Poker

Context: Poté bankéř mění hráčům karty. Je možné vyměnit až tři karty, přičemž za každou kartu se do banku platí smluvený vklad. Hráči během hry buď vložený vklad drží, nebo pasují. Mohou také nabídku zvýšit tím, že oznámí ostatním hráčům o kolik. Bank vyhrává hráč, který zůstane jako poslední ve hře. Pokud více hráčů drží své nabídky a již nezvyšují bank, ukazují své karty na stůl a porovnávají hodnoty svých listů. Při rovnosti hodnot jednoho nebo dvou párů rozhodují o vítězi karty, které jsou mimo spárované kombinace. Limity v pokeru Limit (fixed limit) Pokud se hraje poker s limitem, mohou hráči navýšit (raise) sázku maximálně třikrát v průběhu jednoho sázkového kola. Po třetím navýšení mohou zbývající hráči buď karty složit a ve hře skončit, nebo vyrovnat poslední sázku (call). Sázky a zvyšování sázek jsou vždy v částkách ekvivalentních výši povinných sázek (blinds). Např. pokud jsou povinné sázky 1 a 2, pak maximální zvýšení je 2.Pokud již bylo dosaženo maximálního počtu sázek (3), pak je bank (pot) „zmrazen“. Až s novým sázecím kolem je opět povoleno třikrát zvýšit sázky. Bez limitu (no limit) V tomto typu her není žádný limit. Každý hráč může kdykoliv vsadit všechny svoje zbývající žetony. Nicméně minimální sázka se rovná výši spodního limitu hry (big blind).Pokud má hráč A 12 000 žetonů a vsadí všechno, hráč B si může stále vsadit, ačkoliv mu zbývá pouze 5 000 žetonů. Hráč A v tomto případě dostane okamžitě zpět svých 7 000 žetonů, které vsadil, neboť tyto žetony zbudou po pokrytí částky 5 000 žetonů vsazených hráčem B. Limit banku (pot limit) Maximální částka, kterou může hráč vsadit, je rovna součtu částky peněz v banku v daném okamžiku a dvojnásobku spodního limitu hry (big blind). Příklad: první hráč je na tahu a povinné sázky (blinds) jsou 1 a 2, v banku jsou 3 další žetony. Pokud chce učinit maximální sázku, pak je to součet částky v banku (3) a dvojnásobku poslední sázky (v tomto případě spodní limit hry – big blind 2).

Question: Kolikrát nejvýše mohou hráči v pokeru navýšit sázku v průběhu hry?

Answer: třikrát


Dekáda

Context: Dekáda Dekáda (z řeckého dekas, desítka) znamená soubor o deseti prvcích. Ve starém Řecku označoval desítku bojovníků, později také desítku let.[1] V současném užití obvykle znamená desetiletí. Tedy desítku let, a to pro letopočet (historiograficky řadová číslovka, a pro který neexistuje rok nula, a první desetiletí letopočtu tak nemůže začínat rokem končícím nulou) desetiletí začínající rokem končícím pořadovou jedničkou (například 1961–1970. , což jsou ve skutečnosti pořadové roky 1961. až 1970. od počátku letopočtu), konzistentně tak jako se označuje století či tisíciletí, nebo případně nekonzistentně[2] s počítáním století a tisíciletí od roku s nulou. na konci (například 1960–1969, "šedesátá léta", 196[3] podle normy ISO 8601 platné od roku 2000), ale také jakékoli jiné desetileté období, například "v poslední dekádě Mozartova života". Různé způsoby vyjádření desetiletí Rok 1 2 3 ... 9 10 11 12 ... 19 20 ... 2000 2001 2002 ... 2009 2010 2011 2012 ... 2019 2020 2021 2022 ... 2029 2030 dekáda podle cifry čísla nultá léta desátá léta ... 2000–2009 2010–2019 2020-2021 ... desetiletí konzistentní se stoletím 1–10 11–20 ... 2001–2010 2011–2020 2021–2030 V epidemiologii se k popisu pravděpodobnosti, že se v životě člověka objeví určitá choroba, také užívají dekády. Přitom ovšem první dekáda začíná narozením (rokem 0) a končí desátými narozeninami, takže "4. dekáda" znamená stáří přibližně 30 až 40 let, nikoli 40–49. Další významy Desetidenní týden, zavedený v letech 1793 až 1802 ve Francii jako součást revolučního kalendáře[4] a opět ve 30. letech 20. století v Sovětském svazu. Odporová dekáda, sada rezistorů, jejichž hodnoty jsou v poměru 1:10:100 atd. Související články Dekáda romské integrace Dekadická soustava Dekadický logaritmus Století Tisíciletí Odkazy Reference ↑ Ottův slovník naučný, heslo Dekáda.↑ https://zoommagazin.iprima.cz/zajimavosti/desetileti-staleti-pocitani-datum - Jak se správně určují desetiletí a staletí? Je to zapeklitější, než si myslíte, "90. léta 20. století totiž končí 31. prosincem 1999, jenže za konec samotného 20. století považujeme až 31. prosinec roku 2000"↑ https://www.loc.gov/standards/datetime/iso-tc154-wg5_n0039_iso_wd_8601-2_2016-02-16.pdf - Data elements and interchange formats — Information interchange - Representation of dates and times — Part 2: Extensions↑ Ottův slovník naučný, heslo Dekáda.

Question: Co označovalo slovo dekáda ve starém Řecku?

Answer: desítku bojovníků


Pavol Blaho (Strana slobody)

Context: Pavol Blaho (14. června 1903 Skalica – 3. května 1987 Clinton Comer) byl slovenský a československý politik, poválečný poslanec Prozatímního Národního shromáždění za Demokratickou stranu, později jeden z předáků Strany slobody. Po únorovém převratu odešel do emigrace, člen Rady svobodného Československa. Jeho otcem byl významný politik Pavel Blaho (1867–1927). Před rokem 1938 byl funkcionářem Republikánské strany zemědělského a malorolnického lidu (agrární strana). Za tzv. slovenského štátu spolupracoval s odbojovou skupinou Obrana národa. V roce 1940 utvořil vlastní odbojovou skupinu v Nitře, později působil v odbojové organizaci Flora. Podílel se na přípravě Slovenského národního povstání. Zasedal v povstalecké SNR a vykonával funkci zástupce pověřence železnic. V poválečném období se zapojil do politického života. Účastnil se v delegaci Slovenské národní rady, která 1. června 1945 jednala s prezidentem Edvardem Benešem a řešila mimo jiné postavení Slovenska v obnovené republice. V letech 1945-1946 byl poslancem Prozatímního Národního shromáždění za Demokratickou stranu, od dubna 1946 za Stranu slobody. Poslancem byl do roku 1946 do konce funkčního období (do parlamentních voleb v roce 1946). V březnu 1946 se začal podílet na vzniku nové slovenské politické strany, zpočátku nazývané Křesťansko-republikánská strana, později Strana slobody. Její vznik jako potenciální oslabení Demokratické strany podporovala i Komunistická strana Československa. Nová politická formace měla mít větší katolický akcent. 5. března 1946 si strana podala přihlášku do Národní fronty. Vedení Demokratické strany se snažilo odštěpeneckou frakci izolovat podpisem takzvané aprílové (dubnové) dohody, v níž se zavázalo vyjít vstříc programovým a personálním zájmům katolického tábora. Strana slobody tak sice vznikla, ale nezískala masový ohlas. Pavol Blaho zasedal v jejím předsednictvu. Ve volbách v roce 1946 získala Strana slobody jen několik procent hlasů.

Question: Jak se jmenoval československý politik, poslanec a předák Strany slobody?

Answer: Pavol Blaho


Velká francouzská revoluce

Context: Velká francouzská revoluce je označení pro období dějin Francie mezi lety 1789 a 1799, tedy zhruba od svolání generálních stavů králem Ludvíkem XVI. do uchopení moci Napoleonem Bonapartem. Tehdejší absolutní monarchie ve Francii byla během ní nahrazena vládou lidu a republikánstvím; francouzská větev římskokatolické církve byla donucena k radikální restrukturalizaci. I když se Francie po pádu první republiky Napoleonovým státním převratem zmítala 75 let mezi republikou, císařstvím a restaurací někdejšího království, revoluce přesto znamenala definitivní konec pro starý režim. V lidových představách zastiňuje i následující revoluce z let 1830 a 1848. Obecně je vnímána jako hlavní přelomový bod evropských kontinentálních dějin, znamenala přechod od absolutismu k občanství a ustavení lidu jako hlavní politické síly. Kromě toho však také zrodila moderní politický teror. Francie se již delší dobu potácela na pokraji státního bankrotu. Hospodářská situace se výrazně zhoršila, od začátku 80. let 18. století začaly být uskutečňovány reformy pro povzbuzení výroby (zrušení vnitřního cla, některých poplatků zatěžujících výrobu). K hospodářským problémům se přidala i nepřízeň počasí, která byla zapříčiněna erupcí islandské sopky Laki v roce 1783. Během sopečné erupce se dostalo do atmosféry velké množství sopečného popela a sopečných plynů vedoucí k poklesu teplot v Evropě po několik následujících let. Změna teploty a menší množství dopadajícího slunečního záření se projevila v neúrodě zemědělských plodin a následném strádání populace. Proti aristokracii, která se postavila proti reformám, byla provedena soudní reforma. Proti této reformě roku 1788 vypuklo povstání v Grenoblu v Dauphiné. Tak 5. května 1789 svolal král Ludvík XVI. generální stavy (přesně po 175 letech, naposledy se generální stavy sešly roku 1614). Zástupci třetího stavu, kterých bylo stejně jako zástupců prvního i druhého stavu dohromady, chtěli kromě placení daní s oběma privilegovanými stavy projednávat i reformy ve společnosti, první dva stavy (za podpory krále) nesouhlasily. Dále se král se šlechtou snažili omezit působnost generálních stavů na pouhé poradní těleso na rozdíl od třetího stavu, který se dožadoval rozšíření jeho práv na nejvyšší zákonodárný orgán země. Po dlouhých dohadech se proto třetí stav rozhodl vytvořit 17. června Národní shromáždění. K tomu se připojila i část šlechty a kněží, kteří byli donuceni přísahat státu. Duchovní, kteří odmítli, nesměli nadále vykonávat své kněžské funkce. Sedmdesátník papež Pius VI. (papež od roku 1775) odmítl podepsat a odsoudil toleranci přísahy (La Déclaration des Droits de l'Homme), i když ho o to prosil Ludvík XVI., který nakonec dekret 26. prosince 1790 sám podepsal.

Question: V jakém období se konala Velká francouzská revoluce?

Answer: 1789 a 1799


Messier 79

Context: V dalekohledu o průměru 140 mm se při zvětšení 25x ukáže jako kulatá skvrna, ve které se skrývá několik velmi malých hvězd, jejichž počet v dalekohledu o průměru 200 mm naroste na padesát. Při průměru 300 mm se dá rozeznat výrazně více hvězd a v nejjasnější záři uprostřed hvězdokupy je vidět více než stovka hvězd.[11] M79 je možno jednoduše pozorovat z obou zemských polokoulí, ale pozorovatelé na jižní polokouli jsou velmi zvýhodněni. Přesto kvůli své poloze není pozorovatelná v severních částech Evropy za polárním kruhem a v oblasti severního mírného podnebného pásu zůstává poměrně nízko nad obzorem. Na jižní polokouli vychází hvězdokupa velmi vysoko na oblohu.[12] Nejvhodnější období pro její pozorování na večerní obloze je od listopadu do dubna. Historie pozorování Hvězdokupu objevil Pierre Méchain 26. října 1780 a ještě téhož roku Charles Messier změřil její polohu a přidal ji do svého katalogu[1] s tímto popisem: „Mlhovina bez hvězd umístěná pod Zajícem na stejné rovnoběžce s hvězdou 6. magnitudy. Viděl ji p. Méchain 26. října 1780… Tato mlhovina je pěkná, má jasný střed a trochu rozptýlenou mlhavost. Její poloha byla určena pomocí hvězdy Epsilon Zajíce, která je čtvrté magnitudy.“ Na jednotlivé hvězdy ji kolem roku 1784 svým velkým dalekohledem rozložil William Herschel a popsal ji jako velmi bohatou kulovou hvězdokupu.[11] Vlastnosti

Question: Kdo změřil polohu hvězdokupy Messier 79 v roce 1780?

Answer: Charles Messier


Česká středoškolská unie

Context: Česká středoškolská unie, z. s. (zkratka ČSU) je nezávislým spolkem žáků středních škol. Tvoří ji dobrovolně sdružení zástupci samosprávných orgánů žáků, tedy žákovských parlamentů, rad, senátů a podobně pojmenovaných těles působících na středních školách ve smyslu § 21 odst. 1 písm. d) školského zákona. ČSU je členem evropské platformy středoškolských unií OBESSU[1]. Spolupracuje také se Studentskou komorou Rady vysokých škol, Stálou konferencí asociací ve vzdělávání (SKAV) či obecně prospěšnou společností EDUin. Historie Česká středoškolská unie vznikla 12. března 2013 z iniciativy aktivních středoškoláků zastupujících žákovské samosprávy.[2][3] Ti volali po změnách českého vzdělávacího systému, posilování občanské angažovanosti a občanského vzdělávání, podpoře všeobecného vzdělávání s důrazem na roli kritického myšlení, jakož i po vytvoření reprezentativní žákovské platformy, která by organizovaně a aktivně prosazovala jejich názory a hájila jejich práva a zájmy na lokální, celostátní i mezinárodní úrovni. Za zakladatele spolku jsou považováni Filip Jelínek, Jan Papajanovský a Sebastian Schupke.[4] Členství a struktura Členská základna sestává z demokraticky volených delegátů žákovských samospráv na středních školách (žákovské parlamenty, rady apod.) a dalších aktivních středoškoláků.

Question: Z čí iniciativy vznikla Česká středoškolská unie?

Answer: aktivních středoškoláků zastupujících žákovské samosprávy


Jana Maláčová

Context: Od června 2015 byla ředitelkou odboru rodinné politiky a politiky stárnutí na Ministerstvu práce a sociálních věcí ČR.Jana Maláčová žije v Praze, konkrétně v městské části Praha 1. Jejím manželem je Aleš Chmelař, bývalý státní tajemník pro evropské záležitosti při Úřadu vlády ČR. Mají spolu jednoho syna Gustava. == Politická kariéra == Od června 2008 je členkou ČSSD a od listopadu 2012 pak místopředsedkyní spolku Oranžový klub, který prosazuje spravedlivé zastoupení žen ve veřejném životě a je spojen s touto stranou. Od ledna 2016 do ledna 2018 byla členkou správní rady Česko-německého fondu budoucnosti.Když dne 17. července 2018 oznámil ministr práce a sociálních věcí ČR Petr Krčál kvůli plagiátorské aféře svou rezignaci, informoval předseda ČSSD Jan Hamáček, že navrhl Maláčovou jako jeho nástupkyni. Prezident Miloš Zeman ji do funkce jmenoval dne 30. července 2018 na zámku v Lánech. Maláčová uvedla, že její prioritou bude rodinná politika a téma stárnutí. Což potvrdil i jeden z jejích prvních kroků. Vládě hodlá ještě v roce 2018 předložit návrh na zvýšení rodičovského příspěvku, ten by se měl v absolutní hodnotě zvýšit o 40 tisíc korun, tedy na 260 tisíc.Na 41. sjezdu ČSSD v Hradci Králové byla dne 1. března 2019 zvolena řadovou místopředsedkyní strany. Získala 390 hlasů od 472 delegátů. Oponenty je pro svůj levicový program přezdívána "Venezuela". == Reference ==

Question: Proč je Jana Maláčová přezdívána oponenty "Venezuela"?

Answer: levicový program


Hornina

Context: Hornina je heterogenní směs tvořená různými minerály, někdy i organickými složkami, vulkanickým sklem či kombinací těchto komponentů. Výjimku tvoří pouze monominerální horniny, které jsou tvořené pouze jedním minerálem (například hornina mramor je tvořena pouze minerálem kalcitem). Kus pevné horniny, surový i opracovaný, se obvykle nazývá kámen, kusová hornina jako materiál se nazývá kámen, kamení či kamenivo, výchoz nebo podloží z kompaktní horniny se nazývá skála, sypké a tekuté horniny mívají specifické názvy. Věda zabývající se horninami se nazývá petrologie. Horniny se dělí podle způsobu jejich vzniku do tří základních skupin: vyvřelé (magmatické), usazené (sedimentované) a přeměněné (metamorfované) hlubinné (plutonické) gabro syenit žula porfyr žilné (neptunické). pegmatit výlevné (vulkanické) andezit čedič melafyr trachyt znělec úlomkovité štěrk pískovec slepenec jílovité hlína spraš jíl opuka organogenní vápenec uhlí ropa zemní plyn chemické travertin sůl kamenná rula svor fylit mramor Všechny tři skupiny hornin jsou v neustálém koloběhu mezi sebou v závislosti na tlakově-teplotních podmínkách (tzv. pT podmínky), kdy vlivem změny jedné či obou složek dochází k přeměně jednoho druhu v druhý a naopak. Plocha souše je asi 149 milionů kilometrů čtverečních. Z nich tvoří tři čtvrtiny horniny sedimentační a jednu čtvrtinu horniny vyvřelé a metamorfované. Navíc je na povrchu zastoupeno nejvíce 5 hlavních skupin hornin, které tvoří 90 % povrchu. Patří tam: břidlice – 52 % pískovce – 15 % žuly a granodiority – 15 % vápence a dolomity – 7 % bazalty – 3 % ostatní – 8 % Stavební kámen Minerál Obrázky, zvuky či videa k tématu hornina ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo hornina ve Wikislovníku Rozeznávání hornin na stránkách MU Brno

Question: Jak se nazývá věda zabývající se horninami?

Answer: petrologie


Meitnerium

Context: Meitnerium Meitnerium předpokládaná [Rn] 5f14 6d7 7s2[1][2] (276) Mt 109 ↓ Periodická tabulka ↓ Obecné Název, značka, číslo Meitnerium, Mt, 109 Cizojazyčné názvy lat. Meitnerium Skupina, perioda, blok 9. skupina, 7. perioda, blok d Chemická skupina neznámé Identifikace Registrační číslo CAS 54038-01-6 Atomové vlastnosti Relativní atomová hmotnost 276,15 Atomový poloměr předpokládaný 122 pm[1] Kovalentní poloměr předpokládaný 129 pm[3] Elektronová konfigurace předpokládaná [Rn] 5f14 6d7 7s2[1][4] Oxidační čísla předpokládané IX, VIII, VI, IV, III, I Ionizační energie První předpokládaná 800,8 kJ/mol[1] Druhá předpokládaná 1 823,6 kJ/mol[1] Třetí předpokládaná 2 904,2 kJ/mol[1] Látkové vlastnosti Krystalografická soustava předpokládaná krychlová tělesně centrovaná[5] Mechanické vlastnosti Hustota předpokládaná 37,4 g/cm3[1] Skupenství předpokládané pevné[5] Elektromagnetické vlastnosti Magnetické chování předpokládané paramagnetické[6] Bezpečnost Radioaktivní I V (%) S T1/2 Z E (MeV) P {{{izotopy}}} Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). Ir⋏ Hassium ≺Mt≻ Darmstadtium Meitnerium (chemická značka Mt) je sedmnáctým transuranem, silně radioaktivní kovový prvek, připravovaný uměle v cyklotronu nebo urychlovači částic. Meitnerium doposud nebylo izolováno v dostatečně velkém množství, aby bylo možno určit všechny jeho fyzikální konstanty. Při své poloze v Periodické tabulce prvků by svými vlastnostmi mělo připomínat iridium. Historie Lise Meitnerová a Otto Hahn První přípravu prvku s protonovým číslem 109 oznámili němečtí fyzici Peter Armbruster a Gottfried Münzenberg z Ústavu pro výzkum těžkých iontů v německém Darmstadtu 29. srpna roku 1982.[7] Bombardováním izotopu bismutu jádry atomu železa získali izotop 266Mt s poločasem rozpadu přibližně 1,7 ms. 20983 Bi + 5826 Fe → 266109 Mt + 10 n Prvek byl poté pojmenován po rakouské matematičce a fyzičce Lise Meitnerové a zasedání IUPAC v roce 1997 toto pojmenování schválilo. Izotopy Doposud (2018) je známo následujících 15 izotopů meitneria: IzotopRok objevuReakcePoločas rozpadu 265Mt ? 266Mt1982209Bi(58Fe,n)1,7 ms 267Mt ?

Question: Jakou chemickou značku má Meitnerium?

Answer: Mt


Odkaz Dračích jezdců

Context: Odkaz Dračích jezdců (původní název Inheritance Cycle) je fantasy tetralogie amerického spisovatele Christophera Paoliniho. Příběh se odehrává ve fiktivním světě Alagaësia a vypráví o mladém chlapci Eragonovi a jeho dračici Safiře. Dračí jezdec se vyskytuje ve všech příbězích. Má vlastního draka, umí kouzlit a dokáže se myslí spojit s jakýmkoli jiným živým tvorem. Měl by ovládat starověký jazyk. Eragon (2002 a 2003, česky 2004) Eldest (2005, česky 2005) Brisingr (2008, česky 2009) Inheritance (8.11.2011, česky 30.3.2012) Poslední díl série Odkaz Dračích jezdců vyšel ve Spojených státech dne 8. listopadu 2011. Kniha má zelenou barvu obálky a anglický název i český název je Inheritance. Paolini začal knihu psát v roce 1998, když mu bylo 15 let, poprvé vyšla v nakladatelství jeho rodičů v roce 2002. V létě roku 2002 upozornil spisovatel Carl Hiaasen, jehož nevlastní syn si Eragona oblíbil, na knihu nakladatelství Alfred A. Knopf. Nakladatelství získalo práva k vydávání a to vedlo k dalším úpravám knihy i jeho obalu, jenž vytvořil John Jude Palencar. U nás jsou tyto knihy vydávány nakladatelstvím Fragment. 15. prosince 2006 přišla do českých kin filmová podoba Eragona, kde hráli herci Edward Speleers, Jeremy Irons a John Malkovich. Jako svůj první film Eragona režíroval Stefen Fangmeier. Film vyrobila společnost 20th Century Fox. Hudbu k filmu napsal Patrick Doyle, mimo jiné tvůrce hudby ke čtvrtému dílu Harryho Pottera, úvodní píseň nazpívala Avril Lavigne. Většina záběrů byla pořízena na Slovensku a v Maďarsku. Snímek sice vydělal 249 milionů dolarů, ale setkal se spíše s negativními ohlasy kritiky. DVD s filmem Eragon vyšlo 20. března 2007. Paolini stvořil pro potřeby svých knih 3 různé jazyky. Urgalština (jazyk urgalů, válečné rasy vzdáleně podobné lidem ) není v trilogii moc často používaná, objevuje se z ní jen pár slov. Značně používanější je v knihách jazyk trpaslíků. Nejpropracovanějším smyšleným jazykem trilogie je ovšem Starověký jazyk. Podle trilogie díky mocnému kouzlu dávné rasy není pouze pozemským jazykem smyšleným lidmi.

Question: Jak se jmenuje svět, kde se odehrává příběh tetralogie Odkaz Dračích jezdců?

Answer: Alagaësia


Grand Prix Francie 1907

Context: Grand Prix Francie 1907 (francouzsky Grand Prix de l'Automobile Club de France) se konala v Dieppe 2. července 1907. == Závod == Na startu se sešlo 38 vozů, jejichž úkolem bylo ujet 10 kol na okruhu po veřejných silnicích. Vozy byly na trojúhelníkový okruh s délkou téměř 77 km v okolí Dieppe pouštěny po jedné minutě, prvním startujícím byl Vincenzo Lancia na voze Fiat. První tři kola vedl Louis Wagner. Poté co ve čtvrtém kole odstoupil, ujal se vedení Arthur Duray. Duray zajel nejrychlejší kolo závodu s časem a průměrnou rychlostí 121,34 km/h, v devátém kole však musel odstoupit. Vedení až do konce závodu se ujal Felice Nazzaro (Fiat). Čas vítěze byl 6 hodin 46 minut 33 sekund. Druhý dojel maďarský závodník Ferenc Szisz (Renault), třetí francouzský jezdec Paul Baras (Brasier). Nazzarova průměrná rychlost byla 113,6 km/h === Nehoda === Při tréninku před závodem se při nehodě smrtelně zranil Albert Clément, syn majitele továrny a týmu Clément-Bayard Adolphe Clémenta-Bayarda. Vzávodě jej nahradil Alezi, ale pro poruchu nedojel. Po smrti svého syna ztratil jeho otec zájem o motoristický sport a značka Clement-Bayard se přestala následujícího ročníku závodů účastnit. == Klasifikace == == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku 1907 French Grand Prix na anglické Wikipedii. === Související články === Grand Prix Francie 1906 Grand Prix Francie 1908 === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Grand Prix Francie 1907 ve Wikimedia Commons

Question: Kdy se konala Grand Prix Francie 1907?

Answer: 2. července 1907


Vought F4U Corsair

Context: Vought Šéfkonstruktér Rex BeiselIgor Sikorsky První let 29. května 1940 Zařazeno 28. prosince 1942 Vyřazeno 1953 (USA)1979 (Honduras) Uživatel Americké námořnictvo a Námořní pěchota (10 016)FAA (2 012)RNZAF (424)Aéronavale (119) Výroba 1942–53 Vyrobeno kusů 12 571 ks Cena za kus 1 500 000 $ Varianty F2G Corsair Některá data mohou pocházet z datové položky. Chance Vought F4U Corsair byl americký stíhací letoun, který sloužil především v druhé světové a v korejské válce. Byly vyráběny v letech 1940–1952 a v některých letectvech sloužily tyto stroje až do 60. let. Celkem jich bylo vyrobeno 12 571. Navržen a zpočátku vyráběn byl ve firmě Chance Vought, ale později byl velmi žádán - výrobní smlouvy byly dodatečné poskytnuty společnosti Goodyear, jejíž Corsairy byly označeny jako FG a firmě Brewster Aeronautical Corporation, které byly značeny jako F3A. Corsair byl navržen a provozován jako palubní letoun a ve velkém množství se do služby u amerického námořnictva dostal koncem roku 1944 a počátkem roku 1945. Rychle se stal jedním z nejúspěšnějších stíhacích bombardérů druhé světové války.[1] Někteří japonští piloti jej považovali za nejimpozantnější americký druhoválečný stíhač,[2] a jeho piloti dosáhli poměru sestřelení 11:1..[3] Přesto měl zpočátku problémy s přistáváním na letadlových lodích a logistikou čímž byl u námořního letectva částečně zastíněn letounem Grumman F6F Hellcat poháněným stejným motorem. Místo toho si Corsair udržel významou pozici na pozemních základnách námořní pěchoty.[4] Během celé korejské války Corsair sloužil téměř výhradně jako stíhací bombardér; stejně tak během francouzských koloniálních válek v Indočíně a později v Alžírské válce.[5] Vedle nasazení v amerických či britských službách byl Corsair používán královským novozélandským letectvem, francouzským námořním letectvem a dalšími leteckými silami až do šedesátých let. Od chvíle kdy byl první prototyp dodán americkému námořnictvu v roce 1940 do poslední dodávky roku 1953 Francouzům, bylo celkem vyrobeno 12 571 letounů F4U Corsair[6] v 16 různých modelech. Byl nejdéle vyráběným americkým stíhačem s pístovým motorem (1942-53).[7][8][9] Vývoj

Question: Kolik bylo celkem vyrobeno letounů F4U Corsair?

Answer: 12 571


New York

Context: Nejvyšším bodem města je Todt Hill na ostrově Staten Island, který dosahuje do výše 124,9 metrů n. m. Vrchol je pokryt lesy, které jsou součástí tamějšího Staten Island Greenbelt. New York je tvořen pěti městskými částmi, které se kryjí s administrativní úrovní county. New York je dále složen z desítek až stovek čtvrtí, které mají mnohdy svou specifckou atmosféru a historii. Kdyby městské části byly samostatnými městy, čtyři z nich (Brooklyn, The Bronx, Manhattan a Queens) by patřily mezi deset nejlidnatějších měst Spojených států. The Bronx (Bronx County: 1 373 659 obyvatel) je nejsevernějším newyorským obvodem. Nachází se zde Yankee Stadium, domovský stadion týmu New York Yankees, nebo největší družstevně vlastněný obytný komplex ve Spojených státech, Co-op City. Kromě malé části Manhattanu známé jako Marble Hill je Bronx jedinou částí New Yorku, která se nachází na americké pevnině. V Bronxu sídlí Bronx Zoo, největší metropolitní zoo ve Spojených státech s rozlohou 107,2 ha a s více než 6 000 zvířaty. Bronx je místem vzniku rapu a hip-hopové kultury. Brooklyn (Kings County: 2528050 obyvatel) je nejlidnatější městská část v New Yorku. Do roku 1898 byl Brooklyn samostatným městem. V současnosti je pro něj charakteristická velká kulturní, sociální a etnická diverzita, nezávislá umělecká scéna, mnoho specifických čtvrtí a unikátní architektonické dědictví. Je to také jediná městská část s výjimkou Manhattanu, která má své obchodní centrum. K Brooklynu náleží dlouhá pláž a Coney Island založený v 70. letech 19. století jako jedna z prvních rekreačních oblastí ve Spojených státech. Manhattan (New York County: 1 620 867 obyvatel) je nejhustěji osídlená městská část, nachází se zde většina mrakodrapů a také Central Park. Manhattan je finančním centrem nejen města, ale i celého světa.

Question: Která městská část New Yorku je nejlidnatější?

Answer: Brooklyn


Symfonický metal

Context: U doom metalu se podobně jako předtím v art rocku začalo hojně používat netradičních "klasických" hudebních nástrojů a technik. Celkové tempo hudby se zpomalilo, skladby nabraly baladický charakter, začaly se objevovat i ženské vokály. Tento hudební styl sám o sobě nevydržel na scéně moc dlouho. V druhé polovině 90. let 20. století byl postupně vytlačován black metalem, power metalem, hardcorem a jinými styly, které získávaly větší popularitu, a postupně se na něj začalo zapomínat. Doom metal dal základy pro vznik gothic metalu a symphonic metalu. První kapelou, která začala hrát symphonic metal, byli nejspíše Therion (Švédsko), kteří jako první zapojili symfonický orchestr jako plnohodnotnou součást svého hudebního stylu a odklonili se tak od své předchozí tvorby. V roce 1996 vydali své nejvíce experimentální album Theli, jehož hlavní hudební složkou jsou klávesy a sborový zpěv. Hudební páteř se neliší od původního metalového hudebního stylu, "symfoniky" je dosažena klávesami či hostováním klasických hudebníků, často lze tuto kombinaci slyšet v black metalu (Dimmu Borgir, Limbonic Art, Tartaros aj.). Veškeré skladby jsou hrány hudebním tělesem, např. Pražský filharmonický orchestr, a elektrické kytary, bicí a zpěv dělají jen doprovod (Rage – Lingua Mortis). Skladba je psána pro dva i více hlasů (operní a klasický, dle stylu), buď formou "dialogů" (hádky), nebo se navzájem doplňují, např. jeden hlas je "anděl", druhý "ďábel" (Avantasia – The Metal Opera Pt. I–II). Velice častým a úspěšným modelem je výrazný ženský hlas (Nightwish, Within Temptation, Amberian Dawn), který je použit jako hlavní prvek, ostatní nástroje jej podkreslují a dodávají dramatičnost, mužský hlas je použit ke zdrsnění ve dvojzpěvech. Hudba je převzata z klasických oper nebo muzikálových děl a upravena do daného hudebního žánru, asi nejčastěji bývá hrán Fantom opery.

Question: Co zapojila kapela Therion jako plnohodnotnou součást svého hudebního stylu?

Answer: symfonický orchestr


George Bernard Shaw

Context: George Bernard Shaw [Šó] (26. července 1856, Dublin - 2. listopadu 1950, Ayot St. Lawrence, Anglie) byl anglický dramatik, prozaik a esejista irského původu, nositel Nobelovy ceny za literaturu za rok 1925. Shaw pocházel ze staré, ale dosti zchudlé protestantské rodiny. Jeho otec byl neúspěšným obchodníkem s obilím, stal se z něho alkoholik a nestaral se o synovo vzdělání. Shaw brzy poznal praktický život, protože se již od patnácti let musel sám živit (pracoval jako úředník v dublinské realitní kanceláři). Pozitivní vliv na něj měla jedině jeho matka, která se věnovala hudbě. Roku 1873 opustila manžela a odjela se svým učitelem zpěvu do Londýna, kde začala zpěv sama vyučovat. Roku 1876 přijel Shaw do Anglie za matkou a nevrátil se do Irska dalších třicet let (a to ani na otcův pohřeb). Psal články o hudbě do časopisu The Hornet (Sršeň) a vzdělával se jako samouk v knihovně Britského muzea, mimo jiné četbou partitur Richarda Wagnera a děl Karla Marxe, jehož myšlenky o třídním boji a revolučním poslání dělnické třídy však nepřijal. Stal se nadšeným propagátorem norského dramatika Henrika Ibsena a od roku 1879 navštěvoval také akce různých filozofických a politických společností. Přednášky amerického ekonoma Henryho George (1829-1897), zejména jeho teorie o vzniku chudoby, jej přivedly k reformnímu socialismu. Založil proto roku 1884 společně s britským labouristickým politikem, ekonomem a publicistou Sidneym Jamesem Webbem (1859-1947) tzv. Fabiánskou společnost (Fabian Society), která šířila teorii fabiánského socialismu. Její členové odmítali násilí, zvláště Marxovy myšlenky o nastolení socialismu revolučním bojem, a připravovali porážku kapitalismu pomocí postupných reforem a parlamentní cestou. V této době se Shaw prosadil jako pronikavý výtvarný, hudební a později i literární a divadelní kritik.

Question: Jakého původu byl George Bernard Shaw?

Answer: irského


Alan Dzagojev

Context: Alan Jelizbarovič Dzagojev (rusky: А Е Д; * 17. června 1990, Beslan) je ruský fotbalový záložník a reprezentant, který v současnosti hraje za klub CSKA Moskva. == Klubová kariéra == === Krylja Sovetov-SOK === Dzagojev začínal se svojí fotbalovou kariérou v ruském druholigovém týmu Křídla Sovětů (Krylja Sovetov-SOK) v roce 2006. Svůj profesionální debut si odbyl 29. dubna 2006 domácí porážkou 1-2 s týmem FK Tjumen. V klubu strávil Dzagojev dvě sezony během nichž odehrál 37 utkání a dal šest branek. === CSKA Moskva === Alan před sezonou 2008/09 zamířil do prvoligového týmu CSKA Moskva. Svůj debut v základní sestavě si připsal v utkání proti FK Chimki, ve kterém vstřelil jednu branku a přidal dvě asistence. Další skvělý výkon podal v utkání proti hlavnímu rivalovi Spartaku Moskva, kdy svými třemi asistencemi dopomohl k vítězství 5-1. Díky tomuto výkonu si zajistil pevnou pozici v základní sestavě týmu CSKA. V sezoně 2008 navíc s týmem vyhrál poprvé ruský fotbalový pohár. Na konci sezony byl Ruskou fotbalovou unií vybrán jako nejlepší mladý hráč roku. V následující sezoně si zahrál i Ligu Mistrů, ve které gólem dopomohl svému týmu k remíze 3-3 s Manchesterem United. V ročníku 2011/12 se v této soutěži dostali až do osmifinále, kde v prvním duelu na domácím hřišti remizovali s Realem Madrid 1-1. Dzagojev v onom utkání svým centrem přihrál na vyrovnávací gól svého týmu. Přes nadějný výsledek CSKA v soutěži skončilo, neboť v odvetném utkání prohráli vysoko 1-4. S CSKA se představil i v základní skupině D Ligy mistrů 2013/14, ruský tým v ní obsadil se ziskem 3 bodů poslední čtvrté místo, když v posledním utkání proti Viktorii Plzeň (šlo o postup do Evropské ligy 2013/14) podlehl 1:2, ačkoli vedl 1:0. Dzagojev byl v závěrečné pětadvacetiminutovce vyloučen a nesl tak svůj podíl na porážce. == Reprezentační kariéra == V červnu 2013 byl nominován na Mistrovství Evropy hráčů do 21 let konané v Izraeli. 12. června otevíral skóre v utkání základní skupiny B proti Německu, soupeř ale nakonec vyhrál 2:1. V zápase již prakticky o nic nešlo, Rusko ani Německo již nemohlo postoupit do vyřazovací fáze turnaje. Rusko skončilo se třemi porážkami a bez bodu na posledním čtvrtém místě tabulky. === A-mužstvo === Po skvělých výkonech na klubové úrovni byl Dzagojev poprvé povolán do ruské reprezentace 11. října 2008, kdy Rusko hrálo kvalifikační duel s Německem o postup na Mistrovství Světa 2010.

Question: Kde hraje Alan Jelizbarovič Dzagojev?

Answer: CSKA Moskva


Tomáš Klus

Context: O Velikonocích roku 2011 odvysílala ČT pořad Klus pro Kuře, kde vystoupil jako moderátor i jako jeden z interpretů. V září 2011 vydal album Racek. Součástí bylo i turné po České republice, které bylo dlouho dopředu vyprodáno, včetně tří koncertů v Praze. Při svých koncertech je schopen udržet pozornost publika běžně i po dobu tří hodin. Podíl na tom mají rovněž hudební aranže i výrazný kytarový doprovod Jiřího Kučerovského. Navazuje na českou písničkářskou tradici a svou tvorbu a interpretaci neomezuje hudebními žánry. Pro jeho tvorbu je typický důraz na text a melodii, spolu s vlivy předchůdců a jeho vlastním výrazem. Ve svých textech se nebrání komentování situace ve společnosti. Tomáš Klus vydal další desku Proměnamě a tvrdí, že sám proměnou prošel. Uklidnil se. Může za to spokojený rodinný život, díky němuž nemá potřebu se za čímkoli honit a pro něco se stresovat. Má svou jistotu, kterou tak hledal. Je jí manželka Tamara Kubová, známá finalistka z populární hudební soutěže Hlas Československa, a jejich dcera Josefína. Album bylo v dubnu 2015 na cenách Anděl vyhlášeno jako nejprodávanější album roku 2014. Prodalo se ho přes dvacet tisíc kusů. V roce 2014 hrál v pohádce Tři bratři v roli nejstaršího syna Jana, který se vydá hledat zakletou princeznu Růženku. Podílel se i na soundtracku k filmu. Na konci června 2015 pokřtil své nové album, které opět nahrál s uskupením Cílová skupina. Album s názvem Anat život není se zabývá protiválečnými písněmi a bylo vydáno 29. června 2015. Název alba odkazuje na semitskou bohyni války a plodnosti Anat. Singlem byla zvolena píseň "JdeVoZem". 2009: Já, písničkáŘ • zpěvník, Albatros 2014: JÁ písničkáŘ II • zpěvník, Albatros Podrobnější informace naleznete v článku Diskografie Tomáše Kluse. Studiová alba 2008: Cesta do záhu(d)by 2009: Hlavní uzávěr splínu 2011: Racek 2014: Proměnamě s Jeho cílovou skupinou 2015: Anat život není s Jeho cílovou skupinou V rámci regionální hudební soutěže mladých zpěváků CzechTalent Zlín, obdržel v r. 2007 jak hlavní cenu festivalu, tak i cenu diváků. Kategorie - Zpěvák Jiné výskyty V zastoupení čtenářů webportálu iDNES.cz, byl Klus v r. 2014 vyhodnocen za vítěze ankety o tzv. 25 objevů v české kultuře za čtvrtstoletí uplynulém od Sametové revoluce.

Question: Jak se jmenovala jeho první deska?

Answer: Cesta do záhu(d)by


Česko

Context: == Historické státní útvary na území Česka == Prvním doloženým státním útvarem na území dnešní České republiky byl nadkmenový svaz Sámovy říše, ve druhé polovině 9. století pak vznikla Velkomoravská říše. Když kolem roku 907 zanikla pod náporem kočovných maďarských kmenů, těžiště státního vývoje se přesunulo do Čech. Tamní panovníci z rodu Přemyslovců vybudovali středověký přemyslovský stát, též nazývaný český stát (České knížectví, později České království), od přelomu 10. a 11. století tvořící součást Svaté říše římské. Od doby Karla IV. (1348) se pro země podléhající českému králi užívalo rovněž pojmu země Koruny české, kterýžto pojem zahrnoval i Moravské markrabství a Vévodství Horní a Dolní Slezsko. Od roku 1526 byly České země postupně začleňovány do habsburské monarchie, jejíž vládci využili svého vítězství v bitvě na Bílé hoře nad českými stavy (1620) k výraznému omezení dřívější samostatnosti Českého království. Země Koruny české, po roce 1749 navzájem státoprávně nespojité, zůstaly korunními zeměmi Habsburků až do konce první světové války v roce 1918. Od roku 1804 měla habsburská monarchie oficiální název Rakouské císařství a od roku 1867 se mocnářství nazývalo Rakousko-Uhersko. Po zániku Rakouska-Uherska v roce 1918 vzniklo Československo jako unitární stát s republikánským zřízením. Roku 1939 bylo území současné České republiky okupováno německou armádou a vznikl loutkový protektorát Čechy a Morava. Československo bylo obnoveno v roce 1945, od roku 1960 mělo oficiální název Československá socialistická republika. Ta byla roku 1969 federalizována, přičemž v rámci tohoto procesu vznikla Česká socialistická republika, formálně svrchovaný národní stát, z hlediska mezinárodního práva přímý předchůdce současné České republiky. Tento oficiální název nese český stát od 6. března 1990, kdy bylo po pádu komunistického režimu vypuštěno z názvu slovo "socialistická". Československo získalo v roce 1990 nový oficiální název: Česká a Slovenská Federativní Republika. Krátce nato, ke konci roku 1992, však zaniklo a místo něj vznikly dva nové státy, Česko a Slovensko.

Question: Kdy vzniklo Československo?

Answer: v roce 1918


České korunovační klenoty

Context: Avšak již v následujícím roce byly podle instrukcí Ferdinanda III. opět převezeny do Českých Budějovic. Z obavy před útokem Švédů byly tajně odvezeny do císařské klenotnice ve Vídni (1637), kde zůstaly až do roku 1791. Během uložení ve Vídni došlo k záměně žezla a jablka. Současné žezlo a jablko vznikly pravděpodobně na objednávku Ferdinanda I. v roce 1533. Původní klenoty jsou uloženy ve vídeňské klenotnici. O tom, že žezlo a jablko z vídeňské klenotnice (Schatzkammer) jsou původními kusy z doby Karla IV., svědčí také portrét císaře Matyáše, na kterém je zobrazen jako český král se Svatováclavskou korunou a těmito klenoty. Důvod výměny je zřejmý, původní klenoty svým jednoduchým tvarem a absencí drahých kamenů nesplňovaly rostoucí nároky na reprezentaci prestižního Českého království. === Navrácení do Prahy === S navrácením českých korunovačních klenotů do Prahy souhlasil císař Leopold II. dekretem z 26. srpna 1790 po předchozím jednání se zástupci českých stavů. Klenoty byly přivezeny do Prahy následujícího roku při příležitosti Leopoldovy korunovace českým králem. Byly uloženy v bývalé sakristii v chrámu sv. Víta, současné Korunní komoře. Tehdy také vznikla současná tradice sedmi klíčníků. Držitelé klíčů od korunovačních klenotů se v průběhu času měnili podle momentálního politického a správního zřízení. Klenoty byly odvezeny do Vídně ještě v roce 1866 během prusko-rakouské války, následujícího roku však byly slavnostně navráceny zpět. Při té příležitosti byla Korunní komora upravena do současné podoby. Vzhledem k tomu, že úprava komory byla dokončena až v roce 1868, byly klenoty provizorně po návratu uloženy ve sklepení kaple sv. Václava. === Za Československé republiky === Během mobilizace před vypuknutím druhé světové války byly klenoty 20. září 1938 tajně převezeny do pobočky Národní banky v Žilině (tajná operace s názvem KFC – Klenoty fascinující ceny). Úkryt však nebyl bezpečný, proto byly 6. října odvezeny zpět do Prahy.

Question: Kolik zámků chrání české korunovační klenoty?

Answer: sedmi


Íránská vlajka

Context: Vlajka Íránu má tři vodorovné pruhy v tradičních íránských barvách, zelené, bílé a červené, bílý pruh je však o něco širší než dva ostatní a zasahuje do nich úzkými obdélníkovými zuby. Na dolním okraji pruhu červeného se vždy jedenáctkrát opakuje stylizovaným arabským písmem bíle psané heslo Bůh je veliký (Alláhu akbar). Uprostřed bílého pruhu je umístěn červený íránský znak. Ten tvoří čtyři malé půlměsíce, obklopující svisle ležící čepel meče, nad kterou je umístěn znak arabského písma nazývaný at-tašdíd.Kresba znaku je stylizace Alláhova jména. Pět hlavních prvků znaku symbolizuje pět základních pilířů islámu a jejich svislá poloha naznačuje cestu k jedinému bohu. Čtyři půlměsíce představují fázi jeho narůstání, tak jak roste islámská víra. Meč znamená sílu a statečnost, která je navíc zesílena znakem at-tašdíd. Podoba znaku zároveň evokuje představu zemského glóbu. Červená barva vlajky znamená revoluci, bílá mír, zelená islám. Dvaadvacetkrát se opakující text na okrajích barevných pruhů připomíná 22. bahmán revolučního roku 1357 (11. únor 1979), který je oslavován jako den vítězství íránské revoluce. I když republika byla v Íránu vyhlášena již 1. dubna 1979, novou íránskou vlajku schválil parlament až 29. července 1980. Do té doby byla používána íránská trikolóra bez císařského lva nebo se lvem bez císařské koruny. == Galerie == == Odkazy == === Reference === === Související články === Státní znak Íránu Íránská hymna Dějiny Íránu === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Íránská vlajka ve Wikimedia Commons

Question: Jakou barvu mají tři vodorovné pruhy na vlajce Íránu?

Answer: zelené, bílé a červené


Karel Rychlík

Context: Karel Rychlík Karel Rychlík prof. Karel Rychlík (1926) Narození 16. dubna 1885Benešov Rakousko-Uhersko Rakousko-Uhersko Úmrtí 28. května 1968 (ve věku 83 let)Praha Československo Československo Alma mater Univerzita Karlova (1904–1907)Pařížská univerzita (1907–1908)Filozofická fakulta Univerzity Karlovy Povolání matematik Zaměstnavatelé Univerzita Karlova (1909–1913)České vysoké učení technické v Praze (1913–1948) multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Karel Rychlík (16. srpna 1885, Benešov[1] – 28. května 1968, Praha), byl český matematik. Věnoval se zejména algebře a teorii čísel. Život Karel Rychlík studoval jeden rok na gymnáziu v Chrudimi, poté dva roky v Benešově u Prahy a v červenci roku 1904 maturoval na Akademickém gymnáziu v Praze. Protože již na střední škole měl značný zájem hlavně o matematiku, nastoupil v témže roce na Filozofickou fakultu Karlo-Ferdinandovy univerzity v Praze, kde se jí mohl věnovat především. Profesory matematiky na univerzitě byli v té době Jan Sobotka a od jara 1903 také Karel Petr. V Praze studoval tedy matematiku a fyziku, ale pouze do konce studijního roku 1906/07. V následujícím roce 1907/08 dostal státní stipendium a na rok odjel za studiem do Paříže. Na Sorbonně navštěvoval matematické přednášky profesorů Jacqua Hadamarda, Émila Picarda a M. G. Humberta a současně zpracovával svou disertační práci. Po návratu v roce 1908 vykonal zkoušku učitelské způsobilosti z matematiky a fyziky, která ho opravňovala k výkonu učitelského povolání na středních školách. V roce 1909 na základě disertace O grupách ternárních kolineací holoedricky isomorfních s alternativními a symetrickými grupami permutací získal Karel Rychlík doktorát filozofie. Na podzim téhož roku se stal placeným asistentem matematiky na filozofické fakultě, když již od ledna zastával toto místo bezplatně. Roku 1912 se na univerzitě habilitoval s prací Příspěvek k teorii forem a o rok později, v roce 1913, přešel jako asistent na Českou vysokou školu technickou v Praze. V roce 1920 zde byl jmenován mimořádným a v roce 1923 řádným profesorem matematiky. V roce 1946 byl penzionován. Zemřel roku 1968 v Praze a byl pohřben na Olšanských hřbitovech[2]. Dílo Od mládí se K. Rychlík věnoval algebře a teorii čísel. V této oblasti publikoval dvě učebnice: Úvod do elementární teorie číselné (1931) a Úvod do analytické teorie mnohostěnů s reálnými koeficienty (1957). Je autorem i knihy Úvod do počtu pravděpodobnosti (1935). Do češtiny přeložil Rychlík čtyři knihy ruských autorů. V posledním období svého života se hluboce zajímal o dějiny matematiky, zejména pak 19. století, a to v souvislosti s pracemi Bernarda Bolzana, např. Theorie der reellen Zahlen im Bolzanos handschriftlichen Nachlasse (1962).

Question: Kdo je autorem učebnice Úvod do elementární teorie číselné?

Answer: Karel Rychlík


Monitor (obrazovka)

Context: Monitor je základní výstupní elektronické zařízení sloužící k zobrazování textových a grafických informací. Je-li připojen k počítači, je propojen s grafickou kartou, avšak může být připojen i k dalším zařízením nebo do nich přímo integrován (PDA), monitor je přímo připojen k videokartě zasílající patřičné informace, které budou na monitoru (jeho obrazovce) zobrazeny. Monitor může být také součástí samostatného počítačového terminálu. Při práci barevné CRT obrazovky jsou ze tří katod emitovány elektronové svazky, které jsou pomocí jednotlivých mřížek až na stínítko obrazovky. Na zadní stěně stínítka obrazovky jsou naneseny vrstvy tzv. luminoforů (luminofor = látka přeměňující kinetickou energii na energii světelnou). Red (červená), Green (zelená), Blue (modrá) pro aditivní model skládání barev. Vlastní elektronové svazky jsou bezbarvé, ale po dopadu na příslušné luminofory dojde k rozsvícení bodu odpovídající barvy. Těsně před stínítkem obrazovky se nachází maska obrazovky. Je to v podstatě mříž, která má za úkol propustit jen úzký svazek elektronů. Maska obrazovky musí být vyrobena z materiálu, který co nejméně podléhá tepelné roztažnosti a působení magnetického pole. Oba dva tyto jevy by totiž způsobily, že elektronové svazky nedopadnou přesně na svůj luminofor, což by se projevilo nečistotou barev. Elektronové svazky jsou vychylovány pomocí vychylovacích cívek tak, aby postupně opisovaly zleva doprava a shora dolů jednotlivé řádky obrazovky. Na rozdíl od televizoru není obvykle vybaven vysokofrekvenčním vstupním obvodem (tunerem), takže k němu nelze připojit anténu. Signál je do monitoru přenášen buď analogově nebo digitálně. Monitory můžeme podle používaných technologií rozdělit na několik skupin: Obrazovka (CRT, klasická vakuová obrazovka) LCD (tekuté krystaly) plazmová obrazovka a další, méně obvyklé typy (OLED, SED, atd.) == Základní parametry monitorů == === Úhlopříčka === Velikost monitoru se obvykle udává jako vzdálenost mezi protilehlými rohy obrazovky. Problém, který u tohoto označení nastává, je, že toto značení velikosti obrazovky nerozlišuje poměr stran monitoru a tudíž při zachování stejné úhlopříčky a jiného poměru stran se dostaneme k odlišné velikosti zobrazované plochy. Například, 21" monitor s poměrem stran 4:3 zobrazí plochu o velikosti ~1361 cm2, širokoúhlá obrazovka 16:9 se stejnou velikostí úhlopříčky, tedy 21" zobrazí plochu o velikosti ~1212 cm2.

Question: Jak se nazývá základní výstupní elektronické zařízení sloužící k zobrazování informací?

Answer: Monitor


Hnutí basmačů

Context: Enver Paša Ibrahim bek Irgaš bej Madamin bej Džunajd chán Sajd Alim chán Konstantin Monstrov síla Turkestánský front120,000–160,000[2] při nejvyšším stavu asi 30 000, přes 20 000 (koncem 1919)[3] ztráty 9338 zabitých či zemřelých na nemoci29 617 zraněných či nemocných (leden 1921 – červen 1922)[4]516 zabitých867 zraněných či nemocných (říjen 1922 – červen 1931)[5] Celkem: 40 000+9854+ mrtvých30 484+ zraněných či nemocných nejsou známy Byly zabity desítky tisíc civilistů.[6][7] Několik set tisíc Kazachů a Kyrgyzů bylo buď zabito, nebo násilně vystěhováno.[8] Neznámé množství lidí zemřelo hladem. Hnutí basmačů neboli Basmačské povstání (rusky Б [Basmačestvo]), oficiální název Turkestánské osvobozenecké hnutí ,[1] bylo vojensko-politické a náboženské partyzánské hnutí muslimských národů Střední Asie proti carské a sovětské nadvládě. Kořeny tohoto hnutí lze hledat ve vzpouře proti odvodům ve Střední Asii v roce 1916, jež vypukla, když carská armáda počala odvádět muslimy pro boje v 1. světové válce.[9] V měsících po Říjnové revoluci se bolševici v mnoha částech Ruska chopili moci, čímž začala ruská občanská válka. Politická hnutí turkestánských muslimů se pokoušela vytvořit ve městě Kokandu ve Ferganské kotlině nezávislou vládu. V únoru 1918 však bolševici zaútočili na Kokand a zmasakrovali přitom až 25 000 lidí.[6][7] Masakr vyvolal podporu basmačského hnutí. Basmači – název pochází z turkického výrazu pro nájezdníky – vedli jak partyzánskou, tak konvenční válku, která zachvátila značnou část Ferganské kotliny a většinu Turkestánu. Počátkem 20. let slavilo toto decentralizované hnutí kolísavé úspěchy, avšak rozsáhlá tažení Rudé armády způsobila basmačům do roku 1923 řadu porážek. Po rozsáhlých operacích Rudé armády a ústupcích, jež zavedla sovětská vláda v polovině 20. let a které se týkaly hospodářského a náboženského života, se vojenské štěstí a veřejná podpora začaly od basmačského hnutí odvracet.[2] Odpor vůči ruské vládě a sovětskému vedení se opět více rozhořel v reakci na kolektivizační kampaně počátkem 30. let.[7]

Question: Co bylo hnutí Basmačů?

Answer: vojensko-politické a náboženské partyzánské hnutí muslimských národů Střední Asie proti carské a sovětské nadvládě


Marie Terezie

Context: Marie Terezie, celým jménem Marie Terezie Valpurga Amálie Kristýna, německy Maria Theresia Walburga Amalia Christiana (13. května 1717 Vídeň – 29. listopadu 1780 Vídeň), z rodu Habsburků byla arcivévodkyní rakouskou, královnou uherskou (1741–1780) a českou (1743–1780), markraběnkou moravskou atd. Byla jedinou vládnoucí ženou na českém trůně. Za její vlády došlo k mnohým reformám státní správy, armády a školství. Bývá označována také jako "císařovna Marie Terezie", ale jako žena se nikdy nemohla stát vládnoucí císařovnou Svaté říše římské. Císařem byl 13. září 1745 zvolen její manžel František I. Štěpán Lotrinský, čímž se stala císařskou manželkou. Marie Terezie nezůstala jen dcerou císaře a císařovnou, ale stala se i matkou dvou císařů, Josefa II. a Leopolda II. Marie Terezie byla pokřtěna hned v prvním dnu svého života. Byla nejstarší dcerou císaře Karla VI. a Alžběty Kristýny Brunšvické. Její jediný bratr Leopold zemřel ve věku necelých sedmi měsíců (ještě před jejím narozením). V roce 1730 zemřela i její nejmladší, teprve šestiletá, sestra Marie Amálie. V důsledku pragmatické sankce z roku 1713 byla Marie Terezie de facto předpokládanou dědičkou habsburských zemí (rakouského dědictví). Od mládí ji vychovávali jezuité. Kromě hlavního předmětu, kterým bylo náboženství, se učila dějinám, latině, francouzštině a němčině. Dále pak ještě například kreslení, tanci a hudbě. V sedmi letech tančila společně se sestrou Marií Annou v opeře Euristeo, jejímž autorem byl Zenón. Později, ve 13 letech, v den otcových jmenin (tj. 4. listopadu 1730), poprvé zpívala před publikem ve hře Germania il di che spende Sagro all. Hned za dva roky si užila i svou první hereckou premiéru v komedii Il cicisbeo consolato. V roce 1728 se její vychovatelkou stala říšská hraběnka Maria Karolina von Fuchs-Mollard, zvaná "Charlotte", která s ní zůstala až do své smrti v roce 1754. Charlottu si velmi oblíbila, říkávala jí "mami" a po smrti ji jako jediného nečlena habsburského rodu nechala pochovat do rodinné Císařské hrobky. Zde leží hned vedle ní a jejího chotě Františka I. Štěpána Lotrinského, kterého jí pomohla získat. S Františkem Štěpánem se poprvé setkala již v pěti letech, kdy přišel z Nancy do Vídně. Ihned si ho oblíbil její otec – Karel VI., jenž v něm viděl svého syna, kterého mu osud odepřel. Snad největším problémem v počátcích vztahu mezi ní a Františkem Štěpánem byl věkový rozdíl: jí bylo tehdy šest, Františkovi Štěpánovi patnáct.

Question: Kdo byl manžel Marie Terezie?

Answer: František I. Štěpán Lotrinský


Context: Kostel svatého Jana Nepomuckého (Brod nad Dyjí) Kostel svatého Jana Nepomuckéhov Brodu nad Dyjí kostel svatého Jana NepomuckéhoMísto Stát Česko Česko Kraj Jihomoravský Okres Břeclav Obec Brod nad Dyjí Souřadnice 48°52′32,93″ s. š., 16°32′16,93″ v. d. Základní informace Církev římskokatolická Provincie moravská Diecéze brněnská Děkanát mikulovský Farnost Brod nad Dyjí Užívání farní kostel Datum posvěcení 1781 Další informace Kód památky 18265/7-1151 (Pk•MIS•Sez•Obr) multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Kostel svatého Jana Nepomuckého je římskokatolický chrám v obci Brod nad Dyjí v okrese Břeclav. Je chráněn jako kulturní památka České republiky.[1] Kostel byl vystavěn ve druhé polovině osmnáctého století, na věži je letopočet 1781, jak o tom svědčí letopočet na věži. Ve dvacátém století byla rozšířena hudební kruchta. [2] Jedná se o jednolodní stavbu s odsazeným kněžištěm, k jehož severní zdi přiléhá čtyřboká sakristie. Fasády člení hluboké vpadlé výplně, v nichž jsou prolomena okna se segmentovým záklenkem. zařízení je klasicistní z doby vzniku kostela.[2] Jde o farní kostel farnosti Brod nad Dyjí.[3] Reference ↑ Ústřední seznam kulturních památek České republiky [online]. Praha: Národní památkový ústav [cit. 2016-05-23]. Identifikátor záznamu 128923 : Kostel svatého Jana Nepomuckého. Památkový katalog. Hledat dokumenty v Metainformačním systému NPÚ . 1 2 SAMEK, Bohumil. Umělecké památky Moravy a Slezska (A–I). Praha: Academia, 1994. ISBN 80-200-0474-2. S. 252. ↑ Brod nad Dyjí [online]. Biskupstvi.cz [cit. 2016-05-23]. Dostupné online. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Architektura a stavebnictví | Křesťanství | Morava

Question: V jakém okrese se nachází kostel svatého Jana Nepomuckého z obce Brod nad Dyjí?

Answer: v okrese Břeclav


Jahoda

Context: Plody často obsahují více vody. Podle doby sklizně jsou někdy prodejci rozdělovány odrůdy jahodníku velkoplodého na: jednouplodicí odrůdy které dávají jednu nebo dvě sklizně do roka "stáleplodicí" - mezi odrůdy "stáleplodících" jahodníků zařazujeme odrůdy, které v podmínkách ČR plodí dvakrát ročně. Mimo tyto období je u těchto odrůd plodnost spíše žádná. "měsíční" jahody jsou řazeny do druhu Fragaria vesca, nejde o jahodník velkoplodý. Pěstované kultivary plodí opakovaně, až dvakrát ročně menší plody nebo velmi malé plody v nevelkém množství. Jde o velmi dekorativní ovoce (a rostliny). "Day neutral" - jahodníky plodící celý rok. Tyto jahodníky ovšem dávají velkou úrodu také pouze v pozdním jaře a počátkem léta. Jahody se sklízejí ručním sběrem, kdy jsou trhány z jahodníku. Hlavní období sklizně je nejčastěji v červnu a červenci. Sklízené jahody mají svěže červenou barvu, která naznačuje, že jsou již dozrálé. Nezralé plody jsou zelené, či nažloutlé a přezrále pak tmavě rudé a na dotek již měkké. Doporučuje se sklízet jahody dopoledne, jelikož jsou již oschlé, ale současně stále lehce podchlazené, což udržuje jejich stav déle čerstvý. Natrhané jahody by se měly umístit do ledničky, či chladné místnosti, aby déle vydržely.

Question: Sklízejí se jahody ručním sběrem?

Answer: Jahody se sklízejí ručním sběrem, kdy jsou trhány z jahodníku.


Měsíc

Context: Odlišujícím rysem odvrácené strany je téměř úplná absence tmavých skvrn (oblastí s nízkým albedem), tzv. moří. Měsíc vykoná kompletní oběh kolem Země jednou za 29,530588 dne (synodický měsíc). Každou hodinu se Měsíc posune vzhledem ke hvězdám o vzdálenost zhruba rovnou jeho úhlovému průměru, přibližně o 0,5°. Měsíc se liší od většiny satelitů jiných planet tím, že je jeho orbita blízká rovině ekliptiky a nikoliv rovině zemského rovníku. Některé způsoby nazírání na oběh jsou podrobněji probrány v následující tabulce, ale dva nejběžnější jsou: siderický měsíc, což je doba úplného oběhu vzhledem ke hvězdám, trvající asi 27,3 dnů a synodický měsíc, což je doba, kterou zabere dosažení téže fáze, dlouhá přibližně 29,5 dne. Rozdíl mezi nimi je způsoben tím, že v průběhu oběhu urazí Země i Měsíc určitou vzdálenost na orbitě kolem Slunce. Gravitační přitažlivost, kterou Měsíc ovlivňuje Zemi, je příčinou slapových jevů, které jsou nejlépe pozorovatelné na střídání mořského přílivu a odlivu. Přílivová vlna je synchronizována s oběhem Měsíce kolem Země. Slapová vzdutí Země způsobená měsíční gravitací se zpožďují za odpovídající polohou Měsíce kvůli odporu oceánského systému - především kvůli setrvačnosti vody a tření, jak se přelévá přes oceánské dno, proniká do zálivů a ústí řek a zase se z nich vrací. Vyjma mořského přílivu a odlivu dochází také ke vdmutí a poklesu litosférických desek. Následkem toho je část zemského rotačního momentu pozvolna přeměňována do oběhového momentu Měsíce, takže se Měsíc pomalu vzdaluje od Země rychlostí asi 38 mm za rok. Zemský den se vlivem stejných slapových sil zpomaluje o 1,7 milisekundy za století, převážná část tohoto úbytku hybnosti je předána Měsíci. Synchronnost rotace je přesná pouze v průměru, protože měsíční orbita má jistou výstřednost. Když je Měsíc v perigeu (přízemí), jeho rotace je pomalejší než pohyb po oběžné dráze, což nám umožňuje vidět asi osm stupňů délky z jeho východní (pravé) strany navíc. Na druhou stranu, když se Měsíc dostane do apogea (odzemí), jeho rotace je rychlejší než pohyb po oběžné dráze, což odkrývá dalších osm stupňů délky z jeho západní (levé) strany. To se nazývá optickou librací v délce. Protože je měsíční orbita nakloněna k zemskému rovníku, Měsíc se zdá oscilovat nahoru a dolů (podobně jako lidská hlava, když pokyvuje na souhlas) při svém pohybu v ekliptikální šířce (deklinaci).

Question: Proč lze na Zemi pozorovat slapové jevy?

Answer: Gravitační přitažlivost, kterou Měsíc ovlivňuje Zemi


Eulerovo číslo

Context: Eulerovo číslo (též označované jako základ přirozených logaritmů, někdy i jako Napierova konstanta; obvykle je značeno písmenem e) je jedna ze základních matematických konstant. Je pojmenováno podle švýcarského matematika Leonharda Eulera, resp. skotského matematika-amatéra Johna Napiera, objevitele logaritmu. Jeho přibližná hodnota je 2,71828 18284 59045 23536 02874 71352... Eulerovo číslo má několik alternativních ekvivalentních definic. Nejčastější jsou: Eulerovo číslo jako limita následující posloupnosti: : : : e = : lim : n → ∞ : : : : ( 1 + : : 1 n : : ) : : n : : : : {\displaystyle e. =\lim _{n\to \infty }\left(1+{\frac {1}{n}}\right)^{n}} : Eulerovo číslo jako součet následující nekonečné řady. : : : e = : ∑ : n = 0 : : ∞ : : : : 1 : n ! : : : = : : 1 : 0 ! : : : + : : 1 : 1 ! : : : + : : 1 : 2 ! : : : + : : 1 : 3 ! : : : + : : 1 : 4 ! : : : + ⋯ : : {\displaystyle e=\sum _{n=0}^{\infty }{1 \over n! }={1 \over 0! }+{1 \over 1! }+{1 \over 2! }+{1 \over 3! }+{1 \over 4! }+\cdots } : Eulerovo číslo jako jediné číslo x > 0, pro které platí, že: : : : ln : : x : = : ∫ : 1 : : x : : : : : : d.

Question: Jakým písmenem je obvykle značeno Eulerovo číslo?

Answer: e


Dolar

Context: Dolar nebo také dollar (označovaný znakem $) je jméno pro oficiální měnu v mnoha státech světa, provinciích a dalších regionech. Americký dolar je nejpoužívanější světovou měnou. Název vznikl z historického německého jména českých stříbrných mincí, tolarů, ražených od 15. ledna 1520 jako lokální měna z jáchymovského stříbra. Mince byly (a jsou) nazývány hornoněmecky joachimsthaler, zkráceně thaler nebo taler, podle německého jména "Joachimsthal" (Jáchymův Důl, dnes Jáchymov). S tímto zkráceným názvem přešel název do mnoha jazyků v Evropě i mimo ni: česky tolar, maďarsky tallér, seversky daler: dánsky a norsky rigsdaler, švédsky riksdaler, islandsky dalur, italsky tallero, polsky talar, etiopsky (amharsky) ታ ("talari"), persky dare. Nizozemsky šlo obdobně o (rijks)daalder nebo (rijks)daler a nizozemským prostřednictvím název přešel také do angličtiny jako dollar: nizozemské mince se znakem lva, zvané leeuwendaler nebo leeuwendaalder ("lví daler"), Spojené provincie nizozemské produkovaly pro potřeby rozmachu mezinárodního obchodu. Leeuwendalery obíhaly po Středním východě a byly napodobovány několika italskými a německými městy.

Question: Která měna je nejpoužívanější na světě?

Answer: Americký dolar


Kalcitriol

Context: Kalcitriol (též 1,25-dihydroxycholekalciferol či 1,25-dihydroxyvitamín D3) je steroidní hormon, který představuje vysoce aktivní formu vitamínu D. Vzniká z vitamínu D3 nejprve 25-hydroxylací v játrech a následnou 1-hydroxylací v ledvinách. Druhý jmenovaný krok je stimulován parathormonem, důležitým regulátorem vápníkového metabolismu produkovaným v příštítných tělíscích.Kalcitriol způsobuje zvyšování plazmatické koncentrace vápníku tím, že určitým způsobem stimuluje střevo, ledviny a kostní tkáň. Ve střevu zvyšuje tvorbu tzv. vápník vázajícího proteinu (calcium binding protein, calbindin), který přenáší vápník ze střeva do buněk střevního epitelu, odkud následně vápník proniká do krve. Určitým způsobem zároveň dochází i ke zvýšení absorpce fosforečnanů ze střeva. Dále je kalcitriol (ve velmi omezené míře) schopný stimulovat i reabsorbci vápníku v ledvinách, což snižuje jeho vylučování močí. Dále má účinky na kostní tkáň - v malých množstvích to není patrné, ale ve velmi vysokých koncentracích razantně odbourává kosti (zřejmě stimulací transportu vápníku přes buněčné membrány). == Reference ==

Question: Jaký hormon je Kalcitriol?

Answer: steroidní


Litva

Context: Litva (litevsky Lietuva nebo Lietuvos Respublika), oficiálně Litevská republika, je nejjižnější a největší ze tří pobaltských zemí na jihovýchodním pobřeží Baltského moře. Na severu sousedí s Lotyšskem, na východě s Běloruskem, na jihu s Polskem a na jihozápadě s ruskou exklávou Kaliningradskou oblastí. V únoru 2012 žilo v zemi 3,2 milionu obyvatel. Především v důsledku emigrace za prací do zemí Evropské unie (EU) však do srpna 2017 poklesl počet obyvatel na 2,82 milionu. Hlavním městem je Vilnius. Litevci jsou baltským národem a tvoří 84 % obyvatel země. Oficiálním jazykem je litevština. Litva jako první svazová republika obnovila svou nezávislost 11. března 1990, rok před rozpadem Sovětského svazu. Je členem Evropské unie, Severoatlantické aliance (NATO), Rady Evropy a Schengenského prostoru. Patří také do eurozóny, zákonnou měnou Litvy je tedy euro. == Etymologie == Jméno Litvy (ve slově Lituae v genitivu; 1. pád by tedy byl "Litua") bylo poprvé zmíněno v Quedlinburské kronice dne 9. března 1009 v zápise o smrti svatého Bruna. Bruno pokřtil Netimera, jednoho z lokálních (patrně jotvingského) knížat a jeho blízké. S tím nesouhlasil jeho bratr Zebeden, který nechal Bruna i s jeho svitou stít. (viz též článek Dějiny Litvy). Existuje několik verzí původu jména země. V západních zemích převládá názor, že název Litva vznikl z litevského slova lietus, což znamená déšť. Litva je tedy podle nich země deště. S tím se však nelze ztotožnit, neboť existuje mnoho jiných zemí, kde prší častěji než v Litvě, ale jejich jména nejsou odvozena od slova déšť. Sami Litevci tuto verzi berou pouze anekdoticky, např. v textu písně úryvek "...Lietuva, kur lietus lyja..." - "...Litva, kde prší...". Litevský jazykovědec Kazimeras Kuzavinis tvrdí, že jméno země pochází z názvu vodního toku Lietauka, jehož název byl slovanismem (správný název byl Lietava). Podle něj právě tato řeka dala jméno jednomu z litevských regionů a později i celé Litvě. Lietauka je v současnosti pravým přítokem řeky Neris. Je to 11 km dlouhý vodní tok, který se nachází 30 km od města Kernavė, tehdejšího důležitého politického centra litevského státu. Avšak v jeho větší blízkosti nebyly nalezeny žádné archeologické památky a sotva tam co mohlo být, protože to bylo bažinaté místo.

Question: Jakou měnou se platí v Litvě?

Answer: euro


Bon Jovi

Context: Bon Jovi je americká hard rocková hudební skupina ze Sayreville, New Jersey, založená roku 1983. Dnes je kapela pětičlenná, jejími členy jsou Jon Bon Jovi (zpěv),Richie Sambora (od roku 2012 odchod z kapely), Phil X (Náhradní kytarista za Richieho Samboru), Tico Torres (bicí, perkuse), David Bryan (klávesy) a Hugh McDonald (basová kytara). Při turné kapelu od roku 2005 doprovází Bobby Bandiera. Od založení se sestava nijak zvlášť neměnila. Hned na začátku Richie Sambora vystřídal Davea Saboa na postu kytaristy. V roce 1994 kapelu opustil baskytarista Alec John Such, který oficiálně nikdy nebyl nahrazen, fakticky však jeho místo zastoupil Hugh McDonnald. Název kapely je odvozen od zkomoleného příjmení zakládajícího člena Johna Francise Bongioviho Jr. (Jon Bon Jovi), který kapelu v roce 1983 založil. Kapela působí nepřetržitě od roku 1983 až dodnes, ovšem v její historii se objevilo několik vln. V osmdesátých letech hrála roli při popularizování hard rocku a heavy metalu jako jedna z nejúspěšnějších kapel té doby. Již první hit z debutového alba Bon Jovi "Runaway" dosáhl úspěchu, když se dostal do žebříčku Billboard Hot 100 na 39. místě a kapela získala první zlaté desky v Japonsku a v USA. Následovala alba 7800° Fahrenheit (1985), které přineslo tři úspěšné singly, umístilo se na 37. pozici žebříčku Billboard 200 a získalo ocenění zlaté desky; ještě úspěšnější bylo však třetí album Slippery When Wet z roku 1986, které přineslo dva singly "You Give Love a Bad Name" a "Livin' on a Prayer", které oba dobyly vrchol žebříčku Billboard Hot 100 a album získalo trojnásobné ocenění platinové desky ve Spojených státech. Úspěšná hard rocková osmdesátá léta završilo album New Jersey z roku 1988, které na čtyři týdny obsadilo první místo Billboard 200 a na dva týdny žebříček UK Albums Chart. Album přineslo pět singlů, které se umístily do první desítky žebříčku Billboard Hot 100, což je nejvíce v historii. Nejúspěšnější byly singly "Bad Medicine" a "I'll Be There for You", album získalo sedminásobné ocenění platinové desky ve Spojených státech.

Question: Kdy byla založena skupina Bon Jovi?

Answer: 1983


Seznam okresů v Česku

Context: Moravskoslezský krajSeveromoravský kraj Okres Kladno KD719,61158 799 220,67 100 Středočeský krajStředočeský kraj Okres Klatovy KT1 945,6985 726 44,06 94 Plzeňský krajZápadočeský kraj Okres Kolín KO743,5796 001 129,11 89 Středočeský krajStředočeský kraj Okres Kroměříž KM795,67105 569 132,68 79 Zlínský krajJihomoravský kraj Okres Kutná Hora KH916,9373 404 80,05 88 Středočeský krajStředočeský kraj Okres Liberec LI988,87169 878 171,79 59 Liberecký krajSeveročeský kraj Okres Litoměřice LT1 032,16117 278 113,62 105 Ústecký krajSeveročeský kraj Okres Louny LN1 117,6585 191 76,22 70 Ústecký krajSeveročeský kraj Okres Mělník ME701,08104 659 149,28 69 Středočeský krajStředočeský kraj Okres Mladá Boleslav MB1 022,83123 659 120,90 120 Středočeský krajStředočeský kraj Okres Most MO467,16111 775 239,26 26 Ústecký krajSeveročeský kraj Okres Náchod NA851,57109 550 128,64 78 Královéhradecký krajVýchodočeský kraj Okres Nový Jičín NJ881,59148 074 167,96 53 Moravskoslezský krajSeveromoravský kraj Okres Nymburk NB850,0794 884 111,62 87Středočeský krajStředočeský kraj Okres Olomouc OC1 620,28230 408 142,20 96Olomoucký krajSeveromoravský kraj Okres Opava OP1 113,11174 899 157,13 77Moravskoslezský krajSeveromoravský kraj Okres Ostrava-město OV331,53326 018 983,37 13Moravskoslezský krajSeveromoravský kraj Okres Pardubice PU880,09168 423 191,37 112Pardubický krajVýchodočeský kraj Okres Pelhřimov PE1 290,0071 914 55,75 120Kraj VysočinaJihočeský kraj Okres Písek PI1 126,8469 843 61,98 75Jihočeský krajJihočeský kraj Okres Plzeň-jih PJ990,0462 389 63,02 90Plzeňský krajZápadočeský kraj Okres Plzeň-město PM261,46188 045 719,21 15Plzeňský krajZápadočeský kraj Okres Plzeň-sever PS1 286,7974 940 58,24 98Plzeňský krajZápadočeský kraj Hlavní město Praha PHA (AB)496,031 268 796 2 557,90 1PrahaPraha Okres Praha-východ PY754,91157 146 208,17 110Středočeský krajStředočeský kraj Okres Praha-západ PZ580,63131 231 226,01 79Středočeský krajStředočeský kraj

Question: Jaká je zkratka okresu Náchod?

Answer: NA


Lev Davidovič Landau

Context: Lev Davidovič Landau (rusky: Л́в Д́д Л́у; 22. ledna 1908, Baku - 1. dubna 1968, Moskva) byl sovětský fyzik židovského původu, který přispěl k rozvoji mnoha oblastí teoretické fyziky. Mezi jeho úspěchy patří podíl na formulování matice hustoty - metodě kvantové mechaniky, kvantově mechanické teorie diamagnetismu, teorie supratekutosti, teorie fázových přechodů druhého druhu, Ginzburgovy-Landauovy teorie supravodivosti, vysvětlení Landauova tlumení ve fyzice plazmatu, Landauova pólu v kvantové elektrodynamice, a dvousložkové teorie neutrin. V roce 1962 obdržel Nobelovu cenu za fyziku za svou práci v oboru supratekutosti. Narodil se roku 1908 v Baku v židovské rodině. Landau byl velice matematicky nadán a sám o sobě říkal, že integrovat se naučil ve 13 letech a derivovat uměl od nepaměti. Ve 14 letech začal studovat v Techniku v Baku, pak přešel na Univerzitu v Baku, kde studoval dva obory současně - fyzikálně matematický a chemický. V roce 1924 přešel na fyzikální oddělení Leningradské univerzity, kterou absolvoval v roce 1927. V letech 1926-1927 publikoval své první práce z teoretické fyziky. Od roku 1929 strávil půldruhého roku v zahraničí, v Dánsku, Anglii a Švýcarsku, kde pracoval s předními teoretickými fyziky, především s Nielsem Bohrem, kterého od té doby pokládal za svého jediného učitele. Od roku 1932 působil Landau v Charkově, na Ukrajinském fyzikálně-technickém institutu, které se brzy stalo centrem teoretické fyziky v Sovětském svazu. Zde také začal spolu s Lifšicem i dalšími spolupracovníky psát svůj kurs teoretické fyziky (viz dále).

Question: Kde se narodil Lev Davidovič Landau?

Answer: Baku


Bauhaus (výtvarná škola)

Context: Bauhaus byl mimořádně důležitým učilištěm a střediskem moderní výtvarné práce a je považován za jednu z nejvýznamnějších avantgardních škol umění, designu a architektury. Škola s názvem Bauhaus vznikla roku 1919 z původní uměleckoprůmyslové školy, kterou roku 1906 založil Henry van de Velde ve Výmaru. Jeho nástupce Walter Gropius sloučil původní školu s výmarskou akademií výtvarných umění a novou školu nazval Bauhaus. Pro školu také sám navrhl budovu. Škola měla obnovit "jednotu umění pod vedením architektury a obnovit těsný vztah umění k řemeslu. Umění a technika mají vytvořit nový celek. Konečným cílem vší výtvarné činnosti se má stát stavba." Každý student Bauhausu se tedy musel naučit řemeslu. Roku 1924 se musí pod tlakem zemské vlády z Výmaru přestěhovat do Desavy. Ani zde však škola dlouho nevydržela a ze stejných důvodů se roku 1932 podruhé stěhuje do Berlína. Pro svůj výrazně pokrokový a levicový charakter byla škola několik měsíců po nástupu nacistů k moci obviněná z "bolševické rozvratné činnosti" a rozpuštěna (1933). Význam Bauhausu spočívá ve vynikající učební metodě, která se dnes využívá na všech architektonických školách: výchova na konkrétních úkolech pro reálnou práci. Významná byla také publikační činnost místních pedagogů (Marcel Breuer, Ludwig Hilberseimer, Paul Klee a další). Styl a myšlení Bauhausu inspiroval i mnohé umělce, výtvarníky, architekty a jiné příslušníky české moderny tehdejší doby. Nebyl to jen Karel Teige, který v letech 1929–1930 přednášel na vysoké škole Bauhausu v Desavě. K prvním kontaktům dochází již v samém zárodku přizváním Wenzela Hablika k "Výstavě neznámých architektů" v roce 1919. Kontakty s českou avantgardou lze vystopovat již v raných dvacátých letech, zejména během výstavy Bauhausu ve Výmaru v roce 1923, které se zúčastnili např. Josef Chochol, Jaroslav Fragner, Karel Honzík, Jaromír Krejcar, Jan Emil Koula, Evžen Linhart a Vít Obrtel. Dne 4. července 1924 v rámci "Druhého dne německých stavitelů" přednášel naopak Walter Gropius v Ústí nad Labem. V roce 1928 se stavební oddělení Bauhausu (Bunzel, Meyer, Sharon) zúčastnilo urbanistické soutěže tamtéž.

Question: Ve kterém roce vznikla škola s názvem Bauhaus?

Answer: 1919


Venuše (planeta)

Context: Vrcholky mraků mají teplotu přibližně - °C. Zpočátku se soudilo, že teplota na povrchu Venuše by mohla být příznivá pro vznik života, až do počátku 60. let 20. století se teplota odhadovala kolem 50 °C a teprve v. roce 1965 se ještě na základě pozemských měření došlo k závěru, že teplota je značně vysoká, okolo 300 °C. V současnosti je průměrná teplota povrchu Venuše, jak ji určila NASA, 464 °C. Minimální teplotu mají právě vrcholky mraků, teplota na povrchu nikdy neklesá pod 400 °C. Povrch Venuše je vystaven po celou dobu přibližně stejné teplotě, jelikož zde nepanují výraznější výkyvy mezi dnem a nocí. Rotační osa Venuše je ke všemu skloněna jen o méně než tři stupně, takže se zde nevyskytuje pravidelné střídání ročních období a jejich teplotní výkyvy. Jediná výraznější změna teploty nastává s rostoucí nadmořskou výškou. V roce 1995 sonda Magellan nasnímala na vrcholku nejvyšších hor vysoce reflektivní bílou látku vykazující výraznou podobnost s pozemským sněhem. Tato látka vznikla nejspíše podobnými procesy jako vzniká sníh, i když za značně vyšších teplot. Na povrchu v nižších oblastech se tato látka dostává do plynného skupenství a ve vyšších oblastech pak po změně skupenství padá zpět k povrchu. Přesné složení této látky je v současnosti neznámé a objevuje se celá řada možných vysvětlení od telluru až po sloučeniny sulfidů např. galenitu. Jelikož Venuše nemá vlastní magnetické pole, není její povrch zcela chráněn před slunečním větrem a částicemi dopadajícími na její horní část atmosféry. Uvažuje se, že Venuše měla původně podobné množství vody v atmosféře jako má Země. V důsledku bombardování slunečními částicemi ale došlo k rozštěpení vodních molekul na atomy vodíku a kyslíku. Vlivem nízké hmotnosti vodíku mohl následně snadno uniknout do kosmického prostoru. Oproti tomu těžší kyslík zůstal v atmosféře a následně nejspíše reagoval s atomy v kůře, došlo k jeho navázání a postupnému vymizení z atmosféry. Poměr vodíku a deutéria v atmosféře planety tuto teorii podporuje. Vzhledem k suchu jsou horniny na Venuši těžší a tvrdší než na Zemi, což umožňuje vznik hor a útesů s prudšími svahy a neobvyklými tvary.

Question: Má Venuše vlastní magnetické pole?

Answer: Jelikož Venuše nemá vlastní magnetické pole, není její povrch zcela chráněn před slunečním větrem a částicemi dopadajícími na její horní část atmosféry.


Cassini (sonda)

Context: Každý z těchto gravitačních manévrů sondu urychlil, čímž se podstatně zkrátila doba přeletu k Saturnu. Průletů kolem Venuše a Země bylo využito ke kalibraci vědeckých přístrojů, v oblasti planety Jupiter sonda prováděla v omezeném rozsahu vědecká měření. == Na orbitě Saturnu == Do Saturnovy sféry gravitačního vlivu vstoupila sonda 9. března 2004. Zážehem hlavního korekčního motoru na dobu 96 minut byla 1. července 2004 sonda navedena na oběžnou dráhu kolem planety. Dne 25. prosince 2004 se od sondy Cassini oddělila sonda Huygens, která 14. ledna 2005 úspěšně přistála na měsíci Titan. Během jejího přistávání sloužila sonda Cassini jako retranslační stanice pro předávání vědeckých a technických dat ze sondy Huygens na Zemi. Sonda Huygens přistála na měsíci Titanu 14. ledna 2005 a během sestupu atmosférou a po přistání shromáždila značné množství vědeckých poznatků o tomto tělese. Pravděpodobně na povrchu měsíce vydržela pracovat 4 hodiny, avšak Cassini, zprostředkovávající informace, se po dvou hodinách dostala do zákrytu měsíce, přenos byl tedy přerušen. Sonda provedla výzkum měsíců Saturnu. V prosinci 2007 odeslala sonda na Zem fotografie svědčící o existenci tekutých uhlovodíků na měsíci Titan. V tu dobu jej minula po čtyřicáté. Konec mise byl původně plánován na 30. června 2008, 15. dubna 2008 však NASA oznámila prodloužení mise nejméně o dva roky. V roce 2014 došlo k dalšímu prodloužení mise sondy.V letech 2010 až 2012 sonda proletěla třikrát poblíž měsíce Enceladus u Saturnu. Na jaře 2014 byly oznámeny výsledky přijatých dat, svědčící o velkém množství slané vody pod povrchem měsíce.Na podzim 2013 NASA oznámila příjem signálů ze sondy, pocházejících z měření infračerveným spektrometrem u měsíce Titan, dosvědčujícím existenci molekul propanu či propylenu.Sonda Cassini byla plánovaně zničena ponořením do atmosféry Saturnu 15. září 2017, kdy vyslala poslední sérii fotek. === Snímky největších měsíců Saturnu vyfocené sondou Cassini === == Původ jména == Sonda byla pojmenována na počest italsko-francouzského astronoma G. D. Cassiniho (1625–1712), který se nebývalou měrou zasloužil o výzkum Saturnu a objevil čtyři jeho měsíce. == Odkazy == === Reference === === Související články === Kosmická sonda === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Sonda Cassini ve Wikimedia Commons Cassini-Huygens Home Page (anglicky) Encyklopedie SPACE 40 - Cassini (česky) Home Page ESA (anglicky) Cassini-Huygens Home Page JPL (anglicky) Encyklopedie SPACE 40 - Cassini (česky) Encyklopedie SPACE 40 - Huygens (česky) Jezero na Titanu (česky)

Question: Jak se jmenuje americká planetární sonda, která byla jako první navedena na orbitu Saturnu?

Answer: Cassini


Ed Wood (film)

Context: Ed Wood je americké komediální drama, jde o životopisný film z roku 1994, režíroval jej a produkoval Tim Burton a hlavní roli ztvárnil Johnny Depp jako kultovní režisér Edward D. Wood, Jr., známý jako "nejhorší režisér všech dob". Scénář je prací Scotta Alexandera a Larryho Karaszewského, z doby, kdy byli studenty na USC School of Cinematic Arts. Provokovalo je, že jsou svou tvorbou na Problem Child a následujících filmech považováni pouze za autory rodinných filmů, Alexander a Karaszewski uzavřeli dohodu s Burtonem a Denisem Di Novi na produkci životopisného filmu Ed Wood, a Michaelem Lehmannem jako režisérem. Vzhledem ke sporu s Airheads, Lehmann musel vyklidit pozici režiséra a tu převzal Burton. Ed Wood byl původně prací studia Columbia Pictures, ale studio dalo film do odběhu přes rozhodnutí Burtona natočit film černobíle. Ed Wood byl převzat společností Walt Disney Picture. Film byl uznáván kritikou, ale neměl kasovní úspěch. Landau a Rick Baker, kteří navrhli Landauovy masky, vyhráli za svou práci na filmu Academy Awards. Edward D. Wood, Jr. se snaží vstoupit do filmového průmyslu. Když slyšel oznámení časopisu Variety, že producent George Weiss se pokouší koupit životní příběh Christine Jorgensen , inspiruje to Eda setkat se s Weissem osobně. Weiss vysvětluje, že oznámení magazínu Variety byl únik informací, a že je nemožné koupit práva na zfilmování životního příběhu Ch. Jorgensenové. Producent se rozhodne pro fiktivní název ''I Changed My Sex'. Jednoho dne se Ed setká se svým dávným idolem Bélou Lugosim.

Question: Na jaké škole studovali scénáristé filmu Ed Wood v době, kdy scénář vznikl?

Answer: USC School of Cinematic Arts


Seneca

Context: Byl obžalován z cizoložství s Claudiovou sestrou, Julií Livillou. Zpět do Říma byl povolán až po osmi letech (roku 49) na žádost Agrippiny, aby se stal vychovatelem jejího syna Nerona. Když začal Nero v roce 54 vládnout, bylo mu 17 let. V této době za něj vládl hlavně Seneca společně s prefektem praetoriánů Afraniem Burrem. Roku 57 byl jmenován konsulem a nějakou dobu se výrazně podílel na správě říše. Později se stával císaři nepohodlným, roku 62 zemřel jeho přítel Burrus (náčelník praetoriánů) a jeho moc začala upadat. Seneca se postupně začal vyhýbat všem úřadům, přesto byl v roce 65 obviněn z účasti na Pisonově spiknutí, ač jeho reálná účast v něm není pravděpodobná. Poté byl donucen k sebevraždě, podřízl si žíly. Jeho smrt bývá někdy mylně spojována s bojem za republiku atp., protože Seneca byl naopak zastáncem císařství. Seneca byl jedním z nejplodnějších autorů, psal prózu i poezii. Psal v krátkých, jednoduchých větách a styl byl trochu komediální. Byl přívržencem nového, bujarého, tzv. asijského stylu psaní a často napadal starší autory (neměl rád attický styl). Svou mluvou napodoboval Ovidia. Ve svých filosofických úvahách vycházel ze stoicismu a jeho díla se týkají především morální filosofie.

Question: Psal Seneca prózu?

Answer: Seneca byl jedním z nejplodnějších autorů, psal prózu i poezii.


Délka

Context: Stejný charakter jako délka má mnoho fyzikálních veličin (v závorce doporučené značky): jiné názvy charakteristických rozměrů útvarů a těles: šířka, tloušťka, výška (obvykle a, b, c pro rozměry těles tvaru hranolu, v pro svislý rozměr, d pro tloušťku vrstvy) , poloměr (r), průměr (d) charakteristiky umístění v prostoru: výška (v, h), hloubku (h), polohový vektor (r, R), souřadnice (x, y, z / x1, x2, x3 / h1, h2, h3) délka dráhy (trajektorie) pohybu (s) délkové charakteristiky vlnění: vlnová délka (λ), Comptonova vlnová délka (λ) … délkové charakteristiky dosahu pole/vlnění/záření/tepla: hloubka průniku (d, λ), délka zeslabení(λ), polotloušťka(d½)… délkové charakteristiky optických soustav: ohnisková vzdálenost (f), optický interval soustavy (Δ), … délkové charakteristiky atomu/částic: Bohrův poloměr (a0), klasický poloměr elektronu(re), … a mnoho dalších. Relativnost délky Současná fyzika nechápe délku jako veličinu absolutní, tedy v čistě geometrickém smyslu, ale jako veličinu závislou na pohybovém stavu vzhledem k soustavě pozorovatele a na gravitačním poli. Již speciální teorie relativity vysvětluje tzv. kontrakci délky či jev zvaný aberace, obecná teorie relativity pak přidává závislost na zrychlení a gravitaci a vysvětluje např. tzv. gravitační rudý posuv elektromagnetického vlnění. Délka v kvantové fyzice V klasickém případě lze délku vyjádřit změnou polohového vektoru. V kvantové mechanice je obdobou vektor polohy (obvykle značený x či X) resp. jeho tři složky (souřadnice) v daném vztažném systému. Souřadnice jsou vzájemně kompatibilní pozorovatelné, tedy lze u kvantových systémů principiálně změřit všechny tři. Naopak nelze určit danou složku polohy částice s odpovídající složkou její hybnosti – tyto dvě veličiny jsou nekompatibilní a jejich určitelnost podléhá Heisenbergovu principu neurčitosti.

Question: Jak se značí základní jednotka délky?

Answer: m


Kongregace kněží Nejsvětější Svátosti

Context: Kongregace kněží Nejsvětější Svátosti Eucharistiáni Zakladatel Petr Julián Eymard Vznik 1896 Souřadnice 41°55′1,8″ s. š., 12°31′4,5″ v. d. Oficiální web www.ssscongregatio.org multimediální obsah na Commons Některá data můžou pocházet z datové položky. Eucharistiáni (plným názvem Kongregace kněží Nejsvětější Svátosti, latinsky Congragatio Presbyterorum a Sanctissimo Sacramento) jsou římskokatolickou řeholní kongregací, která byla založena roku 1856 sv. Petrem Juliánem Eymardem. Eucharistiáni jsou tzv. „řeholní společnost papežského práva“, což znamená, že generální představený řádu podléhá přímo papeži. Poslání řádu Oficiálním cílem řádu je "odpovědět na hlad lidí a zpřístupnit jim poklady Boží lásky v Eucharistii" (Řehole, článek 3.) V praxi to znamená prohlubovat úctu katolické veřejnosti k eucharistii. V ČR existoval od roku 1912 do roku 1950 v Brně. Dva čeští eucharistiáni patří do komunity ve Vídni, jeden studuje[kdy? ] v Itálii. Odkazy Externí odkazy Stránky bývalé provincie Rakousko-Jižní Tyrolsko Oficiální stránky Kongregace v Evropě Oficiální stránky Kongregace v USA Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Křesťanství Autoritní data: GND: 30933-3 | VIAF: 156889558

Question: Co je oficiálním cílem řádu Kongregace kněží Nejsvětější Svátosti?

Answer: odpovědět na hlad lidí a zpřístupnit jim poklady Boží lásky v Eucharistii


Boje o Nizozemskou východní Indii (1941–1942)

Context: síla 33 válečných lodí41 ponorek234 letadel67 000 nizozemských vojáků8 000 anglo-amerických vojáků 52 válečných lodí18 ponorek50 000 vojáků ztráty 62 116:2 383 zabito59 733 zajato 671 zabito Tažení v Nizozemské východní Indii byla rozsáhlá vojenská kampaň za druhé světové války vedená Japonci proti Nizozemské východní Indii. Cílem tažení bylo ovládnout souostroví a tamější bohaté nerostné suroviny, především ropu. Japoncům se nejrozsáhlejší nizozemskou kolonii podařilo dobýt de facto do března 1942 za cenu „pouhých“ 671 padlých. Naproti tomu Spojenci přišli o více než 2380 mrtvých a o 59 733 zajatých. Po japonském úvodním útoku na Borneo, Celebes a Moluky se Japonci v únoru 1942 vylodili na Sumatře, čímž ohrozili západní Jávu. Následné vylodění na Bali a Timoru odřízlo Jávu od Austrálie a ohrozilo východní Jávu. Vyvrcholením kampaně byla námořní bitva v Jávském moři a japonské vylodění na Jávě. Z pohledu Japonců to bylo kolosální vítězství, z pohledu Spojenců a obzvláště Nizozemců katastrofa. Nizozemci touto porážkou definitivně ztratili pozici někdejší světové velmoci. Jednalo se o největší kolonii Spojenců dobytou Japonci za druhé světové války. U japonských jmen je rodné jméno uváděno na prvním místě a rodové jméno na druhém Při přepisu japonštiny byla použita česká transkripce Pozadí Související informace naleznete také v článcích Druhá světová válka, Válka v Tichomoří, Bitva o Nizozemsko a Nizozemská východní Indie. Když bylo v květnu 1940 Nizozemsko obsazeno Německem, zůstaly nizozemské kolonie osamocené, ale věrné nizozemské exilové vládě v Londýně. Až na hrozbu útoku pomocných křižníků zůstala Nizozemská východní Indie mimo dosah nacistického Německa a fašistické Itálie. V japonském císařství ale po debaklu u Chalchyn golu v létě 1939 získala nad frakcí hokušin ron (北 ~ doktrína severní expanze) převahu frakce nanšin ron (南 ~ doktrína jižní expanze). Ta obhajovala útok na jih, za účelem obsazení nerostných zdrojů britského Malajska, britského Bornea a ostrovů Nizozemské východní Indie. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dutch East Indies campaign na anglické Wikipedii. Literatura ALFORD, Lodwick H. Playing for Time: War on an Asiatic Fleet Destroyer. Bennington, Vermont: Merriam Press, 2008. Dostupné online. ISBN 978-1-4357-5548-2. (anglicky) BARTSCH, William H. Every Day A Nightmare: American Pursuit Pilots in the Defense of Java, 1941-1942. [s.l.]: Texas A&M University Press, 2010.

Question: Jak dopadly boje o Nizozemskou východní Indii?

Answer: Z pohledu Japonců to bylo kolosální vítězství


Einsatzgruppen

Context: Pohotovostní jednotky Einsatzgruppen byly zřízeny vedoucími představiteli nacistického Německa již před invazí do Rakouska a obsazením Československa. Po obsazení Polska bylo jejich úkolem terorizovat místní obyvatelstvo a likvidovat nežádoucí osoby, v první řadě Židy, polskou inteligenci a kněze (operace Tannenberg). V květnu roku 1941 vznikly jednotky SS Einsatzgruppen určené pro činnost v Sovětském svazu, kam byl plánován německý útok - operace Barbarossa. Jejich úkolem byl jednak boj proti partyzánům, jednak likvidace skupin obyvatelstva - v první řadě Židů, komunistů a Cikánů, postupně následovalo vyhlazování slovanského obyvatelstva a příslušníků asijských menšin v Sovětském svazu. Veliteli těchto zvláštních jednotek byli příslušníci tajné státní policie gestapa (Geheime Staatspolizei), SD (Sicherheitsdienst) a SS (Schutz-Staffeln). Mužstvo tvořili příslušníci gestapa, SD, SS, příslušníci pořádkové policie OrPo (Ordnungspolizei) a zejména příslušníci zbraní SS (Waffen-SS). SS Einsatzgruppen vykonávaly ty nejvíce odsuzované zločiny na okupovaném území Sovětského svazu. Např. v rokli Babí Jar u Kyjeva zavraždily koncem září přes 33 tisíc Židů, přičemž na tomto místě bylo celkem zmasakrováno 100-200 tisíc občanů SSSR. V polovině roku 1943 se Sonderkommando 1005 pokusilo odstranit důkazy o masových popravách exhumací a kremací mrtvých. Einsatzgruppen se dělily na další podskupiny známé jako Einsatzkommandos či Sonderkommandos. V případě potřeby mohly požádat jednotky Einsatzgruppen o pomoc Wehrmacht, ještě důležitější byla pro ně spolupráce s místními policejními sbory na Ukrajině, v Lotyšsku či Litvě, kde jejich příslušníci bývali odměňováni z majetku ukradeného zavražděným obětem. V Sovětském svazu byly čtyři Einsatzgruppy, přičemž každou z nich tvořilo 500-990 mužů, celkem sloužilo v Einsatzgruppen zhruba 3000 mužů. Einsatzgruppe A (velitel SS-Standartenführer Dr. Franz Walter Stahlecker) - Pobaltí, sídlo "pevnost smrti číslo 9" u Kaunasu Einsatzgruppe B (velitel SS-Brigadeführer Arthur Nebe) - Bělorusko Einsatzgruppe C (velitel SS-Brigadeführer Dr. Otto Rasch) - Ukrajina, sídlo Kyjev Einsatzgruppe D (velitel SS-Standartenführer prof. Otto Ohlendorf) - Besarábie, Krym, Kavkaz Způsob likvidace lidí těmito komandy byl nanejvýš brutální. Lidé byli vyhnáni z domovů, přičemž se stávalo, že nemohoucí lidé byli zastřeleni i v posteli. Ostatní odcházeli buď do transportů, které je odvážely do koncentračních táborů, nebo na určitá místa, kde muži museli vykopat masový hrob, načež lidé byli postupně stříleni a padali postupně do hrobu.

Question: Ve kterém roce vznikly jednotky SS Einsatzgruppen?

Answer: 1941


Albertina

Context: Albertina je galerie umění založená v roce 1776 ve Vídni vévodou Albertem Sasko-Těšínským a jeho ženou Marií Kristinou, (rakouskou arcivévodkyní, čtvrtou dcerou císařovny Marie Terezie). Obsahuje jednu z největších světových sbírek grafiky. Sbírky galerie tvoří cca 50 000 kreseb, leptů a akvarelů a více než 1,5 milionu rytin. Katalog uvádí 43 kreseb Raffaela Santiho, 145 Albrechta Dürera, 70 Rembrandta (tedy více, než kterákoli jiná galerie na světě) či 150 prací Egona Schieleho. Mezi dalšími autory jsou zastoupeni Leonardo da Vinci, Michelangelo Buonarotti, Peter Paul Rubens, Hieronymus Bosch, Pieter Brueghel, Paul Cézanne, Pablo Picasso, Henri Matisse, Gustav Klimt či Oskar Kokoschka. Významná je rovněž sbírka fotografií, dokumentující vývoj tohoto média. Od poloviny 18. století sloužil palác jako residence místodržícího rakouského Nizozemska, dnešní Belgie. V roce 1794 daroval císař František II. palác vévodovi Albertovi Sasko-Těšínskému, který byl jako místodržící z Belgie Francouzi vypuzen. Palác je pojmenovaný podle něj. Albert se sňatkem přiženil do habsburského rodu. Až do roku 1919 byla pak Albertina majetkem některého z členů Habsburků. Roku 1802 byla dokončena přístavba nového reprezentačního křídla, které bylo vybaveno nábytkem, jenž měl Albert ve svém belgickém sídle. Druhá velká adaptace proběhla v letech 1822–1825 za spolupráce architekta Josefa Kornhäusela a sochaře Josefa Kliebera. Část prostor byla vybavena v duchu klasicismu. Při další větší úpravě v poslední třetině 19. století získala Albertina fasádu, která odpovídá historizujícímu slohu sousední Ringstraße. Roku 1919 byl palác jeho majiteli, arcivévodovi Bedřichu Rakousko-Těšínskému, jako příslušníkovi habsburského rodu i se sbírkami vyvlastněn. Arcivévodovi však bylo povoleno odvézt si do exilu v Maďarsku, kde mu byl majetek ponechán, všechno cenné vybavení. V březnu roku 1945 byla Albertina vážně zasažena bombardováním. Počátkem 90. let 20. století byla Albertina v důsledku velké rekonstrukce uzavřena, zpřístupněna veřejnosti byla opět v roce 2003. Během rekonstrukce se podařilo zakoupit zpět většinu původního vybavení, odvezeného počátkem 50. let. Rozšířila se výstavní plocha a vybudovaly se nové moderní depozitáře. Za počátek sbírky je považováno datum 4. červenec 1776, shodou okolností stejný den, kdy americký kongres schválil Prohlášení nezávislosti. Toho dne převzali vévoda Albert a jeho manželka, arcivévodkyně Marie Kristina, v Benátkách od tamního rakouského vyslance pro císařskou sbírku přes tisíc mědirytin. Albert sbírku postupně rozšiřoval o kresby Leonarda, Raffaela, Poussina či Lorraina. Roku 1796 získal výměnou z císařské dvorní knihovny díla Albrechta Dürera. Odtud přešly do budoucí Albertiny i práce Rubensovy, Rembrandtovy a van Dycka, které se před tím, v roce 1738, do knihovny dostaly ze sbírky Evžena Savojského.

Question: Kdo založil Albertinu?

Answer: vévodou Albertem Sasko-Těšínským


Československá lidová armáda

Context: Závěrečná zpráva vyšetřovací komise Federálního shromáždění pro objasnění událostí 17. listopadu 1989 charakterizovala Československou lidovou armádu takto: "Československá armáda byla vedle SNB a LM chápána jako jeden z přímých mocenských nástrojů ovládání společnosti a bezprostředního zvládání vnitropolitických potíží, KSČ prostřednictvím obrovského aparátu Hlavní politické správy ČSLA prolínajícího se do nejnižších jednotek prakticky kontrolovala svůj absolutní vliv v armádě." [7] V průběhu Sametové revoluce navrhoval komunistický ministr národní obrany Václavík nasazení armády proti demonstrantům, ale jeho návrh nebyl vyslyšen.[7] Reference ↑ Vojenská oblast 1 [1945-1950] : Velitelství. https://www.valka.cz [online]. [cit. 2021-03-20]. Dostupné online. (česky) ↑ Praha zažila vojenskou přehlídku, po 23 letech | Domov. Lidovky.cz [online]. 2008-10-28 [cit. 2021-03-20]. Dostupné online. (česky) ↑ Prahou má burácet velkolepá vojenská přehlídka - Novinky.cz. www.novinky.cz [online]. [cit. 2021-03-20]. Dostupné online. ↑ HAVELKA, Radek. CZK - Hodnosti ozbrojených sil [1918-1992]. Válka.cz [online]. [cit. 2013-05-08]. Dostupné online. ISSN 1803-4306. ↑ Zákon 76/1959 o některých služebních poměrech vojáků↑ HODNOSTNÍ OZNAČENÍ [online]. Klub vojenské historie ČESKOSLOVENSKÉ LIDOVÉ ARMÁDY [cit. 2013-05-26]. Dostupné online. 1 2 Závěrečná zpráva vyšetřovací komise Federálního shromáždění pro objasnění událostí 17. listopadu 1989, část IV. - Československá lidová armáda, [cit. 2009-10-28]. Dostupné online. Související články Československá armáda (název předcházející a následující po názvu ČSLA) Armáda České republiky Armáda Slovenské republiky Dům armády Označení letadel používaných v Československu po 2. světové válce Pomocné technické prapory Zpravodajská správa Generálního štábu ČSLA Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Československá lidová armáda na Wikimedia Commons Československá lidová armáda Československá armáda Technika Československé lidové armády V tomto článku byl použit překlad textu z článku Czechoslovak People's Army na anglické Wikipedii (číslo revize nebylo určeno)Šablona {{Překlad}} požaduje zadat hodnotu do parametru „revize“! . Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Komunistický režim v Československu

Question: Jakou zkratku měla Československá lidová armáda?

Answer: ČSLA


Number One Observatory Circle

Context: Number One Observatory Circle Number One Observatory Circle Účel stavby oficiální sídlo Základní informace Architekt Leon E. Dessez Výstavba 1893 Poloha Adresa 1 Observatory Circle NW, Washington, DC 20008-3619, Washington, D.C., Spojené státy americké Spojené státy americké Souřadnice 38°55′22,64″ s. š., 77°3′55,53″ z. d. Další informace Web Oficiální web multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Odcházející viceprezident Cheney a nastupují viceprezident Biden s manželkami (listopad 2008) Number One Observatory Circle je oficiální rezidence Viceprezidenta Spojených států amerických. Je součástí komplexu United States Naval Observatory ve Washingtonu D.C. Stavba byla postavena roku 1893 pro superintendenta. Od roku 1923 byla rezidencí The Chief of Naval Operations. Kongres USA rozhodl roku 1974, že Number One Observatory Circle bude oficiální rezidencí Viceprezidenta Spojených států amerických a jeho rodiny. Od tohoto roku zde bydleli všichni Viceprezidenti USA, první byl Nelson Rockefeller, doposud poslední je současná viceprezidentka Kamala Harrisová. Roku 2002, tedy krátce po 11. září 2001 byl postaven bezpečnostní bunkr. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Number One Observatory Circle na Wikimedia Commons Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Architektura a stavebnictví | Spojené státy americké

Question: Co je to Number One Observatory Circle?

Answer: oficiální rezidence Viceprezidenta Spojených států amerických


Kostel všech národů

Context: Kostel všech národů Místo Stát Izrael Izrael Obec Jeruzalém, čtvrť At-Tur Lokalita Getsemanská zahrada Souřadnice 31°46′45,22″ s. š., 35°14′22,66″ v. d. Základní informace Církev Římskokatolická Provincie Jeruzalémský patriarchát Diecéze Latinský patriarchát jeruzalémský Architektonický popis Architekt Antonio Barluzzi Výstavba 1919–1926 Další informace multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Kostel všech národů (nazývaný také bazilika Agónie Páně, Basilica Agoniæ Domini) v Getsemanské zahradě v Jeruzalémě leží na západním úpatí Olivové hory v údolí řeky Cedron a náleží františkánské Kustodii Svaté země. Historie Interiér chrámu První kostel na tomto místě dal postavit císař Theodosius Veliký v letech 379–395, ale roku 614 byl zničen armádou perských Sásánovců a následným zemětřesením roku 750. V období křižáckého státu byl ve 12. století na jeho troskách postaven kostel nazvaný Bazilika Agónie, který zanikl roku 1345. Františkáni se pokoušeli již od 14. století získat tato místa, podařilo se jim to až v 17. století, ale se stavbou kostela mohli začít až po provedení vykopávek (od roku 1891), při nichž nalezli zbytky předchozích staveb. Na stavbu kostela podle projektu italského architekta Antonia Barluzziho se vybíraly finanční prostředky po celém světě, proto je dnes zván také Kostel všech národů. Literatura MAJERNÍK, Ján; SCHEIDOVÁ, Leopoldína. Spoznávajme Svätú zem pohľadom archológov a biblistov. 1.. vyd. Bratislava: Rímskokatolícky farský úrad v Zákamennom, 2005. 801 s. ISBN 80-968861-9-3. Kapitola 8. Bazilika Agónie, s. 197-199. (slovensky) KROLL, Gerhard. Po stopách Ježíšových. 2.. vyd. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 2005. 486 s. ISBN 80-7192-711-2. Kapitola 59. Zatčení, s. 320-326. (česky) Externí odkazy Kostel všech národů, oficiální webové stránky Virtual Tour of inside Church of All Nations Archivováno 16. 7. 2012 na Wayback Machine mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Křesťanství | Izrael Autoritní data: GND: 1079636730 | VIAF: 200145067430266631085

Question: Kdy byl první kostel na místě Kostela všech národů zničen zemětřesením?

Answer: roku 750


Tomáš Garrigue Masaryk

Context: 1896 – řádný profesor Karlovy univerzity (ordinář) 1850 – narozen v Hodoníně 1869 – odchod z Brna do Vídně 1877 – setkání s Charlottou Garrigue v Lipsku, zasnoubení 1878 – sňatek v New Yorku 1879 – narození dcery Alice 1880 – narození syna Herberta. 1882 – přistěhování do Prahy s rodinou 1886 – narození syna Jana 1890 – narození dcery Eleanor (2. března) a její úmrtí 18. července 1891 – narození dcery Olgy 1914 – v exilu s dcerou Olgou (manželka a tři děti. zůstaly v Čechách) 1915 – úmrtí syna Herberta 1918 – návrat do Prahy z exilu 1923 – úmrtí manželky Charlotty 1937 – zemřel na zámku v Lánech (v letech 1914–1918 v kontextu souvisejících událostí) 1875 – předseda Českého akademického spolku. ve Vídni 1877 – prosadil vědecké prozkoumání zfalšovaných rukopisů 1882 – po přistěhování do Prahy politická činnost, mj. i nový politický směr realismus 1887 – první cesta do Ruska 1888 – druhá cesta do Ruska 1890 – jednání se staročechy a po neúspěchu u nich s mladočechy.

Question: Ve kterém roce se narodil Tomáš Garrigue Masaryk?

Answer: 1850