US/html/hpf/home_dyneema.htm

Question: Jakou zkratku má polyethylen?

Answer: PE


Belgie

Context: Belgie hraničí s Francií (620 km) na jihu, s Lucemburskem (148 km) a Německem (167 km) na východě a s Nizozemskem (450 km) na severu. Ze severozápadu omývá Belgii Severní moře (66 km). Belgie je členskou zemí Evropské unie a Severoatlantické aliance (NATO). V zemi jsou tři oficiální jazyky: nizozemština, francouzština a němčina. Kulturně, politicky a sociologicky se Belgie skládá ze dvou velkých společenství, nizozemsky mluvících Vlámů a frankofonních Valonů, v zemi žije také menší německá komunita. Belgická federace se skládá ze 3 společenství, rozdělených podle jazykového principu, Vlámského společenství (niz. Vlaamse Gemeenschap) Francouzského společenství (fr. Communauté francaise) Německojazyčného společenství (něm. Deutschsprachige Gemeinschaft) a ze 3 regionů, rozčleněných podle. principu územního: Vlámský region (Flandry, niz. Vlaams Gewest, něm. Flandern) Valonský region (fr. Région Wallonne, něm. Wallonie) Region Brusel-hlavní město (niz. Brussels Hoofdstedelijk Gewest, fr. Région de Bruxelles-Capitale,. něm. Die Region Brüssel-Hauptstadt) Každý region a každé společenství má svůj vlastní legislativní orgán – parlament, a orgán exekutivní – vládu (či radu), s výjimkou Vlámska a Vlámského společenství, které mají vládu i parlament dohromady. Včetně orgánů federálních tak v Belgii působí 6 vlád a 6 parlamentů zároveň. Patronem Belgie je svatý Josef, národní heslo zní Jednota posiluje (niz. Eendracht maakt macht, fr. L'union fait la force, něm. Einigkeit macht stark). Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny Belgie.

Question: Kdo je patronem Belgie?

Answer: svatý Josef


Morčák velký

Context: Morčák velký (Mergus merganser) je velký vrubozobý pták z čeledi kachnovití s rozsáhlým areálem rozšíření. Hojně se vyskytuje na velkém území Evropy, Asie a Severní Ameriky (viz mapka níže). == Popis == Délka těla: 58 – 80 cm Rozpětí křídel: 100 cm Hmotnost: 1100 – 2000 g Morčák velký je o něco větší než kachna divoká. Má dlouhé tělo, velkou hlavu a tenký, na konci zahnutý zobák s pilovitými okraji pro lepší uchopení kořisti. Ve svatebním šatě má samec lesklou, tmavě zelenou hlavu, šedozelený hřbet, sněhově bílé boky a červené končetiny a zobák. Samice není zdaleka tak výrazně zbarvena, ale i přesto působí půvabným dojmem hlavně díky odstávajícím perům v týle, která nejsou u samce tak nápadná. Je celá šedá s hnědou hlavou a stejně jako samec má červený zobák a končetiny. Po zbytek roku jsou obě pohlaví zbarvena stejně. == Chování == Morčáka velkého nalezneme na jezerech a pomalu tekoucích řekách, velice často bývá chován jako okrasný pták v parkových jezírcích. Je částečně tažný, jedinci ze severoevropských oblastí na zimu migrují do střední a jižní Evropy, kde se zdržují od listopadu do března.

Question: Jakou barvu má hlava Morčáka velkého?

Answer: tmavě zelenou


Slunce, seno a pár facek

Context: Slunce, seno a pár facek je pokračování velmi úspěšné české filmové komedie z roku 1989 Zdeňka Trošky. Komedie byla opět situována do malé vesnice Hoštice, kde byla i natáčena. == Děj == Blažena a Miluna se nemají příliš v lásce. Babička v posteli na kolečkách neustále tropí blbosti, aby si nemusela vzít medicínu od doktora Kroupy (Josef Stárek). Venca Konopník si chce vzít těhotnou Blaženu, ale Miluna to chce překazit. Po vsi se rozšíří fámy, které vydá do placu Miluna, rozpoutají mezi rodinami Konopníkových a Škopkových pořádnou bitvu. Fámy říkají, že Venca má dítě s Ing. Tejfarovou. Jednoho dne navštíví živočicháře Béďu Gábina Tejfarová. A problém ve vztahu živočicháře Bédi a účetní JZD Evičky nenechá na sebe dlouho čekat. Gábina narazí do faráře, který jel na kole. Odveze ho do vsi a zajede za Milunou. Ty fámy se dostanou až k uším Škopkové, které to řekne Keliška z fary. Škopková i Konopnice jdou do místní hospody, kde Maruška Škopková začne Miluně nadávat. A tak si Škopkovi a Konopníkovi vyřizují mezi svými dětmi tu záležitost. Maruš sežene napřed pro Blaženu tlustého Josefa a pak doktora Karla Kroupu. Při Blaženě stojí řídící Václavka Hubičková (Jiřina Jirásková) a Josef. Blažena požádá tlustého Josefa o službu. Josef jede do Bavorova pro výzdobu a Blažena má jet též. Jede také Venca a řídící Václavka. V Bavorově se provdá za Vencu. Když se vrátí domů, Blažena řekne, že si doktora nevezme. A Škopková začne řádit. Když se na svatbě Blaženy s doktorem strhne pořádná bitka, oddávající řekne, co se z oddacího listu dozvěděl a řídící Václavka to potvdila. Řídící Václavka odchází spolu s doktorem, který dostal od Blaženy košem. == Obsazení == == Citáty == "Co pořád vidíš na tom chlastu? " (Škopková) - "Já ti to řeknu a ty začneš chlastat taky." (Škopek) "Prosímvás, točí to televize, tak se učešte, máte-li hřeben! " (Škopková) "Už se perou, už se perou! Já to říkala od začátku, že si čumáky rozbijou! " (babička na schodech) "Inženýrka, to je něco. Auto má z Tuzexu, peněz jako šlupek! " (Konopnice) "...a když vy inženýrku, tak my.... To budete koukat." (Škopková)

Question: Kdo režíroval Slunce,seno a pár facek?

Answer: Zdeňka Trošky


Osamu Tezuka

Context: Osamu Tezuka (japonsky 手 治 Tezuka Osamu, 3. listopadu 1928 Tojonaka, Osaka – 9. února 1989) byl japonský umělec, animátor, producent a doktor (lékařskou praxi však nikdy nevykonával), který se proslavil především svými manga příběhy. Mezi jeho nejznámější díla patří Tecuwan Atomu či Janguru Taitei. Díky novátorským postupům ve svých mangách je často nazýván Bůh mangy nebo japonský Disney. Je pohřben v tokijském chrámu Souzen-dži. Osamu Tezuka byl nejstarší ze tří synů Tezuky Jutaky. Narodil se ve městě Tojonaka v Osacké prefektuře, později, v roce 1933 se jeho rodina přestěhovala do města Takarazuka v prefektuře Hjogo. Navštěvoval základní školu v Osace, kde pod dohledem svého učitele jménem Inui Hideo nakreslil svůj první příběh ve stylu manga - Pin Pin Sei-čan. Později, ve svých jedenácti letech, nakreslil další krátké příběhy, které se mezi žáky i učiteli staly velmi populární. V této době se Tezuka začal zajímat o hmyz a podle svého nového zájmu si zvolil pseudonym, Osamu, pod kterým od té doby začal tvořit. Jméno Osamu Tezuka se píše v kandži jako 手 治. Jeho pravé jméno je 手 治 Tezuka si přidal poslední znak 虫, což znamená hmyz. Zájem o život hmyzu se tak promítl i do příběhů, které kreslil.

Question: Co patří mezi nejznámější díla Osamua Tezuky?

Answer: Tecuwan Atomu či Janguru Taitei


Zlín

Context: Od 14. června 1964 se Gottwaldov členil na 12 částí obce: kromě dosavadních sedmi (Zlín, Zlínské Paseky, Prštné, Louky, Mladcová, Příluky, Malenovice) nově ještě Jaroslavice, Kudlov a Tečovice (obce těchto jmen však byly podle vyhlášky připojeny již 1. ledna 1949) a Lhotka a Chlum. Dne 15. června 1976 k dosavadním 12 přibylo 8 nových částí obce: Březnice, Klečůvka, Kostelec, Lípa, Lužkovice, Salaš, Štípa a Želechovice nad Dřevnicí. K 1. lednu 1980 se počet částí obce zvýšil na 23; přibyly Karlovice, Ostrata a Velíková. K 1. červenci 1980 přibyla Lhota a počet částí obce se tak zvýšil na 24, k 1. lednu 1990 pak bylo město přejmenováno na Zlín. K 24. listopadu 1990 se počet částí obce snížil na 21: osamostatnily se Lhota, Lípa a Tečovice. K 1. lednu 1992 se osamostatnily Karlovice, k 1. lednu 1993 Březnice, k 1. lednu 2001 Ostrata. K 22. květnu 2003 zanikla část obce Zlínské Paseky a počet částí obce tak poklesl na 17. K 1. lednu 2009 se na základě referenda ze 17. května 2008 osamostatnily Želechovice nad Dřevnicí. Od roku 2009 se město skládá z 15 katastrálních území, která až na dvě výjimky odpovídají členění města na 16 místních částí: Zlín (stejnojmenná místní část zahrnuje též část k. ú. Příluky u Zlína) Prštné (též místní část). Louky nad Dřevnicí (místní část Louky) Mladcová (též místní část) Příluky u Zlína (místní část Příluky, část k. ú. spadá do místní části Zlín) Jaroslavice u Zlína (místní část Jaroslavice) Kudlov (. též místní část) Malenovice (též místní část) Klečůvka (též místní část) Kostelec u Zlína (místní část Kostelec) - do roku 1948 nesla obec název Kostelec u Štípy Lhotka u Zlína (zahrnuje místní části. Lhotka a Chlum) Lužkovice (též místní část) Salaš u Zlína (místní část Salaš) Štípa (též místní část) Velíková (též místní část) Altenburg, Německo Groningen, Nizozemsko Chorzów,.

Question: Kdy byla založena Univerzita Tomáše Bati?

Answer: 2001


Jan Evangelista Purkyně

Context: Předjímá tím budoucí Freudovy úvahy o snu, ale i Jungovu teorii kompenzační funkce snu. Ve stati Individuální duševní ústroj člověka (1864–1866) Purkyně rozlišil dvě hlavní metody zkoumání lidské psychiky – antropologickou, která zkoumá souvislost duševních zvláštností s tělesnými, a psychologickou, jež je založena na vlastní vnitřní zkušenosti, na sebepozorování. Třetí možností je fenomenologická metoda, která hledá souvislosti mezi výjevy duševního života. Jako jeden z mála českých vědců přijal ve své době Darwinovu evoluční teorii, což svědčí o jeho otevřenosti. Roku 1850 se Purkyně vrátil na pražskou lékařskou fakultu. Založil fyziologický ústav, nad výzkumem už ale převládala činnost organizační a buditelská. Stal se členem londýnské Královské společnosti, vídeňské a pařížské akademie věd, poslancem zemského sněmu a nositelem Leopoldova rytířského řádu. Jen několik dní před smrtí byl rakouským císařem povýšen do rytířského stavu. Roku 1853 založil časopis Živa. Ve 40. letech 19. století Purkyně sestrojil kinesiskop, u něhož použil rotační závěrku používanou následně u kinematografů. Lze ho považovat i za průkopníka v oblasti animovaného filmu. V roce 1861 nechal podle svých nákresů vyrobit kotouč zobrazující animovanou sekvenci práce lidského srdce. Je to první známý případ užití této techniky (považované v té době za zábavnou hračku) pro výuku vědeckého oboru.

Question: Čím přispěl Jan Evangelista Purkyně k rozvoji animovaného filmu?

Answer: sestrojil kinesiskop, u něhož použil rotační závěrku


Vitamín

Context: Vitamíny (také vitaminy) jsou nízkomolekulární látky nezbytné pro život. V lidském organismu mají vitamíny funkci katalyzátorů biochemických reakcí. Podílejí se na metabolismu bílkovin, tuků a cukrů. Existuje 13 základních typů vitamínů. Lidský organismus nedokáže, až na některé výjimky, vitamíny vyrobit, a proto je musí získávat prostřednictvím stravy. Při nedostatku vitamínů, tzv. avitaminóze, se mohou objevovat poruchy funkcí organismu nebo i vážná onemocnění. Přebytečných vitamínů (hypervitaminóza) rozpustných ve vodě se organismus dokáže zbavit a pokud přestaneme vitamín přijímat, organismus z těla nadbytečné množství vyloučí pomocí moči. U vitamínů rozpustných v tucích to však nefunguje – nejrizikovější je v tomto ohledu vitamín A, u nějž existují případy smrtelných otrav nebo otrav s doživotními následky. Vitamíny jsou nutné pro udržení mnohých tělesných funkcí a jsou schopny posilovat a udržovat imunitní reakce. Vitamin B1 objevil polský biochemik Kazimierz Funk v roce 1912 v otrubách rýže. Funk navrhl název vitamín podle latinského vital a amine = "životně důležité aminy". Ačkoli podle dnešních poznatků nejde o aminy, název se ujal. Tento termín byl později rozšířen na všechny podobné látky (vitaminy A, B, C, ... K a pseudovitamíny).

Question: Jaké reakce katalyzují vitamíny v lidském organismu?

Answer: biochemických


Cytosol

Context: Cytosol se skládá především z vody, dále z rozpuštěných iontů, malých molekul i makromolekul rozpustných ve vodě, jako jsou bílkoviny. Většina rozpuštěných neproteinových molekul má molekulovou hmotnost nepřesahující 300 Da. Přes relativně nízkou velikost molekul je však směs neuvěřitelně komplexní a bohatá na různé typy látek (často metabolitů). Například rostliny jsou schopné vytvářet až 200 000 chemických látek (i když ne všechny budou přítomné v jednotlivé buňce u jediného rostlinného druhu). U bakteriálních buněk druhu Escherichia coli nebo u kvasinky Saccharomyces cerevisiae se odhaduje počet chemických látek na méně než 1000. Většinu cytosolu tvoří voda, až 70% celkového objemu typických buněk. Vnitrobuněčné pH cytosolické vody je 7,4. u lidí se udává rozmezí 7,0-7,4 (v závislosti např. na tom, zda buňka roste). Viskozita cytoplazmy je přibližně shodná s viskozitou čisté vody, nicméně rychlost difuze malých chemických látek cytosolem je asi čtyřikrát pomalejší, než v čisté vodě. Ze 75-80 % se skládá z vody. Je to způsobeno především srážkami s makromolekulami, které v cytosolu jsou zastoupeny ve vysoké koncentraci a znesnadňují volný pohyb. Voda je zcela zásadní pro buněčné děje a důležitá je i její správná koncentrace. Už při poklesu množství vody o 20% se v buňce krevety Artemia zastaví metabolismus, veškeré buněčné děje ustanou při poklesu na 30% normálního stavu. Dle často citovaných údajů je asi 5% vody pevně navázáno na povrch ve vodě rozpuštěných látek (vytváří kolem nich tzv. solvatační obal), zbytek cytosolické vody má běžnou strukturu jako čistá voda. Solvatační voda se nepodílí na osmóze a chová se odlišně i při rozpouštění látek - některé molekuly je schopná zakoncentrovat, ale jiné naopak ze solvatačních obalů vylučuje. Podle názoru jiných vědců se vysoká koncentrace rozpuštěných makromolekul projevuje na vlastnostech v podstatě veškeré vody v cytosolu, nikoliv jen té v bezprostřední blízkosti povrchu makromolekul. Je možné, že buňky obsahují oblasti s vyšší a nižší hustotou vody, což by mělo dalekosáhlé dopady na strukturu a funkci buněk jako takových. Nukleární magnetická rezonance tyto názory však spíše vyvrací; většina (85 %) vody uvnitř buněk se skutečně chová jako čistá voda. Koncentrace iontů uvnitř buněk je často velmi rozdílná od koncentrace iontů mimo buňku (v tzv. mimobuněčném prostoru či prostě v okolním prostředí): Ve srovnání s vnějškem se v cytosolu vyskytuje vysoká koncentrace draselných iontů, naopak sodné ionty jsou zastoupeny méně.

Question: Z kolika procent vody se skládá cytoplazma?

Answer: 75-80 %


Faradayův paradox

Context: Faradayův paradox Faraday paradox - stacionární kartáče a,b; stacionární disk c; rotující magnet d, který působí na disk vektorem magnetické indukce B Faradayův paradox se jeví z pohledu moderní elektrodynamiky jako zcela vyřešený fenomén. Již samotný Michael Faraday na tento problém narazil a nikdy nebyl spokojen s jeho vysvětlením, i když jako první slovně formuloval Faradayův zákon. Později tento zákon matematicky popsal James Clerk Maxwell. Jeho laboratorní podmínky umožnily provést jednoduché experimenty s vodivým diskem, kartáči a magnetem, které jsou schematicky naznačeny ve zjednodušené verzi Faraday generátoru na obrázku 1. Jsou zde tři varianty vzájemné interakce disku a magnetu: disk s kartáči jsou stacionární a magnet se otáčí - neindukuje se žádné napětí disk se otáčí vůči stacionárním kartáčům a magnet je stacionární - indukuje se napětí disk se otáčí vůči stacionárním kartáčům a magnet se otáčí s diskem - indukuje se napětí Vysvětlující teorie se dají rozdělit na dvě linie: ta, která zachovává Faradayův zákon v neměnné podobě. Tato linie je reprezentována moderní teoretickou elektrodynamikou, která se považuje za nejlépe prověřenou disciplínu. Opírá se o relativistické vysvětlení, ve kterém se upřednostňuje inerciální soustava rámu před inerciální soustavou magnetu. Toto vysvětlení vychází z předpokladu zachování kontinuity magnetického pole pro vnitřní i vnější magnetický tok. Hlavním kritériem je pohyb indukčních čar vůči vnějšímu nebo vnitřnímu obvodu, který vodič s generátorem uzavírá. Z tohoto pohledu se o žádný paradox nejedná, protože např. dle třetí varianty jsou indukční čáry magnetu vůči disku v klidu a vůči rámu s kartáči a vodičem obvodu jsou v pohybu.

Question: Kolik variant interakce disku a magnetů je u Faradayova paradoxu?

Answer: tři


První intifáda

Context: První intifáda (arabsky: ا, "procitnutí" či doslova "lidové povstání"), jinak též "válka kamenů", bylo palestinské povstání a následný ozbrojený konflikt mezi Izraelem a palestinskými Araby, který vypukl 9. prosince 1987 v Pásmu Gazy. Oficiálně byla intifáda vedena Organizací pro osvobození Palestiny (OOP), ale fakticky výraznou moc v tomto povstání získala palestinská militantní islamistická skupina Hamás, která vznikla na počátku první intifády. Většinou nedocházelo k ozbrojeným bojům. Palestinské akce zahrnovaly porušování veřejného pořádku, demonstrace, generální stávky, bojkoty, házení kamenů, zapalování pneumatik, graffiti, barikády a pouze občas byly zaznamenány skutečné teroristické akce, při nichž došlo k používání tzv. Molotovových koktejlů či granátů. Nepokoje se rozrostly a byly ukončeny až podepsáním mírové dohody z Osla z roku 1993. == Vývoj == Rozbuškou první intifády se stala dopravní nehoda izraelského a palestinského automobilu, při které zahynuli čtyři palestinští Arabové. Podle palestinské strany měl Izraelec nehodu způsobit záměrně jako pomstu za vraždu Izraelce spáchanou v Gaze o několik dní dříve. Zprvu intifáda probíhala v podobě demonstrací, nepokoje se však zakrátko rozšířily i na Západní břeh. Násilnostmi nepokojů a hlavně jejich rozsahem byli zaskočeni izraelští vojáci, kteří nebyli vycvičeni k potírání lidových povstání, ale k boji proti cizí armádě. Do mnohých palestinských vesnic jim byl zablokován přístup a ve většině měst a sídel v Gaze a na Západním břehu jim Arabové nadávali a útočili na ně kamením a zápalnými lahvemi. Součástí nepokojů byly dále generální stávky, bojkoty, zapalování pneumatik, graffiti, vyvěšování palestinských vlajek a barikády; použití těžkých zbraní či sebevražedných útoků však nebylo typické. V důsledku násilností jednali vojáci podrážděně a obzvláště razantně. Tehdejší ministr obrany Jicchak Rabin přijal tvrdá opatření k zastavení demonstrací a zastrašení demonstrantů v rámci politiky "síly, moci a bití". Armáda používala slzný plyn, kaučukové a plastové kulky a v krajní nouzi ostrou munici. Gilbert ve své knize Izrael: Dějiny zmiňuje Rabinovu instruktáž armádních důstojníků: –Martin Gilbert, Izrael: Dějiny, s. 513 Údajný výrok "zlámejte jim kosti" do značné míry rezonoval izraelskou politikou. Dva izraelští poslanci žádali ustanovení vyšetřovací komise, která by prošetřila Rabinovy rozkazy a postupy během intifády. Podle Ley Rabinové, manželky Jicchaka Rabina, ministr takový výrok nikdy nepronesl, avšak podle jiné verze ho skutečně řekl, aby izraelské vojáky odradil od střelby na palestinské Araby házející kameny.Samotné povstání překvapilo i Organizaci pro osvobození Palestiny v Tunisku, která měla povstání "oficiálně vést".

Question: Kde vypuklo palestínské povstání známe jako první intifáda?

Answer: Pásmu Gazy


Pampeliška

Context: Pampeliška (Taraxacum), či také smetánka, je známý rod dvouděložných rostlin z čeledi hvězdnicovité. Typickým zástupcem je pampeliška lékařská (též smetánka lékařská, Taraxacum officinale), plevelná rostlina běžná po celé ČR. Pampeliška je nenáročná na půdu, má velmi dužinaté listy, květenstvím je žlutý úbor. Označení pampeliška pochází buď přes označení pléška (mnišskou pleš připomínající) nebo ze starohornoněmeckého pappala (kaše) či z latinského pappus (chmýří), ale i postupnou kombinací uvedených původů. Polský název mniszek totiž může odpovídat překladu pop/kněz (lidově např. kněžská pleš) a ten německému pǫ/Pappus/chmýr. Staročeské pojmenování smetanka je pak odvozeno od smetana (stejně jako např. označení mlíčí od mléko). Rod Taraxacum je velmi složitě klasifikovatelný, vytváří obrovské množství drobných druhů, neboť se velmi často rozmnožuje nepohlavně díky tzv. apomixii. Pampeliška je léčivá rostlina. Anglické a francouzské lidové pojmenování pampelišky (dandelion, resp. dent de lion) znamená doslova "zub lva", podle složitého profilu listů (z latinského leontodon). Pampeliška lékařská Obrázky, zvuky či videa k tématu pampeliška ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo pampeliška ve Wikislovníku Taxon Taraxacum ve Wikidruzích

Question: Do jaké čeledi rostlin patří pampeliška?

Answer: hvězdnicovité


Venuše (planeta)

Context: Venuše je druhá planeta od Slunce ve sluneční soustavě. Je pojmenovaná po římské bohyni lásky a krásy Venuši. Jedná se o jedinou planetu sluneční soustavy, která je pojmenována po ženě. Venuše je terestrická planeta, co do velikosti a hrubé skladby velmi podobná Zemi; někdy se proto nazývá "sesterskou planetou" Země. Eliptická oběžná dráha Venuše má ze všech planet nejmenší výstřednost, pouze 0,007. Okolo Slunce oběhne jednou za 224,7 pozemských dní. Protože je Venuše ke Slunci blíže než Země, její úhlová vzdálenost od Slunce nemůže překročit určitou mez (největší elongace je 47,8°) a lze ji ze Země vidět jen před úsvitem nebo po soumraku. Proto je Venuše někdy označována jako "jitřenka" či "večernice", a pokud se objeví, jde o zdaleka nejsilnější, téměř bodový přírodní zdroj světla na obloze. Její magnituda může dosáhnout hodnoty -. Na obloze je tedy po Slunci a Měsíci nejjasnějším zdrojem. Výjimečně lze Venuši pouhým okem spatřit i ve dne. Venuše je zcela zakryta vrstvou husté oblačnosti, která nedovoluje spatřit její povrch v oblasti viditelného světla. To vyvolalo velkou řadu spekulací o jejím povrchu, přetrvávajících až do 20. století, kdy byl její povrch prozkoumán pomocí přistávacích modulů a radarového mapování povrchu. Venuše má nejhustší atmosféru ze všech terestrických planet, která je tvořena převážně oxidem uhličitým. Pro absenci uhlíkového cyklu ve formě navázání do hornin či na biomasu z atmosféry docházelo k jeho enormnímu nárůstu až do současné podoby. Vznikl tak silný skleníkový efekt, který ohřál planetu na teploty znemožňující výskyt kapalné vody na jejím povrchu a učinil z Venuše suchý a prašný svět. Existují teorie, že Venuše, podobně jako Země měla oceány kapalné vody.

Question: Proč lze ze Země vidět Venuši jen před úsvitem nebo po soumraku ?

Answer: Protože je Venuše ke Slunci blíže než Země, její úhlová vzdálenost od Slunce nemůže překročit určitou mez


Óda na radost

Context: Kouzlo tvé teď opět váže, co kdy čas tak dělil rád, zástup lidstva sbratřen blíže cítí van tvých křídel vát. Komu štěstí v žití přálo, v příteli že štít svůj máš, komu věrnou ženu dalo, mísit pojď se v jásot náš! Sám byť jenom jednu duši svojí na tom světě zval! V díle tom kdo nezdar tuší, od nás ber se s pláčem dál! Radost každá bytost sáti, přírodo, chce z ňader tvých; zlý a dobrý chce se bráti v jejích stopách růžových. Révy žár nám, pocel smavý, na smrt věrný přítel dán; vášně plam dán červu žhavý, světlý cherub dlí, kde Pán. Dál, jak jeho slunci roje nebes modrou nádherou, spějte, bratří, drahou svou směle, jak by rek šel v boje. V náruč spějte, milióny! Zlíbat svět kéž dáno nám! Bratři! Hvězd kde žárný stan, dobrý Otec zří z mlh clony. Dlíte v prachu, milióny? V bázni Tvůrce tuší svět? Pátrej, hvězd kde bezpočet! V záři ční tam Božské trůny. (překlad Pavel Eisner) Odkazy Související články Hymna Evropské unie Symfonie č. 9 (Beethoven) Schillerův dům (Lipsko) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Óda na radost na Wikimedia Commons Dílo Sebrané básně/Píseň na radost ve Wikizdrojích Dílo An die Freude (Schiller) ve Wikizdrojích (německy) Německý text, jak je v Beethovenově zhudebnění na Wikisource Původní Schillerův text Wikisource Óda na radost (info) instrumentální verze skladby Ludwiga van Beethovena, část jeho Deváté symfonie Máte problémy s přehráváním? Vizte nápovědu. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Hudba Autoritní data: GND: 4590404-2 | LCCN: n86113990 | VIAF: 187059293 | WorldcatID: lccn-n86113990

Question: Jaké je jméno skladby, která se stala hymnou Evropské unie?

Answer: Óda na radost


New York

Context: New York, oficiálně City of New York, v běžném užívání i New York City, je nejlidnatější město Spojených států amerických. Nachází se v jižním výběžku státu New York, při ústí řeky Hudson do Atlantského oceánu. Je centrem metropolitní oblasti, která zasahuje i do sousedních států a která patří mezi nejlidnatější na světě. Město bylo založeno Nizozemci v roce 1625 jako Nový Amsterdam, do rukou Angličanů se dostalo roku 1664. New York tvoří pět částí: The Bronx, Brooklyn, Manhattan, Queens a Staten Island. V letech 1785-1790 byl New York hlavním městem Spojených států a od roku 1790 je největším městem USA. V současnosti je jedním ze světových center obchodu a finančnictví. New York má také celosvětový vliv v oblasti médií, politiky, vzdělání, zábavy, umění, reklamy a módy. New York se za rok 2014 umístil na první příčce prestižního žebříčku nejvlivnějších módních metropolí světa a může oficiálně používat označení "Hlavní město módy". New York je také ohniskem mezinárodních vztahů a diplomacie, neboť se zde nachází sídlo Organizace spojených národů. New Yorku se díky celodennímu ruchu někdy přezdívá "Město, které nikdy nespí" (The City That Never Sleeps). Dalšími přezdívkami jsou "Velké jablko" (Big Apple) a "Gotham". Oblast byla v době objevu Evropany v roce 1524 obydlena asi 5000 indiány z kmene Lenape. Objevitelem oblasti byl Giovanni da Verrazzano, italský cestovatel ve službách francouzské koruny, který místo nazval Nové Angoulê (Nouvelle Angoulê). První evropskou osadu pod názvem Nový Amsterdam (Nieuw Amsterdam) založili Nizozemci na jižním cípu Manhattanu v roce 1614 za účelem obchodu s kožešinami. Vůdce nizozemských kolonií Peter Minuit koupil Manhattan od kmene Lenape v roce 1626 za 60 guldenů (dnes již vyvrácená legenda říká, že Manhattan byl koupen za skleněné korálky v hodnotě 24 dolarů).

Question: Kdo založil v roce 1625 New York?

Answer: Nizozemci


František Ondřej Poupě

Context: František Ondřej Poupě nebo také Franz Andreas Paupie[1] (26. listopadu 1753, Český Šternberk[2] – 1. prosince 1805, Brno[3]) patří mezi významné osobnosti českého pivovarnictví, byl přímo zakladatelem českého odborného pivovarnictví. Lidové noviny ho nazvaly „geniálním sládkem“, zajímal se o kvasnou chemii, proslul také jako konstruktér pivní váhy.[4] Život Byl synem kováře Františka a matky Anny. Základní vzdělání nabyl v Českém Šternberku. Po základní škole se vyučil u svého bratra, jenž byl sládkem ve Velké Bíteši, poté František působil i v pivovaru v Třebíči. Zkušenosti o výrobě piva získával i v cizině. Od roku 1780 byl sládkem v pivovaru knížete Windischgrätze ve Štěkni na Strakonicku, až do roku 1787, kdy se stal sládkem v pivovaře v Tachově. Roku 1783 se ve Štěkni oženil s Annou Herzovou, která mu přinesla věnem 2 000 zlatých a s níž měl celkem šest dětí: Anna (* 1784),[5] Tereza (* 1786), Alžběta, Josefa, Johanka a František. Později se s rodinou přestěhoval do Prahy, pracoval pro pivovar v Jinonicích u Prahy. Rozšiřoval si své teoretické znalosti a zaváděl je do praxe a tím se zlepšovaly metody výroby piva. Ke konci 18. století napsal dvoudílný spis – Umění vařit pivo fyzicko-chemicko-hospodářsky popsané. V tomto díle je popsaný postup při výrobě piva a stalo se první českou vědeckou publikací o výrobě piva. Mezitím Poupě onemocněl patrně plicní chorobou a byl také velice zklamán, protože jeho dílo nenacházelo takový ohlas, jaký si představoval. V těžké chvíli mu pomohla hraběnka Marianna Clam-Martinicová, která mu nabídla místo sládka ve Slaném. Právě zde Poupě začal používat teploměr a takzvanou pivní váhu. V roce 1801 vydal takovou první českou učebnici o pivovarnictví – Počátkové základního naučení o vaření piva.

Question: Kolik zlatých získal František Ondřej Poupě tím, že se oženil s Annou Herzovou?

Answer: 2 000


Alojz Rebula

Context: Alojz Rebula Alojz Rebula Narození 21. července 1924 San Pelagio Úmrtí 23. října 2018 (ve věku 94 let) Topolšica Příčina úmrtí infarkt myokardu Místo pohřbení Loka pri Zidanem Mostu Povolání jazykovědec, překladatel, spisovatel, dramatik, esejista, dramaturg, filolog, biblical scholar a básník Národnost slovinská Alma mater Univerzita v Lublani Manžel(ka) Zora Tavčarová Děti Alenka Rebula Tuta multimediální obsah na Commons Seznam děl v Souborném katalogu ČR Některá data mohou pocházet z datové položky. Alojz Rebula (21. července 1924 San Pelagio – 23. října 2018) byl slovinský spisovatel, dramaturg, esejista a překladatel. Životopis Alojz Rebula se narodil ve Slovinci obydlené vesničce San Pelagio (slovinsky: Šempolaj) v Itálii. Protože zde sídlila antislavistická italská policie fašistického režimu, nemohl studovat v rodném jazyce. Navštěvoval italsky mluvící školy, kde se setkal s italskou kulturou a literaturou. Později navštěvoval klasické gymnázium v Gorici mezi lety 1936 až 1940, poté, od roku 1940 do roku 1944, pokračoval v tehdejším Vidmu (moderně Udine), kde také maturoval. Po konci druhé světové válka se odstěhoval do Jugoslávie. Roku 1949 vystudoval klasickou filologii na Univerzitě v Lublani. V roce 1951 se odstěhoval zpět do Itálie, kvůli tlakům komunistického režimu. V roce 1956 měl zakázán vstup do Jugoslávie, z důvodu nesouhlasu ke komunistickému režimu. Roku 1960 v Římě dokončil doktorandské studium, jeho téma bylo Dante ve slovinských překladech. Tentýž rok mu podruhé zakázali vstup do Jugoslávie, jelikož veřejně protestoval v Terstských novinách Listina. Od roku 1960 žil Rebula v Terstu, kde pracoval jako učitel latinského a řeckého jazyka na střední škole s vyučováním slovinského jazyka. Také se zabýval kulturní činností s místní slovinskou komunitou. Společně s Borisem Pahorem, editovali časopis Zaliv.

Question: Proč nemohl Alojz Rebula studovat ve svém rodném městě svým rodným jazykem?

Answer: Protože zde sídlila antislavistická italská policie fašistického režimu


Francouzské departementy

Context: Je řízena prefektem (fr.préfet du département), jmenovaným přímo presidentem, a dále se člení na podprefektury (sous-préfecture) vedené podprefekty (sous-préfet). Na departementy se Francie dělí od roku VIII francouzské revoluce (1799-1800). Na základě těchto departementů je spravována řada státních institucí, mimo jiné Rada departmentu pro výstroj (Direction départementale de l'équipement , DDE) či Rada departementu pro záležitosti zdravotní a sociální (Direction départementale des affaires sanitaires et sociales, DDASS). Departement je též samosprávné čili decentralizované místní společenství, řízené generální radou (krajskou radou, fr. conseil général), která se volí všeobecným hlasováním tak, aby se každé tři roky obměnila polovina zastupitelů. Volební mandát zastupitele je tedy na 6 let. V čele generální rady stojí její prezident. Návrh na rozdělení země na departementy předložil králi Ludvíkovi XIV. už roku 1665 Marc-René d́Argenson, aby se lépe rozložila daňová břemena i státní správa silnic a mostů. Departementy zavedl francouzský parlament 4. března 1790 hlavně proto, aby se oslabily lokální solidarity v rámci historických a feudálních regionů a naopak posílila loajalita k centrální vládě a státu. Departement byl vymezen tak, aby každý občan mohl za dva dny dojet na koni do centra a vrátit se domů. Departementy dostaly nové názvy, hlavně podle řek, hor a podobně, aby se oslabily historické souvislosti. Byly seřazeny podle abecedy a očíslovány od 1 (Ain) do 83 (Yonne) a tato čísla se od té doby hojně používají k poštovním a administrativním účelům a dodnes jsou i na číslech aut a podobně. Roku 1950 byly zřízeny větší administrativní jednotky, regiony, kterých je v současné době 18. Jejich význam patrně roste a Francie dokonce uvažuje o zrušení departementů. Zpočátku (1790) byly departementy očíslovány (čísly 01 - 83) jen pro poštovní účely. Na každou zásilku byla umísťována pečeť s číslem výchozího departementu. Tento poštovní systém fungoval několik let, později byl zrušen. Ve dvacátém století byl přidáním 5 dalších departementů (Alpes-Maritimes, Loire, Savojsko, Horní Savojsko a Tarn-et-Garonne) vytvořen nový seznam departementů, který byl roku 1922 seřazen podle abecedy a kvůli změnám po první světové válce modifikován na počet 89, přičemž číslo 1 měl département Ain, 89 Yonne.

Question: Jak se nazývá jednotka administrativního a samosprávného členění území Francouzské republiky?

Answer: Departement


Slunečnice (album)

Context: Slunečnice je šesté studiové album české hudební skupiny Lucie, vydané v roce 2000. Obsahuje celkem 11 písní, z větší části autorských (jen u tří písní jsou jako spoluautoři uvedeni externí spolupracovníci, viz níže). Na kompilační album The Best of Lucie (2009) byly z tého desky zařazeny písně Ona ví, Zakousnutej do tebe a Hvězda. Pojď se mnou do chrámu ticha (hudba: Robert Kodym, David Koller, text: Robert Kodym) Ona ví (hudba: David Koller, text: Robert Kodym) Zakousnutej do tebe (hudba. : P.B.Ch., text: Robert Kodym) Hvězda (hudba: Miloš Hájíček, David Koller, text: Miloš Hájíček) Veverka (hudba a text: Robert Kodym. ) Slunečnice (hudba: Michal Dvořák, David Koller, Pavel Karlík, text: David Koller) Karibi (hudba: Robert Kodym, text: Ivan Mládek) Mohu tě jenom milovat (hudba. a text: Robert Kodym) Noc (hudba: Michal Dvořák, text: Tomáš Belko) Vůně (hudba: P.B.Ch., text: Robert Kodym) Touha (. hudba a text: David Koller) Michal Dvořák Robert Kodym David Koller P.B.Ch. Tomáš Belko, Jaroslav Kurzweil, Jiří Hanzlík (dechy) Milan Cimfe (kytara, el. bicí) Miloš Hájíčekl. (klávesy, samply, aranžmá) Tomáš Hanákl (zpěv) Pavel Karlík (kytara) Vráťa Kocourekl (samply) Adam Koller (congo) Luboš Krtička (trubka) Libor Mikoška (. kytara) Ivan Mládek (zpěv, banjo) Jan P. Muchow (kytara, klávesy, aranžmá) Vláďa Pecha (programování) Petr (didgeridoo) Podle přehledu prodejnosti zveřejněného v deníku MF Dnes dne 6. listopadu 2004 na s. 2 se v roce vydání (tedy cca za pouhé dva měsíce) alba Slunečnice prodalo 62 000 kusů a stalo se druhou nejprodávanější českou deskou roku (první místo obsadil Těžkej Pokondr s albem Ježek v kleci, kterého se prodalo 69 000 kusů). Nové album skupina prezentovala publiku na turné Slunečnice Tour, v jehož rámci odehrála během května a června 2001 celkem 12 koncertů vesměs ve velkých arénách nebo pod širým nebem.

Question: Jak se jmenuje šesté studiové album skupiny Lucie?

Answer: Slunečnice


Ideologie

Context: Ideologie Ideologie je propracovaná soustava názorů, postojů, hodnot a idejí s apologetickou nebo ofenzivní funkcí založenou na formulování politických, hospodářských, světonázorových a/nebo podobných zájmů určité skupiny. V politické a společenské praxi se ideologie vládnoucí skupiny projevuje např. ve formě filosofie, práva či morálky, obecně se skrze svou subjektivitu snaží o formulaci celkového výkladu společnosti a člověka jako takového. V angloamerickém prostředí je obvyklé i užívání termínu ideologie pro neutrální označování ucelené soustavy myšlenek a výpovědí, případně "pojem označující soustavu symbolických výrazů s mobilizační funkcí, legitimizující určité jednání"[1]. V evropském prostředí má termín častěji pejorativní vyznění a vyjadřuje též uzavřenost, jednostrannost, iracionální a propagandistické rysy takové soustavy myšlenek a výpovědí.[2] Často se pojmem ideologie označují pouze politické ideologie. Funkce ideologie Ideologie má podle amerického politologa Andrewa Heywooda více funkcí. První je vysvětlovací funkce, která pomáhá vysvětlovat politické jevy a události, hodnotící funkce nám poskytuje hodnotový systém a jeho kritéria. Díky orientační funkci se můžeme snáze připojit k nějaké sociální skupině a funkce programová nám nabízí základní rysy politického programu a politické cíle.[3] Historie pojmu ideologie a její chápání jednotlivými mysliteli Za tvůrce pojmu ideologie je označován francouzský osvícenecký aristokrat a filosof Antoine Destutt de Tracy. Ten se za Direktoria podílel na vzniku Národního institutu, kde později působil v Sekci morálních a politických věd na Oddělení analýzy vjemů a idejí.[4] Slovo „idéologie“ bylo poprvé použito na přednášce 20. června 1796,[5] kdy de Tracy hledal příhodný název pro svou vědu o idejích, „Science des idées“, zbavenou veškerých metafyzických a náboženských konotací. Destutt de Tracy tento termín poprvé použil pro označení systematicky kritických a terapeutických studií sensualistických základů idejí. Moderní pojetí pojmu však vychází z jeho posměšné na základě vnitřní souvislosti přenesené aplikace na všechny systémy idejí, které se nelogicky nadřazují a zároveň s sebou nesou předpoklad, že tato absence realismu má svůj zdroj v sebezaslepení a sebezaujetí ideologa jako reprezentanta ideologie, vlastní tedy než propagandistickou funkci, byť to původně proklamátory idejí nebylo zamýšleno.[6]

Question: Má termín ideologie negativní konotaci?

Answer: V evropském prostředí má termín častěji pejorativní vyznění a vyjadřuje též uzavřenost, jednostrannost, iracionální a propagandistické rysy takové soustavy myšlenek a výpovědí.[2]


Šakalí léta

Context: Šakalí léta je česká muzikálová komedie Jana Hřebejka z roku 1993. Odehrává se v Praze roku 1959 v okolí dejvického hotelu International. Do poklidného maloměstského života nečekaně zasáhne "muž odnikud", mladý chuligán Bejby, který svým výstředním oblečením, kytarou a vášní pro rock 'n' roll rozbouří stojaté vody nejen klukovského světa, ale také světa dospělých, snažících se nemyslet na nelehkou dobu, v níž musejí žít. Bejby svým nečekaným příchodem zasáhne do života číšnického pomocníka Edy Drábka, okrskáře Prokopa a jeho syna, přezdívaného Kšanda, a svým způsobem i do života barové zpěvačky Milady a jejího manžela, arogantního estébáka Přemka. Šakalí léta v Česko-Slovenské filmové databázi (anglicky) Sakali leta v Internet Movie Database Šakalí léta na Kinoboxu.cz

Question: V kterém roce se odehrává děj filmu Šakalí léta?

Answer: 1959


Barnardova šipka

Context: Barnardova šipka (nebo Barnardova hvězda) je hvězda v souhvězdí Hadonoše, která má ze všech hvězd nejrychlejší vlastní pohyb po obloze: činí 10,34" ročně. Hvězda vzdálená od Země necelých šest světelných let je málo hmotným červeným trpaslíkem spektrální třídy M4 a čtvrtou nejbližší hvězdou od Slunce (po třech hvězdách soustavy Alfa Centauri). Přes svou blízkost se řadí mezi hvězdy jen deváté magnitudy, k jejímu pozorování tedy potřebujete dalekohled. V infračervené oblasti spektra září mnohem více než ve viditelném světle. Rychlost jejího pohybu v roce 1916 změřil astronom Edward Emerson Barnard, na jehož počest byla hvězda pojmenována. Až do té doby se nejrychlejším známým pohybem po obloze vyznačovala Kapteynova hvězda, která se nachází poblíž hvězdy 66 Oph. Barnardova šipka se především díky své blízkosti a poloze na nebeském rovníku stala předmětem studia mnoha astronomů. V průběhu pozorování zkoumali její vlastnosti a astrometrii; také u ní hledali planety. Přes velmi vysoké stáří Barnardovy šipky se na ní dají pozorovat erupce, je eruptivní proměnnou hvězdou typu UV Ceti. V roce 1963 přijala řada astronomů domněnku Petera van de Kampa, že objevil odchylku v pohybu Barnardovy šipky, ze které mělo vyplývat, že hvězdu obíhá jedna nebo více planet o hmotnosti Jupitera. Data nezávisle získaná v sedmdesátých letech však žádné odchylky pohybu nepotvrdila, nicméně nevyloučila existenci planet terestrického typu. Exoplaneta pak byla u Barnardovy šipky objevena v rámci projektu Red Dots v listopadu 2018. Jedná se o chladnou superzemi o hmotnosti nejméně 3,2 Země, která okolo hvězdy obíhá s periodou 233 dní.V době největšího rozšíření domněnky o hypotetických planetách si hvězdu oblíbili autoři science fiction a stala se cílem projektu Daedalus, což byla studie o možnosti vyslání rychlé bezpilotní sondy k blízkým hvězdám. == Fyzikální vlastnosti == Barnardova hvězda – červený trpaslík spektrální třídy M4 – svítí příliš slabě na to, aby ji bylo možné pozorovat bez dalekohledu. Má zdánlivou hvězdnou velikost 9,54 mag, kdežto nejjasnější hvězda oblohy, Sirius, -1,5 mag a nejslabší hvězda pozorovatelná pouhým okem 6 mag; proto magnituda 9,54 je pouze 1/27 jasnosti nejslabší hvězdy pozorovatelné pouhým okem za dobrých světelných podmínek.

Question: Jak se jmenuje hvězda v souhvězdí Hadonoše, která má ze všech hvězd nejrychlejší vlastní pohyb po obloze?

Answer: Barnardova šipka


Vilnius

Context: Vilnius se stal hlavním městem vilenského vojvodství. Litva nicméně polskou svrchovanost nad bývalou Střední Litvou nikdy neuznala a Vilnius oficiálně považovala za své hlavní město (obě země ostatně kvůli tomu navázaly diplomatické styky až v roce 1938). Za polské vlády prodělal Vilnius rychlý rozvoj. Byla znovuotevřena univerzita Štěpána Báthoryho a podstatně se zlepšila infrastruktura města. V roce 1931 měl Vilnius 195 tisíc obyvatel a byl 5. největším městem v Polsku. Po vypuknutí II. světové války byl Vilnius 19. září 1939 na základě paktu Ribbentrop-Molotov obsazen Rudou armádou. Polská armáda nekladla větší odpor, neboť její hlavní síly bojovaly proti Němcům v jiných částech Polska. Podle ruských plánů se měl Vilnius stát hlavním městem Běloruska. Na litevsko-ruských rozhovorech v Moskvě 10. října 1939 bylo ale dohodnuto předání města a okolí Litvě výměnou za její souhlas se zřízením ruských vojenských základen na litevském území. V červnu 1940 byla Litva okupována Sovětským svazem a Vilnius se stal hlavním městem Litevské sovětské socialistické republiky. Sovětská tajná policie NKVD tehdy zatkla cca 35 - 40 000 obyvatel města a poslala je do gulagů. V červnu 1941 padl Vilnius do německých rukou. Němečtí okupanti zavraždili asi 100 tisíc obyvatel, mezi nimi 95 % místních Židů. Neúspěšné židovské povstání z 1. září 1943 vedlo ke konečného destrukci zdejšího ghetta, které vedla kontroverzní postava Jacoba Gense. Vilnius byl osvobozen v červenci 1944 vojáky polské odbojové Armii Krajowej (Zemské armády) během Operace Ostrá brána. S polskými povstalci spolupracovaly i některé sovětské jednotky, ovšem po vstupu Rudé armády do města 15. července 1944 byla velká část polských vojáků zatčena NKVD.

Question: Na základě jakého paktu byl Vilnus 19. září 1939 obsazen Rudou armádou?

Answer: Ribbentrop-Molotov


Vejdova lípa

Context: Lípy údajně označovaly roh ohrady pro dobytek. Lípa označující druhý roh, jihovýchodně od statku (druhá Vejdova lípa, viz níže), byla už kolem roku 1900 popisovaná jako velice sešlá, již bez poloviny kmene. Třetí roh určovaly prý Bouchalovy lípy (3 stromy), které snad vyrostly jako výmladky původní lípy. O čtvrté lípě se neví. Vejdovy lípy získaly své přízvisko podle přezdívky jednoho z bývalých majitelů statku, pana Dolečka. Ten se mezi sousedy proslavil větou "Kdypak já na ten kopec vejda? ", kterou údajně pronášel při návratu z dolní hospody domů. Po "Vejdovi" pak byl pojmenován původní selský dvůr, lípy, později i hájovna (roku 1872 nahradila statek) a nakonec i nová zástavba ("Na Vejdovně") vzniklá po vysídlení z důvodu stavby přehrady ve 30. letech 20. století. Ve 40. letech 20. století vlastnil hájovnu pan Josef Ježek, který ji koupil, když se musel odstěhovat z usedlosti zaplavené přehradou. Podle pověsti do lípy kdysi zapadl pasáček, ze kterého byla po mnoha letech nalezena pouze kostra. Kolem půlnoci je prý z lípy slyšet sten a ve větvích se objevuje světlo. Strašení zřejmě ustalo, když se kmen počátkem 20. století otevřel. V těchto místech prý působil i loupežník Ledříček, který si ukryl své poklady ve stráni pod lípou a nedalekém lese Sekyří poblíž tzv. Katova dolu. Vejdova lípa je od roku 1997 (poškození Tatrovické lípy) vůbec nejmohutnějším stromem České republiky. Z lip bývala krom Tatrovické (1650 cm) mohutnější ještě Bzenecká (1400 cm, do přelomu 19. a 20. století) a srovnatelné Běleňská (1250 cm, do roku 1951) nebo lípa ve Velké Losenici (1256 cm). Do dutiny stromu se podle dobového hlášení četnické stanice pohodlně vejde stůl a čtyři židle. Dočasně byla využívána i jako skladiště hospodářského nářadí. Vejdově lípě byl věnován prostor v televizním pořadu Paměť stromů, konkrétně v dílu č. 4: Stromy žijí s lidmi. Krom zmíněného literárního díla byla lípa zachycena na mnoha kresbách a malbách. Prodávané byly pohlednice s kresbami akademického malíře K. Rubeše, ve vlastivědné publikaci Žambersko byl uveden dřevoryt J. Krčmářové. Zdařilé vyobrazení bylo také uváděno v díle Krása našeho domova od Jana Březiny (1934). Lípu také zachytil akademický malíř Jaroslav Turek nebo Dr. Vladimír Lepš (2000).

Question: Od kdy je Vejdova lípa nejmohutnějším stromem České republiky?

Answer: 1997


John von Neumann

Context: John von Neumann (maďarsky Neumann János, 28. prosince 1903 Budapešť, Rakousko-Uhersko - 8. února 1957 Spojené státy americké) byl rakousko-uherský a později americký matematik židovského původu, který značnou mírou přispěl k oborům jako jsou kvantová fyzika, funkcionální analýza, teorie množin, ekonomika, informatika, numerická analýza, hydrodynamika, statistika a mnoho dalších matematických disciplín. Narodil se v Budapešti v rodině bohatého maďarského bankéře. Od malička projevoval znaky geniality - měl jazykové nadání a neobyčejnou paměť. Říká se o něm, že v šesti letech byl schopen žertovat s otcem ve starořečtině a zpaměti uměl dělit osmimístnými čísly. Od dvanácti let ho soukromě učil nejlepší profesor matematiky z Budapešťské univerzity. V sedmnácti publikoval svoji první vědeckou práci. Následující rok se zapsal na Budapešťskou univerzitu, na radu otce zvolil perspektivní obor chemické inženýrství. Studium bylo pro něho tak snadné, že se nudil, a tak ve volném čase napsal doktorskou práci z matematiky. Ve dvaadvaceti letech odešel na univerzitu do Berlína, kde nastoupil jako nejmladší (soukromý) docent v historii. Začal se zabývat kvantovou teorií a teorií neuronové sítě. Už tehdy byl uznávaným vědcem, ale celosvětově se proslavil v roce 1928 jako spolutvůrce matematické teorie her, která je dodnes používána v ekonomice i v politice. V roce 1929 - už jako světově proslulý vědec - se stal spolu s Albertem Einsteinem zakládajícím členem a vedoucím oddělení matematiky nového Institut for Advanced Study v Princetonu. Nejvýznamnější jsou jeho objevy jako průkopníka digitálních počítačů a operační teorie kvantové mechaniky (takzvaná Von Neumannova algebra), tvůrce teorie her a konceptu buňkového automatu. Spolu s Edwardem Tellerem a Stanislawem Ulamem se zabýval jadernou fyzikou, kde vytvořili základní předpoklady termonukleárních reakcí a vodíkové bomby. Von Neumannova architektura digitálního počítače byla publikována v roce 1945 v článku "First Draft of a Report on the EDVAC". Základní moduly jím navrženého počítače jsou: procesor, řadič, operační paměť, vstupní a výstupní zařízení. Tato koncepce tvoří základ architektury současných počítačů. dvojková soustava programy a data v operační paměti (nenačítají se z vnější paměti v průběhu výpočtu, jednotné kódování - k programům lze přistupovat jako k datům, umožnilo univerzalitu počítače, bezproblémové zavedení cyklů a.

Question: Ve kterém městě se narodil John Ludwig von Neumann?

Answer: Budapešť


Kniha

Context: V polovině 15. století začaly být knihy v západní Evropě vyráběny blokovým tiskem (technika byla na východě známá už staletí předtím). Při blokovém tisku byl obrysový obraz celé stránky vyřezán ze dřeva. Matrice mohla být mnohokrát natřena inkoustem a použita na reprodukci kopií dané stránky. Výroba celé knihy byl ale stále náročný proces, vyžadující ručně řezanou desku pro každou stránku. Dřevěné desky také nebyly velmi trvanlivé a snadno se opotřebovaly nebo poškodily. Nejstarší datovaný exemplář kopie pořízené blokovým tiskem uchovává Britská knihovna. Desku nalezl v roce 1907 archeolog Marc Aurel Stein v ohrazené jeskyni u Tun-chuangu v severozápadní Číně. Tiráž na konci obsahuje: Uctivě vyrobil pro obecnou volnou distribuci Wang Jie ve prospěch svých dvou rodičů třináctého dne čtvrtého měsíce devátého roku Xiantongu (tedy 11. května 868). Čínský vynálezce Pi Sheng kolem roku 1045 vyrobil pohyblivé litery z kameniny (žádné příklady jeho tisku se ale nezachovaly). Znaky a zarovnávací výplně vkládal do mělké přihrádky a zaléval je horkým voskem. Po ztuhnutí vosku šla přihrádka s písmeny používat na tisk celých stránek. Když Johann Gutenberg v 15. století zavedl knihtisk s kovovými pohyblivými literami, knihy začaly být levnější a široce dostupné.

Question: Jak byly psány knihy před objevem tiskařského lisu?

Answer: ručně


Míle

Context: Míle Tento článek je o anglické míli. Další významy jsou uvedeny na stránce Míle (rozcestník). Anglická míle nebo jen míle (anglicky mile [majl]) je délková míra užívaná v anglosaských zemích, odpovídající přibližně 1,609 km. Nepatří mezi jednotky SI. Historicky existovalo mnoho jednotek se stejným či podobným názvem a hodnotou v rozsahu zhruba jednoho až dvanácti km. Římská míle (latinsky mille passus neboli „tisíc dvoukroků“) se používala ve starověku. Anglická míle je rovna 5 280 stopám, resp. 1 760 yardům. Na základě dohody z roku 1959, která tzv. mezinárodní yard definovala jako 0,9144 m (přesně), je tedy mezinárodní míle rovna 1 609,344 m (přesně). Související články Angloamerická měrná soustava Externí odkazy Slovníkové heslo míle ve Wikislovníku Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Kolik km má přibližně anglická míle?

Answer: 1,609


IPhone

Context: a iPhonu 6S Plus. iPhone 7 disponuje úhlopříčkou 4,7", iPhone 7 Plus pak úhlopříčkou o velikosti 5,5", velikost displeje se neliší od předchůdců iPhone 6 a 6S. Oproti starším modelům byla přidána voděodolnost (ve specifikaci IP67), u většího modelu druhá čočka fotoaparátu (duální kamera). Byl odebrán 3,5 mm jack pro připojení zvukového výstupu (např. sluchátka), přibyla možnost si telefon koupit v barvách černá a leskle černá. Změnami prošel tzv. Home Button, který již není mechanický, reaguje na sílu dotyku pomocí haptické (vibrační) odezvy. iPhone disponuje novými stereo reproduktory, které jsou dvojnásobně hlasitější než u iPhone 6S. Telefon pohání čtyřjádrový čipset A10 Fusion a 64 bitový procesor, jehož dvě jádra mají vyšší výkon, další dvě jádra pak výkon nižší, zpracovávající méně náročné operace, což by mělo přispět k delší výdrži baterie. Pro potřebu operačního systému iOS 10 byly připraveny 2 GB operační paměti RAM, iPhone 7 Plus 3GB. iPhony 7 a 7 Plus jsou nabízeny s pamětí v kapacitách 32, 128 a 256 GB, v pěti barevných variantách – černá, leskle černá, stříbrná, zlatá a rose gold (růžová). Dne 23. března Apple představil také červenou variantu těchto modelů, jedná se o tzv. produkt RED pro boj proti AIDS. iPhone je vybaven operačním systémem iOS, který je odvozen od počítačového Mac OS X (krátce po představení prvního iPhonu byl systém označován jako OS X). Důraz je kladen na intuitivní ovládání a propojení s internetem. Přístroj obsahuje webový prohlížeč Safari, který je běžný na Mac OS X. Na iPhonu naleznete verzi zjednodušenou pro snadné ovládání pomocí dotykového displeje. Podporuje záložky a panely (tabs), zobrazuje webové stránky obsahující HTML, JavaScript a AJAX, ale nepodporuje technologie Java a Flash. Pro prohlížení a psaní e-mailů slouží aplikace Mail. Aplikace Mapy zobrazuje mapy a družicové snímky Země stahované z různých zdrojů a sestavené Applem. Maps umožňují vyhledávání objektů a cesty z jednoho místa na druhé, zobrazují intenzitu provozu na silnicích a lze je využít jako krokovou navigaci. Od firmwaru 1.1.3 je možné stanovit polohu telefonu na mapě podle okolních přístupových bodů wi-fi a BTS telefonního operátora, na 3G iPhonu i pomocí GPS. Na iPhonu 3GS a iPhone 4/4S a na 5/5S je možné nechat mapu automaticky natočit podle skutečné polohy. iPhone obsahuje multimediální přehrávač iPod, který přehraje hudbu, videa a podcasty nahrané na telefon z počítačového programu iTunes. V něm se otvírají i odkazy na YouTube videa z jiných aplikací (Safari, Mail).

Question: Od jakého počítačového systému je odvozen iPhone OS?

Answer: Mac OS X


Brno

Context: Kromě toho je celkově významným administrativním střediskem, protože zde sídlí státní orgány s celostátní kontrolní působností a další důležité instituce. Za zmínku stojí například Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, veřejný ochránce práv nebo Státní zemědělská a potravinářská inspekce. Od roku 1777 je Brno také sídlem římskokatolické brněnské diecéze, biskupským chrámem je katedrála svatého Petra a Pavla na Petrově. Město je významným střediskem vysokého školství s 34 fakultami čtrnácti univerzit a dalších vysokých škol s více než 83 000 studenty. V Brně je zákonem zřízeno studio České televize a Českého rozhlasu. Na Brněnském výstavišti jsou tradičně konány velké mezinárodní výstavy a veletrhy. Rozsáhlý areál výstaviště započal svůj provoz již roku 1928 a dnes je považován také za jednu z kulturních památek města. Největší zde pořádanou událostí je Mezinárodní strojírenský veletrh. Brno proslulo i coby dějiště velkých motoristických závodů konaných na blízkém Masarykově okruhu, tato tradice sahá až do třicátých let 20. století. K nejprestižnějším závodům patří Grand Prix ČR, součást seriálu Mistrovství světa silničních motocyklů. Brno také každoročně hostí mezinárodní přehlídku ohňostrojů Ignis Brunensis, pořádanou od roku 1998. Návštěvnost této události se typicky pohybuje mezi jedním až dvěma sty tisíci návštěvníků po každý den jejího konání.K nejvýznamnějším dominantám města patří hrad a pevnost Špilberk na stejnojmenném kopci a katedrála svatého Petra a Pavla na vršku Petrov, utvářející charakteristické panorama města a často vyobrazovaná jako jeho symbol. Druhým dochovaným hradem na území Brna je Veveří, kdysi vybudovaný nad řekou Svratkou a dnes se tyčící nad Brněnskou přehradou. Další významnou památkou je funkcionalistická vila Tugendhat, která byla zapsána mezi Světové dědictví UNESCO.

Question: Kdy započal svůj provoz areál Brněnského výstavište?

Answer: 1928


Fotbal

Context: Fotbal (z anglického football, foot=noha, ball=míč), též kopaná, je kolektivní míčová hra, která je nejpopulárnějším kolektivním sportem na světě. Ve fotbale hrají dvě družstva po jedenácti hráčích na obdélníkovém, nejčastěji travnatém hřišti. Jejich cílem je dosáhnout více branek (gólů) než soupeř. Branky je dosaženo tehdy, když míč přejde brankovou čáru mezi tyčemi branky celým objemem. Hraje se hlavně nohama, ale hráči mohou k hraní míčem používat libovolné části těla kromě rukou a paží. Pouze brankář (tzn. jeden z hráčů, odlišený barvou dresu) může v blízkosti vlastní branky hrát i rukama. Hry se účastní dva týmy, každý o jedenácti hráčích. Na hru dohlíží rozhodčí: hlavní rozhodčí se pohybuje mezi hráči na hrací ploše a má plnou odpovědnost k řízení zápasu; je vybaven píšťalkou, kterou signalizuje zahájení a přerušení hry. Těsně za okrajem hrací plochy na delších okrajích hřiště se pohybují dva asistenti rozhodčího, kteří hlavnímu rozhodčímu praporkem signalizují některé druhy porušení pravidel, nemají však samostatnou rozhodovací pravomoc. V některých soutěžích jsou také dva další rozhodčí, tzv. brankoví rozhodčí, stojící mimo hřiště těsně vedle každé branky; ti do hry přímo nezasahují a nemají ani praporek, fungují jako poradci hlavního rozhodčího, s nímž jsou ve spojení minivysílačkou. Hraje se jedním kulatým míčem, kterým hráči pohybují na hrací ploše: "driblováním" (běháním s míčem ovládaným jemnými kopy), přihrávkami spoluhráčům a konečně střelbou na soupeřovu branku, kterou brání protivníkův brankář. Družstvo, které zrovna nemá pod kontrolou míč, se jej snaží získat: zachycením soupeřovy přihrávky nebo "napadáním" soupeře, u kterého je míč; dovolený fyzický kontakt mezi hráči je však výrazně omezen. Fotbalový zápas obecně probíhá plynule, přerušení jsou způsobena porušením pravidel (např. když se míč dostane mimo hrací plochu, když hráč mimo brankáře zahraje rukou, když při snaze o odebrání míče soupeři hráč protivníka kopne či jinak překročí dovolené způsoby napadání atd.) a hra po nich většinou jen s malým zdržením pokračuje dál. Hraje se celkem devadesát minut hrubého času (čas běží i v přerušené hře), s patnáctiminutovou přestávkou v polovině, po které si soupeři vymění poloviny hřiště. Na konci obou poločasů rozhodčí stanoví, kolik času se bude hrát nad rámec 45 minut, čímž se nahrazuje čas ztracený např. ošetřováním zraněných hráčů či střídáním. Typicky se jedná zhruba o jednu minutu na konci prvního poločasu a tři minuty na konci druhého poločasu.

Question: Kolik hráčů je v jednom družstvu ve fotbale?

Answer: jedenácti hráčích


Philipp Lenard

Context: Philipp Eduard Anton von Lenard, v maďarštině Lénárd Fülöp Eduárd Antal (7. června 1862 - 20. května 1947) byl německý fyzik. Za výzkum v oblasti katodových paprsků získal v roce 1905 Nobelovu cenu na fyziku. Obrázky, zvuky či videa k tématu Philipp Eduard Anton von Lenard ve Wikimedia Commons Osoba Philipp Lenard ve Wikicitátech (anglicky) Biografie na stránkách Nobelprize.org

Question: Kdy zemřel Philipp Eduard Anton von Lenard?

Answer: 20. května 1947


Acetochlor

Context: Acetochlor, 2-chloro-N-(ethoxymethyl)-N-(2-ethyl-6-methylfenyl)acetamid, je herbicid vyvinutý agrochemickými firmami Monsanto a Zeneca. Užívá se zejména proti plevelům na polích s kukuřicí, někdy jako náhrada atrazinu. Acetochlor byl v roce 1994 klasifikován společností EPA jako pravděpodobný karcinogen. V Evropské unii byl zakázán roku 2012. == Reference == == Externí odkazy == (anglicky) U.S. Environmental Protection Agency - Acetochlor

Question: Které firmy vyvinuly acetochlor?

Answer: Monsanto a Zeneca


Brezovica (potok)

Context: Brezovica je potok na horní Oravě, na území okresu Tvrdošín. Jde o levostranný přítok Oravice, měří 7 km a je tokem V. řádu. == Pramen == Pramení v jihozápadním výběžku Skorušinských vrchů, v podcelku Skorušina, na severozápadním svahu Skorušiny (1 313,8 m n. m.) v nadmořské výšce cca 1 155 m n. m.. == Popis toku == V pramenné oblasti teče na sever, zprava přibírá dva přítoky také ze severozápadních svahů Skorušiny a stáčí se na severozápad. Z levé strany přibírá další přítok ze severozápadního svahu Skorušiny a z téže strany přítok ze severovýchodního svahu Javoriniek (1 122,7 m n. m.). Následně se stáčí definitivně na sever, vytváří nevýrazný oblouk ohnutý na východ, zleva přibírá přítok nejprve ze severního svahu Ostrého vrchu (942,4 m n. m.), pak další v lokalitě Vyševcové a protéká bažinatý územím východně od obce Brezovica a zároveň vstupuje do Oravské kotliny. Nakonec přibírá ještě pravostranný přítok z oblasti Priečneho a na západním okraji obce Liesek ústí v nadmořské výšce přibližně 637 m n. m. do Oravice. == Jiné názvy == Teplica Brezovický potok nárečovo: Brezovčík == Související články == Oravice Brazovica == Reference == V tomto článku byl použit překlad textu z článku Brezovica (potok) na slovenské Wikipedii.

Question: Jakým přitokem Oravice je potok Brezovica?

Answer: levostranný


Adin (jméno)

Context: Adin je křestní jméno, které vzniklo z hebrejského ádin - citlivý, smyslný, něžný, jemný. Svátek má 17. června. Adínek, Ada, Adouš anglicky: Adin

Question: Kdy má svátek Adin?

Answer: 17. června


Sluneční soustava

Context: Systém tvoří především 8 planet, 5 trpasličích planet, přes 150 měsíců planet (především u Jupiteru, Saturnu, Uranu a Neptuna) a další menší tělesa jako planetky, komety, meteoroidy apod. == Planety == Planety ve sluneční soustavě obíhají po eliptických drahách kolem Slunce, které je ve společném ohnisku oběžných elips. Přesněji řečeno, obíhají kolem barycentra (těžiště) sluneční soustavy, které je v tělese Slunce nebo jeho blízkosti. Měsíce obíhají kolem planet také po eliptických drahách. Dráhy nejsou dokonale eliptické, protože tělesa sluneční soustavy se vzájemně ovlivňují, navíc je potřeba počítat s relativistickými efekty, především blízko Slunce. Sluneční soustava je součástí Galaxie nepřesně nazývané Mléčná dráha. Ta je dále součástí tzv. Místní skupiny galaxií, kam patří galaxie M 31 v Andromedě a přes 30 dalších menších vesmírných objektů. Místní skupina galaxií pak patří do Místní nadkupy galaxií (Supergalaxie). Zhruba 99,866 % celkové hmotnosti sluneční soustavy tvoří samo Slunce, které svou gravitační silou udržuje soustavu pohromadě. Zbylých 0,133 % připadá na planety a jiná tělesa. Soustava se rozkládá do vzdálenosti přibližně 2 světelných let, pásmo komet do vzdálenosti přibližně 1 000 astronomických jednotek AU, planetární soustava 50 AU. Soustava vznikla asi před 5 miliardami let (různé zdroje uvádějí rozmezí 4,55–5 miliard let). Planety jsou v pořadí od Slunce Merkur (☿), Venuše (♀), Země (♁), Mars (♂), Jupiter (), Saturn (♄), Uran (♅/) a Neptun (♆). Prvních pět planet bylo rozlišeno už ve starověku. Po svém objevení byly mezi planety na čas zařazeny i Ceres (do 1850) a Pluto (do 2006). Ty však nejsou ve svých zónách dominantními objekty, a tak jsou od roku 2006 označovány jako trpasličí planety. K nim se přidal v roce 2005 objekt s provizorním názvem 2003 UB313, od roku 2006 nazývaný Eris, který je pouze nepatrně menší, ale hmotnější než Pluto. Čas od času se objevují úvahy o existenci dalších planet, jako např. v roce 2016 byla předpovězena Devátá planeta. Důležitými složkami sluneční soustavy jsou také planetky tzv. hlavního pásu na drahách mezi Marsem a Jupiterem. V hlavním pásu planetek se také nachází trpasličí planeta Ceres. Překvapivě mnoho poměrně velkých těles je především v posledním desetiletí nacházeno v oblasti tzv. Kuiperova pásu za drahou Neptunu (Quaoar, Orcus aj.), případně i dále (Sedna). Úplný okraj naší soustavy pak tvoří obrovská zásobárna kometárních jader – tzv. Oortův oblak. == Vznik ==

Question: Kolik procent celkové hmotnosti sluneční soustavy tvoří planety a jiná tělesa?

Answer: 0,133 %


Funkční magnetická rezonance

Context: Funkční magnetická rezonance Funkční magnetická rezonance (fMRI) je moderní zobrazovací metoda sloužící k funkčnímu zobrazování mozku, resp. mapování mozkové odezvy na vnější či vnitřní podnět. S vývojem výpočetní techniky a statistických metod se rozvíjí metoda fMRI jako nástroj pro vizualizaci anatomických struktur mozku zapojených do mechanismů vnímání, řízení motoriky a myšlení. Liší se od standardní magnetické rezonance schopností detekovat dynamické změny signálu způsobené lokálním kolísáním poměru oxyhemoglobinu a deoxyhemobloginu v závislosti na neuronální aktivitě (BOLD, tzn. Blood Oxygenation Level Dependent). fMRI mapuje neuronální aktivitu pouze nepřímo, v návaznosti na lokální změnu oxygenace a perfuze mozkové kůry. Z toho také vychází její přednosti a limitace ve srovnání s dalšími metodami funkčního mapování mozku. Meze jednotlivých metod jsou dány tzv. časovou a prostorovou rozlišovací schopností. Funkční MRI má relativně vysokou prostorovou rozlišovací schopnost (řád jednotek milimetrů), časová rozlišovací schopnost je ve srovnání s EEG (elektroencefalografie) či MEG (magnetoencefalografie) omezená. fMRI nalézá uplatnění především v neurofyziologickém výzkumu. Na řadě pracovišť se fMRI využívá např. jako doplňující vyšetření před neurochirurgickou intervencí v oblastech kritických pro řečové či motorické funkce. fMRI umožňuje zpřesnění diagnostiky některých neurologických i psychiatrických onemocnění a nabízí možnosti plánování chirurgických výkonů.

Question: Jakou zkratku má moderní zobrazovací metoda funkční magnetická rezonance?

Answer: fMRI


Caipirinha

Context: Caipirinha je brazilský národní koktejl složený z Cachaçy, třtinového cukru a limety. O historii tohoto nápoje je známo jen málo. Nejpravděpodobněji vznikl v Sã Paulu a byl považován za mocný lék proti chřipce. Jméno Caipirinha vychází ze slova Caipira, kterým se odkazuje na někoho z venkova, doslova venkovan nebo křupan. Tento výraz má původ v domorodém slově kaapira, které v jazyce Tupi znamená "ten, kdo seká křoví". Nakrájené limetky rozmačkáme ve sklenici, přidáme třtinový cukr (cca 1 lžička), zalijeme 5 cl cachaçy a sklenici naplníme rozdrceným ledem. mojito daiquiri julep Obrázky, zvuky či videa k tématu Caipirinha ve Wikimedia Commons Příprava nápoje

Question: Z jakého cukru se dělá Caipirinha?

Answer: třtinového


Fénické písmo

Context: Fénické písmo bylo ve starověku písmo používané pro zaznamenání textů ve féničtině a později i v dalších příbuzných kanaánských jazycích. Fénické (resp. fénicko-kanaánské) písmo se vyvinulo z písma protosinajského patrně někdy v 14. - 11. století př. n. l. v oblasti Předního východu (Fénicie nebo Kanaán v širším smyslu). Fénické písmo, vycházející z akrofonického protosinajského písma, je písmem hláskovým, fonetickým. Má celkem 22 znaků označujících souhlásky. Oproti moderním písmům původem z řecké alfabety včetně latinky, nezná znaky pro samohlásky, podobně jako většina písem vytvořených pro semitské jazyky. Psalo se jím zprava doleva. Podle místních variant se toto písmo vyvíjelo dál do mnoha zpočátku velmi podobných forem. Fénické písmo tedy stojí u zrodu mnoha dnešních písem. Mezi písma, která z něj vznikla, se řadí starořecké písmo, z něhož dále vznikla řecká alfabeta a z ní vycházející cyrilice, etrusko-latinské písmo a z něj latinka, a také moabské písmo staroaramejské písmo, které je zase předkem kvadrátního. aramejského písma užívaného klasickou i moderní hebrejštinou palmýrského a nabatejského písma, ze kterých vzešlo syrské písmo a arabské písmo, indického kharóšthí; většina indických písem ale pochází z bráhmí, jehož původ je nejasný a inspirace aramejským či spíše fénickým písmem možná, ale sporná, starojihoarabské písmo, které dalo vznik etiopskému písmu, starohebrejské písmo, ze kterého pochází písmo samaritánské.

Question: Kde se vyvinulo fénické písmo?

Answer: v oblasti Předního východu


Paralympijské hry

Context: Paralympijské hry (zkráceně také para(o)lympiáda) jsou vícesportovní událost určená pro sportovce s trvalým tělesným, mentálním a senzorickým zdravotním postižením. Zahrnuje to sportovce se zdravotním postižením pohybu, amputacemi, oslepnutím a mentální retardací. Paralympijské hry se konají jednou za čtyři roky vždy po olympijských hrách a řídí je Mezinárodní paralympijský výbor. Paralympijské hry jsou občas zaměňovány se Světovými hrami speciálních olympiád, které jsou však určeny pro lidi s duševním postižením. V České republice zastřešuje aktivity související s nominací na paralympiádu Český paralympijský výbor. Rekord v počtu získaných medailí z paralympiád drží Ragnhild Myklebustová z Norska, která na zimních paralympijských hrách 1988, 1992, 1994 a 2002 získala v severském lyžování dohromady 22 medailí, z nichž 17 bylo zlatých. Následující sporty jsou v současnosti na programu letních paralympijských her: Lukostřelba Atletika Boccia Cyklistika Paradrezura Fotbal (5-a-side) Fotbal (7-a-side) Goalball Judo Powerlifting Veslování Vodáctví Střelba Plavání Stolní tenis Volejbal (sezení) Basketbal (. vozíčkáři) Šerm (vozíčkáři) Ragby (vozíčkáři) zvedání činek Tenis (vozíčkáři) Následující sporty jsou v současnosti na programu zimních paralympijských her: Alpské lyžování Hokej (lední sáně) Severské lyžování Biatlon Běh na lyžích Curling (vozíčkáři)

Question: Kolik dohromady získala Ragnhild Myklebustová medailí v severském lyžování?

Answer: 22


Slovensko

Context: V lesích a v nížinách se nacházejí také koroptve, bažanti, divoké husy a kachny. Co se týče rostlinstva, ze stromů převládají v nížinách duby, na úpatích hor buky, ve vyšších polohách smrky a na nejvyšších místech převažuje co do biomů tajga a tundra. Slovensko se nachází v mírném podnebném pásu. Většinou na jeho území převládají studenější léta a chladné vlhké zimy s vysokou oblačností. Průměrná teplota ve vyšších polohách, především v Tatrách, činí kolem -4 °C a naopak v nížinách se pohybuje kolem 10 °C. V červenci se v nížinách teploty v průměru blíží či přesahují hodnotu i 20 °C. Zatímco v nížinách při Dunaji průměrné srážky dosahují 570 mm, při návětrných stranách hor se šplhají až na 1100 mm. Na vyšších vrcholcích hor zůstává sníh až do letních měsíců. Slovensko je parlamentní republikou. Výkonnou moc představuje vláda, v jejímž čele stojí premiér. Hlavou státu je prezident, volený přímou volbou občanů na 5 let. Zákonodárnou moc vykonává jednokomorový parlament zvaný Národní rada Slovenské republiky, v němž zasedá 150 poslanců. Volby do Národní rady se konají každé 4 roky a volit může každý občan starší 18 let. Současným slovenským prezidentem je Andrej Kiska, vládu vede Robert Fico za stranu SMER - sociálna demokracia. V rámci justice zastává významnou pozici Ústavní soud, tvořený 13 soudci jmenovanými prezidentem na 12 let, a Nejvyšší soud. Dále na Slovensku funguje systém krajských, okresních a vojenských soudů, doplněných Specializovaným trestním soudem. Podle organizací Freedom House a Nadace Bertelsmann se v zemi konají svobodné volby a funguje oddělení jednotlivých státních mocí (výkonné, soudní a zákonodárné), Poslední volby do Národní rady se konaly 5. března 2016. Strana SMER – sociálna demokracia oproti minulým volbám propadla a nedokázala si tak udržet původní parlamentní většinu. Ve volbách pro ní hlasovalo 28 % voličů. Na druhém místě se umístila stana Sloboda a Solidarita s 12 % a na třetím OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti se ziskem 11 %.

Question: Koho volbou je volený prezident Slovenska?

Answer: občanů


Černý pátek (nakupování)

Context: Černý pátek (nakupování) Tento článek potřebuje úpravy. Můžete Wikipedii pomoci tím, že ho vylepšíte. Jak by měly články vypadat, popisují stránky Vzhled a styl, Encyklopedický styl a Odkazy. Black Friday v obchodě v USA Černý pátek (anglicky Black Friday) je neformální název pro den, který následuje v USA po svátku Díkůvzdání. Jde tedy o čtvrtý pátek v listopadu. Jedná se o marketingovou akci, kdy se obchodníci snaží nalákat zákazníky na velmi nízké ceny. Černý pátek je v USA již od roku 2005 tradičně nejrušnějším nakupovacím dnem. Mnoho obchodníků však nezačíná se slevami přesně na Černý pátek, ale nabízí je už o několik dní dříve. V USA je také běžné, že zákazníci kempují před obchody, aby si zajistili to nejlepší místo ve frontě. Termín černý pátek pravděpodobně vznikl kolem roku 1961 ve Filadelfii, kde byl užíván pro označení rušného silničního provozu den po Díkůvzdání. O více než dvacet let později se tento termín více rozšířil a začal být využíván pro označování dne, kdy se zvedají tržby obchodníků, tedy se dostávají z „červených čísel“ do „černých čísel“.[1][2] Některé zejména francouzské oděvní značky propagují environmentalistické názory, které zbrojí proti černému pátku vzhledem ekologickému dopadu tohoto dne.[3] Černý pátek v ČR Černý pátek se stal oblíbeným marketingovým lákadlem v České republice a to se slevami až do výše osmdesáti procent. Odborníci ale varují spotřebitele, aby se nenechali nalákat na fiktivní slevy. „Sleva může být počítána z výrazně vyšší ceny, než je cena zboží v běžné tržní síti,“ uvádí vedoucí právního oddělení největší české spotřebitelské organizace dTest. [4] Jedním z prvních prodejců, kteří odstartovali tuto akci i v Česku byl internetový obchod s elektronikou Alza, následující rok se přidaly i další firmy. Někteří prodejci lákají na slevy Black Friday i mimo tento den, také často dochází k podvodům se slevami.[5] Čeští obchodníci si pojem Black Friday velmi upravili a nabízejí slevy prakticky kdykoliv v roce a někdy dlouhodobě a s původní myšlenkou nemá žádnou souvislost.[6] Násilí a chaos Fronta večer před Black Friday u obchodu v New Yorku V tento den se také někdy objevují zprávy o násilí mezi zákazníky. Od roku 2006 bylo ve Spojených státech zaznamenáno 12 úmrtí a 117 zranění. [7]

Question: Který pátek v měsíci je černý pátek?

Answer: čtvrtý


Buckinghamský palác

Context: Nový král a královna nechali vyzdobit taneční sál, velké schodiště, velkou vstupní halu, mramorovou síň, vestibul a galerie ve stylu Belle epoque s převažujícími barvami smetanově žlutou a zlatou, vzhled který je uchován dodnes. Poslední významné stavební úpravy byly prováděny za krále Jiřího V., kdy roku 1913 sir Aston Webb upravil původní Blorovu fasádu z roku 1850 do podoby, která připomínala Lyme Park v Cheshire. Tato fasáda byla upravena tak, aby vytvářela vhodné pozadí k památníku královny Viktorie. Za vlády Jiřího V., který měl serióznější povahu než jeho otec, byl Buckinghamský palác spíše místem oficiálních aktivit než plesů a jiných radovánek. Jeho manželka královna Marie byla znalkyní umění a zajímala se o královské sbírky nábytku a umění a starala se o to aby byly udržované a doplňované. Postarala se také o výzdobu modrého salónu. V této místnosti, dlouhé 21 m dříve známé jako jižní salón, se nachází jedna z nejkrásnějších Nashových kazetových výzdob stropů, podle historika Olwena Hedleye ještě nádhernější než v trůnním sále. Uvádí se, že v roce 1999 měl Buckinghamský palác 19 státních komnat, 52 ložnic, 188 ložnic pro personál, 92 kanceláří a 78 koupelen. Ačkoli se to zdá jako velký počet ve srovnání s některými jinými královskými sídly například Carskoje selo, papežovu paláci v Římě nebo královským palácem v Madridu je relativně malý. První světovou válku přečkal palác, v té době domov krále Jiřího a královny Marie, bez úhony. Cennější exponáty byly přestěhovány do Windsorského zámku ale královská rodina dále bydlela v paláci. V době druhé světové války se stal palác sedmkrát terčem náletů. Jedna z leteckých pum dopadla do vnitřního čtvercového nádvoří v době kdy král Jiří VI. a královna Alžběta byli v paláci a ačkoli bylo rozbito mnoho oken, další velké škody nebyly zaznamenány. Největším poškozením paláce bylo zničení palácové kaple roku 1940. Dne 8. května 1945 byl Buckinghamský palác centrem britských oslav konce druhé světové války a král, královna, princezna Alžběta na pozadí se začerněnými okny zdravili z balkónu shromáždění na Mallu. Hlavní místnosti paláce se nacházejí na prvním poschodí (piano nobile) v západním křídle obráceném k zahradám přilehlým k paláci. Centrem souboru vyzdobených státních komnat je hudební salón, jehož výrazný oblouk tvoří dominantu fasády. V sousedství této komnaty se nachází modrý salón a bílý salón.

Question: Jak se jmenuje oficiální londýnské sídlo britského panovníka?

Answer: Buckinghamský palác


Stará radnice (Bratislava)

Context: Stará radnice v Bratislavě je historická budova na Hlavním náměstí v Bratislavě a patří mezi nejstarší budovy ve hlavním městě Slovenska. Tvoří ji víceré budovy, konkrétně Jakubův dům, Pawerův dům, Ungerův dům, a Aponiho palác, které byly postaveny v různých uměleckých slozích. Původní část radnice tvoří samostatný dům s vlastní věží na východním okraji náměstí. Dějiny výstavby Byla postavena v gotickém stylu v 15. století jako výsledek spojení vícerých domů (Pawerův dům, Ungerův dům, Aponiho palác). Hlavní budovu vedle věže dal postavit rychtář Jakub ve 14. století, zatímco samotná věž, původně gotická, byla postavena ve 13. století. Později prošla mnohými změnami a rozšířeními, hlavně rekonstrukcí v renesančním stylu v roce 1599 po poškození způsobeným zemětřesením, barokní restylizace věže po požáru v 18. století a novorenesanční, neogotické křídlo postavené v roce 1912. Poloha Nachází se přímo v centru města mezi Hlavním náměstím a Primaciálním náměstím, vedle ní se nalézá řecké a japonské velvyslanectví. Radnici je možné lehce poznat podle barevné dlaždicové střechy. Využití Budova byla využívána jako městská radnice od 15. století do pozdního 19. století. V tomto období sloužila i jiným účelům, například jako vězení, mincovna, tržní místo a objekt pro veřejné oslavy a slavnosti. Byla využívána také jako depozitář, zbrojnice a městský archiv. Dnes se zde nachází Městské muzeum s expozicí o historii města Bratislavy. Mezi vystavované exponáty patří nástroje používané k mučení, staroměstské žaláře, historické zbraně, brnění, miniatury. Jednou z atrakcí je i dělová koule vestavěná do stěny věže. Kouli na budovu vystřelili Napoleonovi vojáci v 19. století. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stará radnice na Wikimedia Commons Skupinka turistů u Staré radnice

Question: Jaký charakteristický rys má Stará radnice v Bratislavě?

Answer: barevné dlaždicové střechy


Pražský hrad

Context: Pražský hrad je nejvýznamnější český hrad (původně raně středověké hradiště) stojící na skalnatém ostrohu nad řekou Vltavou v centru Prahy, na vrchu Opyš. Od 9. století býval sídlem českých knížat, později králů a od roku 1918 je sídlem prezidenta republiky. Dvakrát v dějinách se stal hlavní rezidencí císaře Svaté říše římské. Postupnými přístavbami a úpravami vznikl z hradiště založeného v 9. století, se svými rozměry 570 m délky a 128 m šířky je jeden z největších hradních komplexů na světě. Rozloha hradu se obvykle uvádí 7,28 ha, ale dodnes je předmětem sporů. Je považován nejen za symbol města, ale i české státnosti a podle Guinessovy knihy rekordů za největší starobylý hrad na světě. Také je největší doposud obývaný hrad na světě, hned za ním je Anglický Windsor. Součástí hradu je Katedrála svatého Víta, tradiční místo korunovací českých králů i jejich posledního odpočinku. Kromě mnohých českých panovníků (včetně čtyř císařů), pražských biskupů a arcibiskupů, duchovních, šlechticů i jiných lidí spjatých s pražským dvorem jsou v katedrále pochováni i někteří světci - velká část českých zemských patronů (sv. Václav, Vít, Vojtěch, Zikmund nebo Jan Nepomucký). Jsou zde také uloženy české korunovační klenoty. Původně se název "Praha" vztahoval především právě na skalnatý ostroh s knížecím hradištěm, začal však současně označovat i okolní osídlení (např. u Ibráhíma ibn Jakúba). I později se po staletí název "Praha" vztahoval na hrad i pražská města v jeho okolí. Teprve v roce 1784 byla samostatná města administrativně spojena a název "Praha" oficiálně dostalo takto vzniklé město. Podle Pražského "hradu" získalo označení "Hradčany" osídlení na jeho západním předpolí. To se stalo v 1. polovině 14. století poddanským, později královským městem spadající pod zprávu purkrabího Pražského hradu. Dnes se tak jmenuje pražská čtvrť, která kromě historického města zahrnuje i území Pražského hradu. Ostrožna Pražského hradu byla osídlena již v období neolitu. Archeologicky byla prozkoumána sídliště kultury s lineární keramikou a kultury s vypíchanou keramikou v areálu Lumbeho zahrady. Z Lumbeho zahrady pocházejí i doklady o osídlení v období eneolitu a dále zde jsou doloženy pohřební aktivity kultury se šňůrovou keramikou a únětické kultury. Až v 80. letech 20. století se archeologicky podařilo prokázat existenci osídlení staršího než dokládají písemné prameny, které zmiňují až kostel Panny Marie postavený přemyslovským knížetem Bořivojem někdy po roce 885. Během 9. století, snad už i v jeho první polovině, byla ostrožna předělena příkopem.

Question: Odkdy je Pražský hrad sídlem prezidenta republiky?

Answer: od roku 1918


Jeřáb milský

Context: Jeřáb milský (Sorbus milensis) je 3–10 m vysoký opadavý strom nebo keř, popsaný v roce 2008 z vrchu Milá v Českém středohoří. Listy tohoto druhu mají mělce laločnatou na rubu žlutošedě plstnatou čepel. Květy jsou pětičetné, bělavé, s narůžovělými prašníky a jsou uspořádány do mnohokvětých chocholičnatých lat. Zralé malvice jsou lesklé a oranžově červené. Druh náleží do skupiny Sorbus latifolia agg., která sdružuje taxony, které pravděpodobně vznikly hybridizací jeřábu břeku (Sorbus torminalis) a některého ze zástupců ze skupiny jeřábu muku (Sorbus aria s. l.). Druh pravděpodobně roste pouze na vrchu Milá, ačkoliv nelze v budoucnosti vyloučit nový nález na některém z přilehlých kopců Českého středohoří. Vyskytuje se hlavně na strmých těžko přístupných čedičových skálách, v lesnatých roklích a sutích. Podrobným sčítáním bylo nalezeno celkem 57 exemplářů z toho 38 dospělých a 19 juvenilních. V Čechách jsou v současnosti známé pouze čtyři příbuzné druhy. Jeřábu milskému je nejpodobnější jeřáb manětínský (S. rhodanthera), který má na rozdíl od S. milensis tmavěji růžové prašníky, větší plody a hlouběji laločnaté listy. Je známý z Chlumské hory u Manětína na Plzeňsku. Další druhy, jeřáb krasový (S. eximia), popsaný z Českého krasu a jeřáb džbánský (S. gemella), rostoucí v oblasti Džbánu, mají oranžové plody a žluté prašníky. Jeřáb český (S. bohemica), vyskytující se převážně v Českém středohoří se liší menšími eliptickými až vejčitými listy a žlutými prašníky. Druh je ohrožen vysokými stavy zvěře a masivním šířením jasanu, proto je nezbytné jeho ochraně a věnovat maximální pozornost.

Question: V jakém roce byl popsán jeřáb milský?

Answer: 2008


Allen Ginsberg

Context: V roce 1965 byl vyhoštěn z Československa - studenti jej v Praze zvolili králem Majálesu a Ginsberg byl na základě provokace Státní bezpečnosti zadržen a deportován na letiště. Tehdejší československý tisk jej obvinil z kažení československé mládeže. V roce 1965 poradil studentům Berkeley University před jejich protiválečnou demonstrací, aby ozdobili první řady květinami; tato demonstrace je považována za počátek hnutí hippies a jejich myšlenky flower power. Zajímal se jak o americkou, tak o evropskou kulturu, z asijské ho zaujal především indicko-japonský zen-buddhismus. Výrazem jeho snahy o sblížení západního a východního filozofického myšlení bylo založení Kerouacovy školy osvobozené poetiky (Jack Kerouac School of Disembodied Poetics) na univerzitě Náropa ve městě Boulder v Coloradu (1974). Ginsberg byl jejím spoluzakladatelem a příležitostně zde přednášel. Kromě dalších beatnických autorů byl Ginsbergovi inspirací Walt Whitman (pro svůj humanismus a demokratický optimismus), William Carlos Williams (pro neotřelou dikci) a také surrealismus. Často experimentoval s halucinogenními látkami, což se projevuje i na jeho díle a smýšlení. Ginsberg například zastával názor, že podání LSD Chruščovovi a Kennedymu by pomohlo světovému míru. Allen Ginsberg zemřel 5. dubna 1997 v New Yorku ve věku 70 let na selhání jater v důsledku hepatitidy. V San Franciscu se 7. října 1955 Allen Ginsberg zúčastnil oficiálního zrodu Beat generation, za nějž je považováno čtení "šesti andělů na jednom jevišti". Kromě Ginsberga předčítali svá díla Kenneth Rexroth, Gary Snyder, Philip Whalen, Philip Lamantia a Michael McClure. Ginsberg četl svou báseň Kvílení, kterou napsal dva týdny předtím a jíž doslova ohromil naslouchající publikum - silou a také výraznou živou recitací. Toto předčítání se záhy stalo legendárním a Ginsberg byl opakovaně zván na podobné akce v okolí San Francisca. Přestože je báseň obrazem zoufalství a strádání jedné generace, autorovo čtení z ní dělalo explozi, závan svobody v zatuchlém muzeu společenských konvencí. K popularitě Kvílení přispělo soudní řízení o šíření nemravné literatury (viz Beat generation). Ginsberg se stal jakýmsi hlasatelem transcendentních ideálů. Na počátku 60. let 20. stol. pozval ruskou delegaci při OSN na předčítání poezie do Judson Church na Washington Square, na němž vystupoval společně s Peterem Orlovským. Orlovsky, aby zdůraznil smysl osobního odhalení v deníku, z něhož četl, se svlékl do spodků a zástupci ruské delegace znejistěli.

Question: Kde zemřel Allen Ginsberg?

Answer: v New Yorku