Andrew Jackson

Context: Andrew Jackson (15. března 1767 - 8. června 1845) byl sedmý prezident Spojených států amerických (1829-1837). Jeho slogan zněl: "Nechť vládne lid", přičemž za tento lid nepovažoval indiánské a černošské obyvatelstvo. Pro svou neústupnost nosil přezdívku "Starý ořechovec"[zdroj? ] (Old Hickory - ořechovec je strom s velmi tvrdým dřevem), do češtiny je někdy mylně překládána jako "Starý ořešák", což je jiný rod. Jeho rodiče emigrovali do USA z města Carrickfergus v Severním Irsku roku 1765. Narodil se jako nejmladší ze třech synů. Často se zaplétal do duelů. Byl považovaný za národního hrdinu, když porazil britská vojska dne 8. ledna 1815 v bitvě u New Orleans. Potom bojoval v bitvách proti indiánským kmenům Kríkům a Seminolům, kteří útočili na Floridu. V roku 1819 se stal jejím vojenským guvernérem poté, co ji dobyl a připojil ke Spojeným státům. V roce 1821 se stal řádným guvernérem Floridy, roku 1823 senátorem za Tennessee. V prezidentských volbách v roce 1824 soupeřil s Johnem Quincy Adamsem a dalšími třemi kandidáty, ale ani jeden z nich nezískal většinu všech volitelů. Sněmovna reprezentantů nakonec rozhodla o Adamsovi, přestože Jackson získal o 45 000 hlasů více než on. Jackson spustil poté obrovskou celonárodní pomlouvačnou kampaň proti Adamsovi. V následujících volbách 1828 po velmi ostré kampani plné osobních útoků byl již zvolen prezidentem (první z jižanských států), roku 1832 byl zvolen znovu. Podrobnější informace naleznete v článku Cesta slz. Byl proslulý svým celoživotním pronásledováním Indiánů. Velký populační růst amerického obyvatelstva a objevení zlata způsobily tlak na území obývané původním indiánským obyvatelstvem. V roce 1830 prošel Kongresem souhlas na vystěhovaní Indiánů, který Jackson podepsal. Právní akt byl úspěšně napaden národem Čerokíů v roce 1832 u Nejvyššího soudu. I přes rozhodnutí soudu Jackson vyžadoval přehodnocení rozsudku a fakticky byl rozhodnutý to nerespektovat. Jackson nakonec poslal vojsko, aby vyhnalo domorodé obyvatelstvo, což vedlo k nechvalně slavné "Cestě slz", která zabila při pochodu téměř 4 000 Čerokíů (asi čtvrtinu populace) cestou do Oklahomy. Jako svůj největší úspěch na politickém poli sám Jackson ohodnotil svůj úspěšný boj s The Second Bank of America (ta usilovala o dvacetiletou licenci vlády na vydávání fiat currency, z čehož by inkasovala úrok) a její uzavření tím, že se zásadně zasadil o neprodloužení jejího mandátu v roce 1836 a zabránil jejímu znovuzavedení v roce 1841.

Question: Kolikátý prezident USA byl Andrew Jackson?

Answer: sedmý


Public Enemy

Context: Public Enemy nebo také PE je americká hiphopová skupina, založená roku 1982 na Long Islandu. Tato formace se řadí se mezi nejstarší a zároveň nejdůležitější hiphopové skupiny. Charakteristické jsou jejich politicky a sociálně zaměřené texty. Název znamená v překladu "veřejný nepřítel", ve znaku mají člena strany Černých Panterů v hledáčku zaměřovače. V roce 2004 je magazín Rolling Stone zařadil na 44. místo v hodnocení 100 nejvlivnějších skupin všech dob. Server acclaimedmusic.net jim přisoudil 29. místo v kategorii Nejdůležitější hudebníci všech dob a prohlásil je nejlepší hiphopovou skupinou. V roce 2007 byli přijati do Long Islandské síně slávy (Long Island Music Hall of Fame). Samotná skupina se skládá ze tří celků. Produkční sekci Bomb Squad tvoří bratři Keith a Hank Shockley, Eric Sadler a Chuck D, taneční skupinu S1W (The Security For The First World) vede zpěvák Professor Griff. Rapperské jádro tvoří Chuck D, Professor Griff a Flavor Flav. Historie skupiny se začala psát roku 1982. V té době studoval Chuck D grafický design na Adelphi University. V místním studentském rádiu WBAU, kde působil jako DJ, se setkal s Hankem Shockleem a Billem Stephenym, díky zálibě v hip-hopu a stejnému politickému smýšlení se z nich stali přátelé. Spolu produkovali v lednu 1983 kolekci agresivních rap/hip-hopových skladeb Super Special Mix Show. Později k nim přibyl Chuckův přítel Flavor Flav a začal se podílet jako jeden z hostitelů na rozhlasovém pořadu WBAU. Během roku 1984 začali Chuck D s Hankem Shockleem mixovat své vlastní demonahrávky. Jednu z nich, Public Enemy No. 1, podle níž dostala kapela svůj název, slyšel Rick Rubin a okamžitě se rozhodl získat Chucka pro svůj label Def Jam. Chuck D se vstupem do hudebního průmyslu dlouho váhal, ale nakonec vytvořil pojetí doslova revoluční hip-hopové skupiny, založené na extrémní zvukové produkci a prezentaci sociopolitických názorů. Podporován Shockleem (coby šéfproducentem) a Stephenym (jako publicistou) zformoval v roce 1987 Chuck D novou sestavu souboru - přibyli DJ Terminator X a Professor Griff, choreograf taneční pódiové formace the Security of the First World. Flavor Flav se stal druhým rapperem, jeho humorný doprovod kontrastoval s Chuckovým autoritativním barytonem, do projevu kapely přinesl hravost a lehkost. Public Enemy vystoupili 30. května 2008 na pražském Výstavišti, dne 31.10 2010 vystoupili v Pražském klubu SaSaZu.

Question: V jakém roce byla založena skupina Public Enemy?

Answer: 1982


Kaple svatého Jana Nepomuckého (Běstvina)

Context: Kaple svatého Jana Nepomuckého je barokní šestiboká kaple na křižovatce silnic v zámku v obci Běstvina. Kaple byla postavena po roce 1720 na půdorysu šestiboké hvězdy. V minulosti byla mylně připsána známému baroknímu staviteli Janu Blažeji Santinimu. Skutečným tvůrcem kaple je zřejmě Santiniho epigon Jan J. Vogler. Kaple je zaklenutá, s malou centrální věžičkou. Uvnitř kaple se nalézala na šestibokém podstavci dřevěná barokní socha Apoteóza sv. Jana Nepomuckého od sochaře Ignáce Rohrbacha z kol. 1726 (dříve připisovaná Řehoři Thénymu). Po dlouholetém vystavení povětrnostním podmínkám byla socha z kaple deponována a následně restaurována. V současnosti je dlouhodobě zapůjčena do expozice Muzea Barokních soch v Chrudimi. Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaple svatého Jana Nepomuckého ve Wikimedia Commons Kaple Běstvina (stránky obce)

Question: Na jakém půdorysu byla postavena kaple sv. Jana Nepomuckého v Běstvině?

Answer: šestiboké hvězdy


Matt Groening

Context: Matthew Abram Groening (* 15. února 1954 v Portlandu, stát Oregon v USA) je karikaturista a tvůrce animovaných seriálů Simpsonovi a Futurama. V současnosti je jejich producentem a scenáristou. Pochází z pěti dětí animátora a producenta Homera a učitelky Margaret Groeningových. Jeho starší bratr se jmenuje Mark a sestry jsou Patty, Lisa a Maggie. Jeho bratrancem je režisér a scenárista Craig Bartlett. Během studia na Lincolnově střední škole v Portlandu byl studentským presidentem. Již tehdy kreslil. Potom vystudoval Evergreen State College v Olympii ve státě Washington, kde byl v posledním roce studia redaktorem školních novin. V roce 1987 se oženil s Deborah Caplanovou, v roce 1991 se jim narodil syn Homer a v roce 1993 syn Abe. Manželství skončilo rozvodem v roce 1999. V polovině 80. let 20. století se přestěhoval do Los Angeles, kde pracoval jako novinář. Mimo jiné pokračoval v kreslení komiksu Life in Hell (Život v pekle), který dosud vychází v mnoha novinách a byl vydán v sérii knih School is Hell (Škola je peklo), Love is Hell (Láska je peklo), Work is Hell (Práce je peklo) a The Big Book of Hell (Velká kniha pekla). Life in Hell si získal pozornost hollywoodského producenta a zakladatele Gracie Films Jamese Brookse, který sháněl vatu do pořadu The Tracey Ullman Show vysílaného stanicí FOX. Proto je požádal o sérii krátkých skečů. Později byl formát rozšířen, 17. prosince 1989 byl poprvé odvysílán dvacetiminutový díl (v češtině Vánoce u Simpsonových). Pozornost, kterou nový seriál vzbudil, mu pak vynesla místo v hlavním vysílacím čase. Je rovněž autorem surrealistického komiksu Akbar and Jeff, jehož postavičky se poprvé objevily v roce 1984 v Life in Hell. Jeho další velmi úspěšný animovaný seriál Futurama se na obrazovkách objevil v roce 1999. Jméno Groening může být odvozeno od města Groningen na severu Nizozemí. V mládí byl ovlivněn černým humorem anglického karikaturisty Ronalda Searla. Je členem rokenrolové skupiny Rock Bottom Remainders, která je tvořena převážně spisovateli. Je levák, stejně jako jeho postavičky Bart Simpson, Marge Simpsonová, Ned Flanders, pan Burns a Vočko. Dne 15. února 2012 obdržel svoji hvězdu na Hollywoodském chodníku slávy. Obrázky, zvuky či videa k tématu Matt Groening ve Wikimedia Commons Osoba Matt Groening ve Wikicitátech (anglicky) Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Matt Groening (anglicky) Matt Groening na stránce Rock Bottom Remainders Matt Groening v Internet Movie Database (anglicky)

Question: Kdy se narodil Mattew Abram Groening, tvůrce animovaných seriálů?

Answer: 15. února 1954


Systém řízení báze dat

Context: Systém řízení báze dat Systém řízení báze dat (zkr. DBMS [en. Database Management System]) je softwarové vybavení, které zajišťuje práci s databází, tzn. tvoří rozhraní mezi aplikačními programy a uloženými daty. Občas se pojem zaměňuje s pojmem databázový systém. Termín Databázový systém jako celek je považován DBMS dohromady s bází dat. Schopnosti Aby mohl být nějaký programový systém označený za DBMS, musí být jednak schopen efektivně pracovat s velkým množstvím dat, ale také musí být schopný řídit (vkládat, modifikovat, mazat) a definovat strukturu těchto perzistentních dat (čímž se liší od prostého souborového systému). V současnosti používané databázové systémy mají i mnoho dalších charakteristických vlastností: podporu pro definici datových modelů (například relační, logický, objektový) správa klíčů: vlastní (interně implementované) indexování, dodržování unikátnosti hodnot ve sloupcích, nad kterými je definován unikátní nebo primární klíč; implementace fulltextového vyhledávání pro fulltextové klíče; implementace cizích klíčů využití některého jazyka vyšší úrovně pro manipulaci a definici dat (např. SQL, QBE, datalog, Common English Query) a vyřešení komunikačního kanálu mezi uživatelem či skriptem a DBMS v tomto jazyku, autentizaci uživatelů a jejich autorizaci k operacím nad daty (u každého uživatele může být definováno, jaký typ příkazů je oprávněn spouštět) správu transakcí, atomicitu jednotlivých příkazů robustnost a zotavitelnost po chybách bez ztráty dat uložené procedury triggery integritu dat; například nepovolením vložení duplicitního řádku s unikátním klíčem nebo řádku s hodnotami NULL u sloupců, které NULL být nesmějí kanály pro hlášení zpráv po úspěšně vykonaných dotazech, chybových hlášek, varování pokročilé funkce jako např. Common Table Expressions, zpožděné zápisy, a jiné profilování, statistické informace o běhu dotazů, procesů, přístupu uživatelů atd. Seznam systémů řízení báze dat Následující seznam obsahuje příklady některých systémů řízení báze dat. CSQL DB2 FileMaker Firebird Ingres Informix MariaDB Microsoft Access Microsoft SQL Server Microsoft Visual FoxPro MySQL OpenLink Virtuoso Oracle PostgreSQL Progress

Question: Jaká je zkratka pro systém řízení báze dat?

Answer: DBMS


SPQR

Context: S.P.Q.R. je latinská iniciálová zkratka ze sousloví Senatus Populusque Romanus, v překladu senát a lid římský. Symbolizovala tyto dvě složky vlády římské říše. Sousloví vzniklo v období římské republiky a bylo používáno i za císařství. Zkratka SPQR byla považována za výsostný znak římské říše a nacházela se mimo jiné na mincích nebo na standartách římských legií. Dodnes se nachází ve znaku Říma. Objevuje se také na většině římských kanálových poklopů. Zkratku SPQ* převzaly i jiné státní útvary, dnes se objevuje například ve znaku některých měst, mimo jiné i Olomouce: SPQO – Senatus Populusque Olomouciensis. == Verze zkratky == Senatus Populusque Romanus Senatus Populusque Romae Senatu Populoque Romae Senatu Populoque Romano Senatus Populusque Romanum == Související články == Římský senát Římská shromáždění == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu SPQR ve Wikimedia Commons Galerie SPQR ve Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Senatus populusque Romanus v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích

Question: Jak se překládá latinská zkratka S.P.Q.R. ?

Answer: senát a lid římský


Horečka

Context: Horečka (lat:febris, ř:pyretos) je označení stavu organismu, jehož tělesná teplota je vyšší než obvykle. U člověka je za horečku považována teplota vyšší než 38 °C (více než 37 °C se považuje za zvýšenou teplotu). Zvýšení tělesné teploty pro příliš vysokou teplotu okolního prostředí (přehřátí, hypertermie) se za horečku nepovažuje. Horečka je vyvolána pyrogeny, které působí na centrum termoregulace v hypotalamu. Uměle snižovat horečku je vhodné jen, pokud přesáhla jistý práh (někdy udávaný jako 39 °C) či pokud trvá příliš dlouho. Horečka není nemoc, nýbrž pouze projev (příznak) nemoci či jiného chorobného stavu. Je léčebným procesem: zvyšuje rychlost a sílu imunitní odpovědi a omezuje účinnost množení některých patogenů. Horečka zvyšuje tepovou frekvenci a zrychluje látkovou výměnu, což představuje dodatečnou zátěž především pro starší pacienty a pacienty se srdeční nemocí. Je vysilující, neboť mění rychlost některých biochemických reakcí – klade vyšší nároky na udržování homeostázy, urychluje opotřebovávání některých organických molekul atd. Pokud tělesná teplota překročí určitou hranici, začíná mít silně destruktivní účinky na organismus. Za horní hranici, kterou dokáže lidský organismus ještě přežít, se považuje teplota 41,9 stupňů Celsia. 37–38 °C – pacient pociťuje mírné přehřátí organismu, popř. si ho vůbec neuvědomuje 38–39 °C. – pacient pociťuje zřetelné přehřátí organismu, vyhledává častý odpočinek 39–40 °C – pacientovi je špatně, odpočívá 40–41 °C – pacient začíná mít halucinace, za pokojové teploty má zimnici; když se. však přikryje dekou, cítí naopak silné horko 41–42 °C – pacient má halucinace, padá do bezvědomí, silně se potí; hrozí selhání organizmu 42 °C a více – selhání organizmu, smrt Horečka jako samostatný příznak je snižována, především pokud je tak vysoká, že již přestává plnit svoji fyziologickou funkci. Protože má však nepříjemné a potenciálně nebezpečné průvodní projevy, není chybou ani její snižování paušální. Ke snižování horečky se používají dva přístupy: farmakologický přístup: Horečka je snižována podáváním léků působících přímo v místě zánětu a tlumící probíhající zánět nebo centrálně v termoregulačním centru. Je zajímavé, že na obou mechanismech se podílí inhibice enzymu cyklooxygenáza, další vlastnosti léků však způsobují, že zatímco např. kyselina acetylsalicylová tlumí i probíhající zánět, paracetamol působí prakticky jen centrálně. fyzikální přístup: Pacient je fyzicky ochlazován např. omýváním vlažnou vodou.

Question: Jak označujeme tělesnou teplotu člověka, která přesahuje 38°C?

Answer: horečku


Enceladus (měsíc)

Context: Jejich okolí tvoří mentolově zelený vodní led (jedná se o falešnou barvu viditelnou na infračervených snímcích), který je možné spatřit na výchozech a na stěnách prasklin. Naproti tomu okolní hladké pláně jsou pokryty "modrým" ledem, což napovídá, že je oblast natolik mladá, že nestihla být ještě pokryta ledovými částicemi dopadajícími zpět na povrch z prstence E. Výsledky pořízené spektrometrem pro viditelné a infračervené pásmo (tzv. VIMS) naznačují, že nazelenalý materiál obklopující tygří pruhy je chemický odlišný od zbytku povrchu měsíce. Uvnitř pruhů detekoval VIMS krystalický vodní led svědčící o tom, že by tento materiál mohl být mladší než 1000 let (či by alternativně mohl být teplotně pozměněn v nedávné minulosti). VIMS taktéž detekoval jednoduché organické sloučeniny v oblasti tygřích pruhů, které nebyly prozatím detekovány nikde jinde na povrchu Enceladu. Při průletu ze dne 14. července 2005 byla jedna oblast charakterizovaná přítomností "modrého" ledu nafocena ve vysokém detailu, což umožnilo odhalit, že oblast byla významně tektonicky deformována a že je pokryta kameny o velikosti desítek až stovek metrů. Hranice jižní polární oblasti je ohraničena souborem rovnoběžných hřbetů a údolí ve tvaru Y a V. Tvar, orientace a pozice těchto útvarů naznačuje, že vznikly vlivem celkové změny tvaru měsíce Enceladu. K roku 2006 existovaly dvě hlavní teorie vysvětlující jejich vznik. Obě dvě předpokládají, že oběžná dráha Enceladu se posunula blíže k Saturnu, čímž došlo ke zrychlení rotace měsíce. Následkem toho bylo buď zploštění měsíce nebo nárůst množství teplého, méně hustého materiálu uvnitř Enceladu, který se následně začal pohybovat směrem k jižnímu pólu měsíce. Následkem čehož se tvar měsíce pokoušel této nové situaci přizpůsobit. Problémem této představy je, že jak jižní oblast v okolí pólu, tak i severní oblast by měly mít podobné tektonické deformace, což ale nepozorujeme. Nicméně oblast v okolí severního pólu je silně poseta impaktními krátery, je tedy mnohem starší. To napovídá, že by mohla být i značně tlustší. Nabízí se tak možnost, že právě rozdílná tloušťka litosféry měsíce by mohla být jedním z vysvětlení rozdílnosti ve vzhledu severní a jižní polokoule.

Question: Kolem které planety obíhá měsíc Enceladus?

Answer: Saturn


The Doors

Context: V září roku 1965 pak nově sestavená skupina využila volného času, který měli Rick & the Ravens v malém vydavatelství Aura a nahrála šest písní, které se tak staly první nahrávkou The Doors. Všech šest písní se pak objevilo na albu The Doors: Box Set z roku 1997. Demo bylo vydáno na třech gramofonových deskách, se kterými členové kapely obcházeli různá hudební vydavatelství, až se jim podařilo podepsat smlouvu s vydavatelstvím Columbia. Když kapelu opustili bratři Raye Manzareka, začali se zbylí členové skupiny poohlížet po novém členu. Tím se stal kytarista Robby Krieger, který býval společně s Densmorem členem kapely Psychedelic Rangers. Skupina se pak pojmenovala The Doors podle knihy Aldouse Huxleyho Brány vnímání (v originále The Doors of Perception). Fráze "doors of perception" je však v Huxleyově knize použita v souvislosti s citací Williama Blakea. Skupina byla dost odlišná od tehdejších rockových skupin, jelikož neměla basového kytaristu. Manzarek však došel k závěru, že jeho klávesy Fender Rhodes basspiano, které měl již z dřívější doby, dokážou zvuk basové kytary zastoupit, takže basového kytaristy už nebylo potřeba. V průběhu roku 1966 The Doors dále zkoušeli a začali koncertovat na různých místech. Stále angažmá nejdříve získali v losangeleském klubu s názvem London Fog. V létě se kapele podařilo stát se domovskou kapelou prestižního klubu Whisky a Go Go, odkud však byli po několika měsících vyhozeni poté, co na pódiu zahráli píseň "The End". Skladba totiž zahrnovala dramatické Morrisonovo recitování včetně veršů "Otče? / Ano synu? / Chci tě zabít. / Matko? / Tebe chci ojet." Ještě před tím, než The Doors museli opustit klub Whisky a Go Go, stačil Arthur Lee ze skupiny Love nalákat na koncert The Doors Jaca Holzmana, vedoucího vydavatelství Elektra. Holzman nabídl členům The Doors novou smlouvu a ti ji podepsali. Za nedlouho začali The Doors nahrávat své první album nesoucí název The Doors. Jeho vydání bylo naplánováno na 4. ledna 1967, první singl skupiny s názvem "Break on Through (To the Other Side)" stačil vyjít ještě tři dny před samotným albem.

Question: Jak se jmenovalo první album skupiny The Doors z roku 1967?

Answer: The Doors


Enrico Martino

Context: Enrico Martino (* Turín) je italský novinář a fotograf. == Knihy == Ligurie (A. Mondadori, Milán, 1984) Duše Indové (EGA Editore, Turín, 1992) Lidé volání Torino (EGA Editore, Turín, 1996) Mexico (Idealibri, Milán, 1996) Burgundy kamene (Idealibri, Milán, 1998) Italie (vilo, Paris 2003) Mexico (Giunti, odchozí) == Výstavy == Reporter'70 (Torino, 1979) 35 dnů (Turín, 1980) Cestovní ruch a uměleckých center (Milán, 1981) Chiapas (Palermo, Messina, Catania, Padově, 1992) Baja California (Mexiko City, Queretaro, Acapulco, Buenos Aires, Berlín, Miláno, Řím, 1994-1995) Gente di Torino (Turín, 1997) Migrantes, domorodé do Mexico City (Chicago 1999, Boloňa 2006) == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Enrico Martino ve Wikimedia Commons (anglicky)(italsky) Oficiální internetové stránky Fotogalerie

Question: Kdo je italský novinář a fotograf?

Answer: Enrico Martino


Měsíc

Context: V roce 2009 naměřila americká sonda Lunar Reconnaissance Orbiter v místech trvalého stínu v kráterech okolo jižního pólu nejnižší dosud známou teplotu ve sluneční soustavě - °C, což je jen o přibližně 33 °C více, než je absolutní nula. Při popisu fyzických rysů Měsíce je problematické používání termínu geografie či jiných slov s předponou geo-, protože tato předpona ve svém latinském původu referuje k Zemi. Je tedy nelogické její použití pro mimozemská tělesa. Navrhovaným alternativním pojmem je selenografie, respektive předpona seleno-. V průběhu času je Měsíc vytrvale bombardován kometami a meteoroidy. Mnoho z těchto objektů je bohatých na vodu. Sluneční energie ji následně disociuje (rozštěpí) na její základní prvky vodík a kyslík, které okamžitě unikají do vesmíru. Navzdory tomu existuje hypotéza, že na Měsíci mohou zůstávat významné zbytky vody buďto na povrchu nebo uvězněny v kůře. Výsledky mise Clementine naznačují, že malé zmrzlé kapsy ledu (zbytky po dopadu na vodu bohatých komet) mohou být nerozmrazeny uchovány uvnitř měsíční kůry. Přestože se o kapsách uvažuje jako o malých, celkové předpokládané množství vody je dost významné - 1 km3. Jiné vodní molekuly mohly poletovat při povrchu a být zachyceny uvnitř kráterů na měsíčních pólech. Díky velmi mírné výchylce měsíční osy, jen 1,5°, do některých z těchto hlubokých kráterů nikdy nezasvitne světlo Slunce - je v nich trvalý stín. Clementine zmapovala krátery na měsíčním jižním pólu, které jsou zastíněny tímto způsobem. Je-li na Měsíci vůbec voda, pak by podle vědců měla být právě v těchto kráterech. Pokud tam je, led by mohl být těžen a rozštěpen na vodík a kyslík elektrárnami založenými na solárních panelech nebo nukleárním reaktorem. Přítomnost použitelného množství vody na Měsíci je důležitým faktorem pro osídlení Měsíce, neboť nákladnost přepravy vody (nebo vodíku a kyslíku) ze Země by podobný projekt prakticky znemožnila. Kameny z měsíčního rovníku sesbírané astronauty z Apolla neobsahovaly žádné stopy vody. Sonda Lunar Prospector ani dřívější mapování Měsíce, organizované například Smithsonovým ústavem, nepřinesly žádný přímý důkaz měsíční vody, ledu nebo vodních par. Pozorování sondy Lunar Prospector však přesto naznačují přítomnost vodíku v oblastech stálého stínu, který by se mohl nacházet ve formě vodního ledu.

Question: Co je jediná prirozená družice Země?

Answer: Měsíc


Bakteriofág

Context: Bakteriofág (odvozený ze slov bakterie a fagein – řecky φ, "jíst"), zkráceně fág, je obecný název pro virus infikující bakterie. Bakteriofágy jsou nejpočetnějším biologickým objektem v biosféře, jejich počet se odhaduje na 1030 částic. Můžeme je najít na všech místech osídlených jejich bakteriálními hostiteli, jako například půda nebo střeva živočichů. Jedním z nejkoncentrovanějších nalezišť fágů a dalších virů je mořská voda, ve které bylo nalezeno až 9×108 virionů na mililitr a až 70 % mořských bakterií jimi může být infikováno. Fágy byly dlouho považovány za neživé objekty, protože nemají vlastní metabolismus, nereagují na změny okolí a pro svoje rozmnožování využívají bakterie, ale v současnosti jsou oficiálně označovány jako tzv. živé nebuněčné entity. Bakteriofágy jsou výrazně menší než bakterie, jejich velikost se pohybuje obvykle mezi 20 a 200 nm. Typická stavba fágů zahrnuje bílkovinnou kapsidu a v ní uzavřený genetický materiál. Na kapsidu krčkem navazuje bičík s bičíkovou pochvou, bazální destičkou a vlákny bičíku sloužícími k přichycení na povrch bakterie. Genetický materiál je tvořen DNA nebo RNA, a to jednovláknová (ssDNA - angl. single-stranded) i dvouvláknová (dsDNA - double-stranded), kružnicová i lineární, dlouhá 5000 až 500 000 nukleotidů. Po 60 let byly fágy užívány v Sovětském svazu jako alternativa k antibiotikům. Po objevení penicilinu a jeho zavedení do klinické praxe se však pozornost zaměřila na antibiotika a fágy ustoupily do pozadí. Jejich výzkum se udržel jedině v bývalém Sovětském svazu, zejména v Eliavově institutu v gruzínském Tbilisi, který funguje dodnes a vyrábí bakteriofágové preparáty k léčbě bakteriálních infekcí.

Question: Jak se nazývá virus, který napadl bakterii?

Answer: Bakteriofág


János Áder

Context: Spolu s László Kövérem a Viktorem Orbánem se jako zástupce této opoziční strany účastnil jednání u Národního kulatého stolu, kde diskutovala demokratická opozice s komunistickou MSZMP o přechodu k demokratickému státnímu zřízení. Od prvních svobodných voleb v roce 1990 byl poslancem parlamentu, v každých následujících volbách byl znovuzvolen. Po pro Fidesz vítězných volbách 1998 se stal předsedou Maďarského parlamentu. Ve funkci vystřídal Zoltána Gála (MSZP). Áder tuto funkci vykonával až do roku 2002, kdy ho po méně úspěšných volbách nahradila Katalin Szili (MSZP). Po rezignaci Zoltána Pokorniho v roce 2002 převzal Áder funkci předsedy strany Fidesz-MPP, funkci vykonával pouze do následujícího roku, kdy se volbou předsedou strany opět stal Viktor Orbán. V roce 2007 bylo oznámeno, že János Áder bude kandidovat za svou stranu do Evropského parlamentu. V evropských volbách 2009 byl zvolen, Fidesz získal dokonce 14 křesel, a Áder má tak mandát europoslance do roku 2014. Podrobnější informace naleznete v článku Prezidentské volby v Maďarsku 2012. Po rezignaci prezidenta republiky Pála Schmitta kvůli jeho plagiátorské aféře v dubnu 2012 se Áderovo jméno objevilo jako jedno z možných potenciálních kandidátů na post prezidenta. Dne 16. dubna 2012 premiér Viktor Orbán oznámil, že Áder je oficiálním kandidátem vládní strany Fidesz.

Question: Kdo byl v letech 1998 - 2002 předsedou parlamentu Maďarské republiky?

Answer: János Áder


SMS marketing

Context: Tento článek není dostatečně ozdrojován a může tedy obsahovat informace, které je třeba ověřit.Jste-li s popisovaným předmětem seznámeni, pomozte doložit uvedená tvrzení doplněním referencí na věrohodné zdroje. SMS marketing v sobě zahrnuje odesílání textových zpráv jak v podobě transakčních zpráv, tak i zpráv v rámci marketingové kampaně. SMS zprávy v sobě nejčastěji obsahují informace o časově omezených nabídkách, upozorněních, aktualizacích aj. všem osobám, které se dobrovolně rozhodli přijímat tyto zprávy od odesílatele. SMS marketing je vhodný například pro e-commerce obchody, cestovní agentury, firmy nabízející služby vyžadující schůzky s klienty a velké organizace se 100 a více zaměstnanci. Fungování hromadných SMS zpráv Hromadné SMS zprávy se odesílají prostřednictvím SMS brány subjektů, které tuto službu nabízí. Odesílatel se zaregistruje k vybranému subjektu, který mu umožní přístup do služby v rámci, níž SMS zprávy vytvoří, importuje kontakty buď manuálně nebo je propojí s interní databází prostřednictvím API a vytvořené zprávy následně odešle. SMS zprávy lze odesílat jednorázově i v pravidelných intervalech. Existují dva typy zpráv, které lze rozesílat v rámci SMS marketingu: SMS kampaň: Jedná se o hromadné zprávy tzv., které se využívají ke komunikaci propagačních akcí (kupónů, slev, časově omezených nabídek, aj.). Lze je využít i k rozesílání obecných informací (aktualizace, upozornění, aj.) Transakční SMS: Zprávy, které jsou vyvolány na základě určité akce. Příkladem může být potvrzení objednávky, oznámení o přepravě zakoupeného zboží. Tyto zprávy se odesílají automatizovaně. Využití Krátkodobá propagace pro maloobchod nebo e-commerce podniky (propagační akce patří mezi jeden ze způsobů, jak zvýšit poptávku po nabízených produktech či službách). Informace o objednávkách (komunikace stavu objednávek, obecné informace nebo aktualizaci objednávek). Připomínky důležitých událostí (připomenutí plánovaných termínů schůzek či firemních akcích). Interní upozornění (informace o uzavření kanceláří, aktualizacích systému, aj. zaměstnancům společnosti). Výhody Vysoká míra a všudypřítomnost mobilních telefonů. Spolehlivost doručení. Přímé oslovení koncového zákazníka. Doplnění nebo nahrazení e-mail kampaní. Vysoká efektivita doručení oproti jiným marketingovým kanálům.

Question: Jaká je jedna z výhod SMS marketingu?

Answer: Vysoká míra a všudypřítomnost mobilních telefonů


Čeština

Context: Český jazyk neboli čeština je západoslovanský jazyk, nejbližší slovenštině, poté polštině a lužické srbštině. Patří mezi slovanské jazyky, do rodiny jazyků indoevropských. Čeština se vyvinula ze západních nářečí praslovanštiny na konci 10. století. Je částečně ovlivněná latinou a němčinou. Česky psaná literatura se objevuje od 14. století. První písemné památky jsou však již z 12. století. Dělí se na spisovnou češtinu, určenou pro oficiální styk (je kodifikována v mluvnicích a slovnících), a obecnou češtinu, která zahrnuje dialekty (nářečí) a sociolekty (slangy) včetně vulgarismů a argotu. Spisovná čeština má dvě podoby: čistě spisovnou a hovorovou. Hovorovou češtinu je třeba odlišovat od substandardní (nespisovné) češtiny obecné. Koexistence spisovné a obecné češtiny je některými autory označována jako diglosie. Česky mluví zhruba 10,6 mil. lidí, z toho přes 10,4 mil. v Česku. V důsledku několika vystěhovaleckých vln v uplynulých 150 letech hovoří česky i desetitisíce emigrantů a jejich potomků, zejména na Slovensku, v USA, Kanadě, Německu, Rakousku, Rumunsku, Austrálii, na Ukrajině a v řadě dalších zemí. Čeština je flektivní jazyk, vyznačující se komplikovaným systémem skloňování a časování. K písemným záznamům používá latinku, obohacenou o znaky s diakritikou. Pro výslovnost je charakteristický pevný přízvuk, opozice délky samohlásek a specifická souhláska "ř" (zvýšená alveolární vibranta = znělá dásňová kmitavá souhláska).

Question: Do jaké rodiny jazyků patří český jazyk?

Answer: indoevropských


Jaroslav Šulc (spisovatel)

Context: Jaroslav Šulc (spisovatel) Jaroslav Šulc Narození 22. září 1903 Mělník Úmrtí 22. července 1977 (ve věku 73 let) Poruba Pseudonym Jan Klen Povolání spisovatel, básník a učitel Seznam děl v Souborném katalogu ČR Některá data mohou pocházet z datové položky.Chybí svobodný obrázek. Jaroslav Šulc (22. září 1903 Mělník – 22. července 1977 Ostrava-Poruba) byl český spisovatel. Vystudoval Raisův státní učitelský ústav v Jičíně. Pracoval jako odborný učitel v oblasti Beskyd, na Opavsku (Jaktař) a Ostravsku (Přívoz, Poruba). Spolupracoval s ostravským rozhlasem, během okupace působil v Praze. Je autorem básní, prózy i literatury pro děti, jeho dílo má vztah ke kraji a regionálním umělcům. Užíval i pseudonymy Jindřich Hahn, Jan Klen a J. Šulcová.[1] Jako první přišel roku 1948 s myšlenkou realizovat festival Bezručova Opava.[2] Dílo Jako básník debutoval sbírkou Dva hlasy. Z jeho sbírky básní pro mládež Od Pradědu k Lysé hoře (1936) pět básní zhudebnil skladatel Arnošt Rychlý. Báseň „Dívka v lese“ ze sbírky Cesta (1930) je součástí antologie Zapadlo slunce za dnem, který nebyl, uspořádané Ivanem Wernischem.[3] Román z roku 1937 Příběh poštmistra Dluhoše o konfliktním nerovném manželství Čecha a Němky se odehrává na národnostním pomezí v okolí Krnova. Roku 1940 vydal román Chata v horách, roku 1943 životopisný román Marnotratný syn o básníku Václavu Šolcovi, roku 1945 životopisnou prózu určenou dětem Dům pod horami: vypravování o šťastném dětství o básníku Josefu Kalusovi, situovanou do údolí u Čeladné, a roku 1948 vzpomínkovou publikaci Přátelství Petra Bezruče s Valašským slavíkem.[4] Jeho literární fond je uchováván v Památníku Petra Bezruče v Opavě.[5] Bibliografie Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jaroslav Šulc Vrak : prosa. Hrabyně : Iskra, 1930. Hnědka : příběh koně. Opava : Edice Pásmo, 1933. Dva hlasy : [verše]. Petřvald ve Slezsku : Jan Vicher, 1934. Návrat. Opava : Edice Pásmo, 1935. Od Pradědu k Lysé hoře. Opava : Učitelská jednota státních škol národních na Opavsku, 1936. (19 básní pro mládež…)

Question: S jakým rozhlasem spolupracoval spisovatel jaroslav Šulc?

Answer: s ostravským


Teologická antropologie

Context: Teologická antropologie Teologická antropologie je odvětvím systematické teologie, jejímž předmětem je člověk z hlediska křesťanského pohledu a z pohledu dogmatického traktátu. Pojem "Teologická antropologie" Teologická antropologie je odvětvím systematické teologie, které se zabývá člověkem z hlediska křesťanské teologie, zvláště bytím člověka a jeho určením před Bohem. Současně je Teologická antropologie název dogmatického traktátu, v němž se ve světle dějinného Božího sebezjevení v Ježíši Kristu interpretuje původ a určení člověka. Teologická antropologie slouží duchovní a etické orientaci v životě na základě křesťanské víry. Teologická antropologie vychází z pohledu, který poskytují biblické spisy a církevní tradice, aby se následně ptala po základních otázkách týkajících se člověka. Mezi tyto otázky patří: Kdo je člověk? Kdo jsem já? Kdo jsi ty? Co je bolest, zlo, smrt? Jaká je naděje lidstva do budoucnosti? Existuje život po tomto životě? apod. Součástí teologické antropologie je teologická reflexe stvoření člověka, jeho dokonalosti a svatosti, prvotního hříchu, ospravedlnění člověka v Ježíši Kristu, milosti boží a konečného cíle člověka (eschatologie). Tematické okruhy teologické antropologie Teologická antropologie se pohybuje kolem dvou tematických okruhů: 1) Zahrnuje apriorně – transcendentální předpoklady a podmínky lidské existence před Bohem (stvořenost, fakt, že člověk je Boží obraz, personalitu, socialitu, duchovost, svobodu, tělesnost, dějinnost). Teologická antropologie vede dialog s filozofickou antropologií ve společné tematizaci základní otázky: "Co je člověk? " (ŽI 8,5; GS 10; E. Kant, Logika [1801], Úvod, A 25); 2. Reflektuje aposteriorně – kategoriální dějinnou, společenskou a přírodní situovanost člověka v jeho konkrétním životním světe (původní jednota přirozenosti a milosti v jeho prvotním stavu, porušenost vztahu k Bohu a ostatním lidem skrze hřích, zkušenost negativity a deficience v utrpění a smrti i naděje na úplné vykoupení). Dokumenty učitelského úřadu k antropologii 1. Konstantinopolská synoda roku 543 v kán. 1 odsuzuje origenistickou nauku o putování duší, podle které jsou preexistující duše za trest uvězněny v tělech: DH 403. 2. 1. synoda v Braze odmítá nauku o hříchem zaviněného pádu duší do těl (kán. 6;DH 456) a dále odsuzuje "víru v osud" (kán. 9, DH 459, srov. 283); 3. 4. konstantinopolský koncil roku 869/870 říká (v opozici vůči Fotiovu pojetí), že v člověku je jen jediná duše, která utváří celý duchovní a senzitivní život (kán. 10, resp. lat. kán. 11: DH 657); 4. Viennský koncil roku 1312 odporuje františkánskému spirituálovi Petru Johannovi Olivimu, podle nějž se duchová duše spojuje s hmotným principem těla jen zprostředkované před duši animální a vegetativní, a učí: "Substance rozumové nebo rozumem nadané duše je vpravdě skrze sama sebe a podstatně bezprostředně formou těla" (Fidei catholicae": DH 902);

Question: Čím se zabývá teologická antropologie?

Answer: člověkem z hlediska křesťanské teologie


Skotsko

Context: V průmyslu pracuje ve Skotsku 25 % obyvatel, ve službách 74 % a zbylé 1 % připadá na zemědělství. Zemědělství je ve Skotsku na velmi vysoké úrovni, založené na farmářském způsobu. Hlavní zemědělské oblasti jsou na východě země, zejména v oblasti Fife. Z rostlinné výroby se v této části Britských ostrovů daří bramborám, obilninám, mrkvi a kořenové zelenině vůbec, kapustě, brukvi, i další košťálové zelenině. Poměrně četné jsou farmy specializující se na jahody. S živočišnou výrobou je neodlučitelně spojena celá řada tradičních skotských plemen zvířat. Velmi významnou součástí, ne-li nejvýznamnější, je rybolov. Bohaté zkušenosti a dlouhá tradice, spolu s velkými oblastmi bohatými na výskyt ryb, řadí Skotsko mezi nejdůležitější oblasti v tomto odvětví. V řekách se loví hlavně lososi, pstruzi, štiky a úhoři v mořích pak celá škála mořských druhů, jako treska, sleď, šprot, štikozubec a platýs. Největší rybářské přístavy jsou v Peterhead a Fraseburgh, v minulosti to byl hlavně Aberdeen. Ve Skotsku je pět mezinárodních letišť, ve městech Glasgow, Edinburgh, Aberdeen, Prestwick (letiště Glasgow-Prestwick) a Inverness. Kromě těchto letišť je v zemi dalších deset lokálních. Z leteckých společností sídlí ve Skotsku Flyglobespan, Loganair, City Star Airlines a ScotAirways Železniční doprava, která je organizována a spravována samostatně od zbytku Společného království, má hustou síť tratí. Tento druh dopravy má v zemi dlouhou historii, která je spojena i s výrobou lokomotiv. Propojení s Anglií a mezi nejdůležitějšími městy je samozřejmostí.

Question: Jak se jmenuje hlavní a druhé největší město Skotska?

Answer: Edinburgh


Západořímská říše

Context: Alemánie Armorica Římsko-maurské království Post-římská Británie Západořímská říše (jedná se o moderní označení, ve vnímání současníků existovala jen jedna Římská říše (latinsky Imperium Romanum) v čele se dvěma císaři) byl státní útvar, který vznikl po rozdělení Římské říše. K tomu došlo v roce 395 poté, co ji císař Theodosius I. odkázal svým dvěma synům: západní část Flaviu Honoriovi a východní Flaviu Arcadiovi. Západořímská říše zanikla již v roce 476 abdikací mladistvého císaře Romula Augustula, k čemuž byl přinucen Odoakerem – germánským velitelem římské armády. V podstatě se však jednalo o vojenský převrat, který ponechal stát nedotčen. Římská moc na západě byla v té době omezena už jen na Itálii a alpský prostor. Přestože západořímská říše existovala jen osmdesát jedna let, měla celkem dvanáct legitimních vládců, a k tomu ještě tři (podle některých názorů čtyři) uzurpátory. Dějiny Honoriova vláda Západořímská říše s vyznačenými městy Římem a Ravennou v roce 395 n. l. Honorius byl mladším synem císaře Theodosia I., posledního císaře, který vládl oběma částem říše.

Question: Jak zanikla západořímská říše?

Answer: abdikací mladistvého císaře Romula Augustula


Context: Asijsko-pacifické hospodářské společenství (anglicky Asia-Pacific Economic Cooperation, zkratka APEC) je organizace sdružující 21 zemí. Tyto země vytvářejí polovinu HDP světa. Cílem tohoto seskupení je zlepšit ekonomické a politické vztahy mezi členskými státy. Tato ekonomická integrace má své sídlo v Singapuru. == Členové == Zakládajících členů bylo v roce 1989 dvanáct: Austrálie, Brunej, Filipíny, Indonésie, Japonsko, Jižní Korea, Kanada, Malajsie, Nový Zéland, Thajsko, Singapur a USA. V roce 1991 přistoupily Čína, Hong Kong a Tchaj-wan, v roce 1993 Mexiko a Papua Nová Guinea, v roce 1994 Chile a v roce 1998 Peru, Rusko a Vietnam. == Cíle organizace == APEC vzniklo původně jako diskusní fórum zemí, které chtěly řešit ekonomické problémy regionu. Po celé období své existence sleduje následující cíle: růst a rozvoj regionu, zvýšení efektů regionu plynoucích z větší ekonomické spolupráce, rozvoj a posilování otevřeného multilaterálního systému obchodu, odstranění bariér obchodu se zbožím, službami a investicemi.Naplňováním těchto cílů vedlo ke vzniku regionálního seskupení s obrovskou ekonomickou silou. Státy APEC se podílí na třetině rozlohy světa, žije v nich přibližně 40 % obyvatelstva, podílí se na více než polovině světového HDP a přibližně 45 % světového obchodu. V roce 1994 byl stanoven ambiciózní cíl − vytvoření zóny volného obchodu. Za tímto účelem byl vytvořen akční plán, který má vést k naplňování volného obchodu. Plán je postavený na dobrovolnosti a korespondují s ním tři hlavní pilíře APEC: Obchodní a investiční liberalizace Ekonomická a obchodní spolupráce Podpora obchodu a investicOd roku 1993 se uvolňuje obchod a rostou investice v regionu. Roste rovněž podíl vzájemného obchodu mezi státy APEC. == Externí odkazy == Galerie Asijsko-pacifické hospodářské společenství ve Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Asijsko-pacifické hospodářské společenství ve Wikimedia Commons Oficiální stránky společenství

Question: Jaká je zkratka pro Asijsko-pacifické hospodářské společenství?

Answer: APEC


Soul

Context: Červené autobusy jsou expresní a jezdí do příměstských oblastí. Žluté autobusy operují v uzavřeném okruhu v rámci Soulu. Mnoho silnic ve městě má vyhrazený pruh pouze pro autobusy. Nachází se zde 2 letiště. Mezinárodní letiště Inčchon je největší letiště v Jižní Koreji a jedno z největších v Asii. Je vzdáleno 52 km západně od hlavního města Soulu. V roce 2009 bylo Mezinárodní letiště Inčchon zvoleno nejlepším letištěm světa. I přes svoji velikost je letiště přehledné. Kromě standardních služeb můžete využít třeba luxusní golfové hřiště nebo lázně "Spa on Air". Druhé letiště se jmenuje Kimpcho a dříve sloužilo jako hlavní mezinárodní letiště, dokud ho v roce 2001 nevystřídalo letiště Incheon (Inčchon). Stále však přepravuje mnoho cestujících. Například v roce 2011 to bylo přes 18 milionů pasažérů. Oficiální název je CJ Seoul Tower, ale obvykle je známá pod názvy Soul Tower nebo Namsan Tower. Věž byla postavena roku 1969 na hoře Namsan v centru Soulu. Od základů měří 236 m a vrchol se nachází v nadmořské výšce 483 metrů. To z ní dělá nejvyšší bod ve městě. Pro veřejnost byla otevřena v roce 1980, slouží jako vysílač a rozhledna. Ve čtvrté, tedy poslední vyhlídkové plošině, se nachází otočná restaurace, která se otočí jednou za 48 minut. Večer září v modrých barvách. Kjongbokkung, také známý jako Gyeongbokgung Palace nebo Gyeongbok Palace - je královský palác, který se nachází v severní části Soulu. První konstrukce paláce byla postavena v roce 1395, později však byla spálena a na téměř 3 století opuštěna. V roce 1867 byl přestavěn a stal se největším palácem postaveným dynastií Čoson. Na začátku 20. století byla značná část paláce poškozená Japonci. Od té doby je palácový komplex restaurován zpět do původní podoby. V roce 2013 stále stojí zhruba 40% z původního počtu zámeckých budov nebo jsou rekonstruovány. Čtvrť Mjong-dong ("jasné město") se nachází v samotném srdci Soulu. Mjong-dong je považován za centrum nakupování a módy. V této části města se nachází také centrální pošta, čínská ambasáda a několik nejlepších obchodních domů v celé Koreji. V okolí se nachází zajímavé restaurace nabízející speciality místní kuchyně nebo i kuchyně západních civilizací. Dále můžete v okolí navštívit bary, kina, galerie a zábavní podniky. Olympijský park byl postaven k hostování letních olympijských her v roce 1988 a nachází se v Songpa-gu, Bangi-dong.

Question: Jak se jmenuje hlavní město Jižní Koreje?

Answer: Soul


Miloš Forman

Context: Miloš Forman, původně Jan Tomáš Forman, (* 18. února 1932 Čáslav) je režisér, scenárista a herec českého původu, žijící ve Spojených státech amerických. Je držitelem dvou Oscarů za nejlepší režii, tří Zlatých glóbů a ceny BAFTA ve stejné kategorii. Jeho první manželkou (v letech 1958-1962) byla Jana Brejchová. Jeho synové z druhého manželství s Věrou Křesadlovou jsou dvojčata, divadelníci Petr a Matěj Formanovi. Potřetí se oženil s výrazně mladší Martinou Zbořilovou, která o jejich seznámení vydala knihu. Mají spolu další syny, dvojčata Andyho a Jima Formanovy. Jeho polovičním bratrem je matematik Joseph Kohn žijící v USA[zdroj? ]. Narodil se v protestantské rodině Anně Formanové (rozené Švábové) provozující hotel u Máchova jezera a Rudolfovi Formanovi, který působil jako středoškolský učitel. Jeho pravým otcem však byl známý pražský architekt židovského původu Otto Kohn. O svém pravém otci se však Miloš Forman dozvěděl až po válce. Mládí prožil jednak v rodné Čáslavi a střídavě i v penzionu Rut ve Starých Splavech. Hotel i s penzionem fungoval jen v létě, na zimu se rodina vracela do Čáslavi. Jako velmi mladý osiřel poté, co jeho rodiče byli zatčeni; otec pro své členství v odbojové skupině, matka pro pouhé falešné udání ve spojitosti s protinacistickými letáky. Než zatkli matku, odstěhovala se s dětmi do Starých Splavů, kde byl nucen chodit do německé školy (jiná tu nebyla). Neuměl německy a spolužáci mu to dávali natolik znát, že se s matkou raději vrátil do Čáslavi. Oba rodiče byli po několik roků vězněni a se svou matkou se setkal pouze jednou krátce v Petschkově paláci v Praze. Matka poté 1. března 1943 zahynula na tyfus v koncentračním táboře Auschwitz-Birkenau a otec v Buchenwaldu. Vyrůstal u příbuzných a v poděbradské internátní škole krále Jiřího, kde jeho spolužáky byli mj. Václav Havel, bratři Mašínové a Zbyněk Janata. Po válce se osiřelí chlapci (Miloš a jeho o 12 let starší bratr Pavel) do penzionu Rut vrátili, začali jej opravovat, po znárodnění v roce 1948 o něj přišli. On sám měl možnost bydlet v jedné z jeho místností, ale když roku 1953 dosáhl plnoletosti, musel se odstěhovat. Formanovi penzion ve Starých Splavech získali zpět v roce 1991 v restituci. Vystudoval scenáristiku na pražské Filmové a televizní fakultě Akademie múzických umění (FAMU), již během studií působil jako pomocný režisér a asistent Alfréda Radoka. V Československu do roku 1968 společně s Miroslavem Ondříčkem natočil několik úspěšných snímků vyznačujících se sžíravým, až černohumorným pohledem na společnost.

Question: Kolik Oskarů získal Miloš Forman?

Answer: dvou


Alexander Skene

Context: Narodil se ve vesnici Fyvie na severu Skotska a v devatenácti letech odešel do Spojených států amerických. Studoval medicínu na univerzitách v Torontu a Michinganu a nakonec v Long Island College Hospital v Brooklynu, kde v roce 1863 promoval. Po vojenské službě nastoupil do soukromé praxe v Brooklynu, později se stal profesorem ženských chorob na Long Island College Hospital. Napsal přes sto lékařských článků a několik učebnic. Podílel se na vývoji mnoha chirurgických nástrojů a vylepšil stávající chirurgické postupy. Známý je především svým popisem Skeneho žláz poblíž močové trubice. Popsal také jejich infekci – skenitidu. Mimo lékařství se věnoval rovněž sochařství. Jako sochař vytvořil bustu zakladatele americké gynekologie J. Mariona Simse, která je umístěna v hale Kings County Medical Society. Skeneho busta se nachází například v Prospect Park Plaza (také známé jako Grand Army Plaza). Odkazy Související články Skeneho žlázy Externí odkazy (anglicky) Alexander Skene v databázi Who Named It? Autoritní data: GND: 114628831X | ISNI: 0000 0000 6370 8365 | LCCN: n86839666 | VIAF: 8883580 | WorldcatID: lccn-n86839666

Question: Kdo byl zakladatel gynekologie?

Answer: J. Mariona Simse


Struma

Context: Struma popř. Strymon (bulharsky С, řecky Σ) je řeka na jihozápadě Bulharska (oblasti Blagoevgradská, Pernická, Kjustendilská) a na severu Řecka (kraje Střední Makedonie, Východní Makedonie a Thrákie). Je 415 km dlouhá (z toho 290 km v Bulharsku). Rozloha povodí činí 17 000 km2. Řeka pramení na jihozápadním svahu masivu Vitoša. Na území Bulharska se jedná o horský tok, který střídá hluboké a úzké soutěsky s mezihorskými kotlinami. Na území Řecka pak protéká převážně v širokém údolí a ústí do zálivu Strymonikos Egejského moře. K nejvyšším průtokům dochází od února do června a k nejnižším v srpnu a září. Průměrný roční průtok poblíž bulharsko-řecké hranice činí 80 m3/s a maximální 500 m3/s. Využívá se převážně na zavlažování. V Bulharsku byla na řece vybudována přehradní nádrž Studena a vodní elektrárny byly taktéž vybudovány na jejích přítocích. V údolí řeky leží města Kjustendil, Blagoevgrad (Bulharsko), Seres (Řecko). V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo "С". Obrázky, zvuky či videa k tématu Struma ve Wikimedia Commons

Question: Jak dlouhá je řeka Struma?

Answer: 415 km


Regiony Francie

Context: Francouzská republika sestává od roku 2016 z 18 regionů. Ty se dále dělí do 101 departementů. Do reorganizace administrativně-správního dělení francouzské republiky, která vešla v platnost 1. ledna 2016, existovalo 27 regionů. V lednu 2016 došlo ve Francii ke změně správního dělení do regionů, kterých je v současnosti 18 (z toho v pevninské části Metropolitní Francie 12). Korsika (La Corse) má zvláštní statut (collectivité territoriale), od ostatních 17 regionů odlišný. Grand Est Akvitánie-Limousin-Poitou-Charentes Auvergne-Rhône-Alpes Burgundsko-Franche-Comté Bretaň Centre-Val de Loire Korsika Île-de-France Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées Hauts-de-France Normandie Pays de la Loire Provence-Alpes-Côte d'Azur Guadeloupe Guyana Martinik Réunion Mayotte Do konce roku 2015 Francie sestávala z 27 regionů (22 v Metropolitní Francii a 5 v Zámořské Francii).

Question: Z kolika regionů sestává Francouzská republika?

Answer: 18


Francis Bacon

Context: Francis Bacon, 1. vikomt St. Albans, baron z Verulamu (česky také František Baco z Verulamu) (22. ledna 1561, Londýn – 9. dubna 1626, Londýn) byl anglický filosof, vědec, historik a politik. Je považován za zakladatele empirismu a tvůrce nové vědecké metody. Ve svém životě dosáhl nejvyššího úřadu v Anglii, tj. pozice Lorda kancléře. Francis Bacon se narodil v rodině Sira Nicholase Bacona, lorda strážce pečeti, a jeho druhé manželky Anne Cook. Jeho rodina pocházela z tzv. nové šlechty, která získala své majetky po likvidaci statků římskokatolické církve v Anglii. Ve dvanácti letech byl poslán na univerzitu v Cambridge, kde již jako dítě vynikal svou genialitou. Již v mládí viděl potřebu reformovat současnou vědu. Po studiích doprovázel anglického velvyslance na dvůr Jindřicha III. do Francie, po necelých třech letech se kvůli smrti svého otce v únoru 1579 vrátil do Anglie. Ačkoli se připravoval na právnickou kariéru a s úspěchem se vrhl na studium judikatury, dal nakonec přednost politice. Stal se členem parlamentu (1584) a připojil se ke straníkům Roberta Devereuxe, 2. hraběte z Essexu. Ačkoli se stavěl na stranu královny Alžběty I., a to někdy i proti svému chlebodárci, dostal za to jen čestný titul rádce a mimořádného advokáta královny. Po smrti královny Alžběty I. se Baconovi dostalo rychle mnoha poct, neboť nový král, Jakub I. měl rád učence a oblíbil si i Bacona. Jmenoval ho advokátem (1607), později generálním advokátem (1615), členem tajné rady (1616), strážcem pečeti (1617) a nakonec i lordem kancléřem (1618). Též jej jmenoval rytířem v roce 1603, baronem z Verulamu (1618) a nakonec vikomtem St Alban v roce 1621.

Question: Kdy zemřel filosof a vědec Francis Bacon?

Answer: 9. dubna 1626


Jaroslav Seifert

Context: Dohody, že výměnou za vydávání knih nebude veřejně vystupovat a podepisovat žádné petice, Seifert opakovaně nedodržoval, naopak v prosinci 1976 patřil mezi první signatáře Charty 77. V tomto období jeho díla pravidelně vycházela v samizdatu. Jiří Gruntorád byl za samizdatové šíření Seifertových básní odsouzen k třem letům odnětí svobody. V 70. letech se Seifert spřátelil se slovenským hercem Ladislavem Chudíkem. Jejich vzájemná korespondence (vydaná v knize Tichý dvojhlas) začala dopisem, ve kterém Ladislav Chudík obdivoval Seifertovu poezii, díky které se naučil výborně česky. Do své smrti předčítal Ladislav Chudík každoročně o Vánocích Seifertovy básně. V roce 1984 obdržel Jaroslav Seifert Nobelovu cenu za literaturu, kterou však za něj přebírala jeho dcera, a to kvůli jeho špatnému zdravotnímu stavu. Ačkoli to byla velmi významná událost, ve sdělovacích prostředcích ovládaných tehdejším režimem o tom padla jenom suchá zmínka. Jiřina Šiklová, která do zahraničí zaslala podklady k jednání o Nobelově ceně a rovněž rukopis jeho pamětí Všecky krásy světa, za to byla dokonce soudně stíhána. Fakt udělení nejvýznamnějšího literárního ocenění však režim musel nakonec uznat a místo umlčování podnikl posléze pokusy přivlastnit si básníka pro sebe a své propagandistické účely. Počátkem ledna 1986 Jaroslav Seifert zemřel v nemocnici na pražském Strahově. Státní pohřeb v Rudolfinu hrozil přerůst v protikomunistickou manifestaci, a proto ministerstvo vnitra z příprav pohřbu vyloučilo rodinu. Církevní rozloučení konané v břevnovském kostele sv. Markéty bylo pod dohledem státní bezpečnosti. Místem posledního spočinutí Jaroslava Seiferta jsou Kralupy nad Vltavou, odkud pocházeli jeho prarodiče z matčiny strany. V září 2010 byla na domě v ulici U Ladronky v Praze 6 na Břevnově, kde Jaroslav Seifert od června 1938 žil, odhalena pamětní deska. Město v slzách (1921) - V Seifertově prvotině ovlivněné proletářskou poezií a "wolkerovským" naivismem se objevují představy světa bez bídy a nenávisti a snaha člověka získat šťastnější a lepší život. Ač Seifert na vlastní kůži nepoznal válku na frontě, život chudiny přesto dobře znal ze svého dětství.

Question: Kdo jediný z Čechů obržel Nobelovou cenu za literaturu?

Answer: Jaroslav Seifert


Brad Wilk

Context: Epic Records, Interscope Records Příbuzná témata Rage Against the MachineAudioslaveBlack Sabbath Některá data mohou pocházet z datové položky. Brad Wilk (* 5. září 1968 Portland, Oregon, USA) je americký bubeník. V roce 1991 spoluzaložil skupinu Rage Against the Machine, ve které hrál do jejího rozpadu v roce 2000 a od roku 2007, kdy byla obnovena, je opět jejím členem. V neaktivním období skupiny hrál se skupinou Audioslave. V roce 2016 se přidal do skupiny Prophets of Rage. Spolupracoval se skupinou Black Sabbath, s níž nahrál album 13.[1] Narodil se do rodiny polsko-židovského původu. Během dětství žil v Chicagu, později se jeho rodina přestěhovala do Kalifornie. Na bicí začal hrát poprvé ve 13 letech. Jeho vzory jsou John Bonham, Keith Moon a Elvin Jones. V mládí byl velkým fanouškem Van Halen, ve 13 letech je viděl na jejich koncertě. Roku 1997 mu byl diagnostkován diabetes. Je vegetarián a praktikující buddhista. Reference ↑ BLACK SABBATH: New Album Title Announced; Recording Drummer Revealed [online].

Question: Název jaké číslovky nese album na kterém spolupracoval bubeník Brad Wilk s kapelou Black Sabbath?

Answer: 13


Dennis Gabor

Context: Vývoj stereoskopického kinematografu. 1948 Základní experimenty v oblasti holografie (v té době nazývané wavefront reconstruction), které byly vedlejším důsledkem práce na zdokonalení elektronového mikroskopu. 1950-1953 spolupráce s AEI Research Laboratory v Aldermastonu. 1. ledna 1949 nastoupil na Imperial College of Science & Technology v Londýně, kde je později jmenován profesorem aplikované elektronové fyziky a kde zůstal až do důchodu. Během této doby se spolu se svými doktorandy podílel na řešení problémů v řadě oblastí: Experimentální práce: Langmuirův paradox holografický mikroskop Teoretické práce v oblasti: teorie komunikace teorie plazmatu teorie magnetronu schema jaderné fúze 1967 odchází do důchodu Zůstává v kontaktu s Imperial College. jakožto Senior Research Fellow Stává se členem Staff Scientist of CBS Laboratories, Stamford, Conn, kde spolupracoval s jejím presidentem a svým dlouholetým přítelem Dr. Petrem Goldmarkem na nových schématech komunikace a zobrazování Od roku 1958 až do konce života tráví hodně času zájmem o budoucnost industriální společnosti, je zneklidněn nerovnováhou mezi technologickým růstem a sociální oblastí. Svoje názory na toto téma vyjádřil ve třech knihách: 1963: Inventing the Future 1970: Innovations 1972: The Mature Society, Zemřel 8. února 1979 v Londýně (Anglie) 1956: Fellow of the Royal Society 1964: čestný člen Maďarské akademie věd 1967: medaile Thomase Younga od fyzikální společnosti Londýn 1967: cena Cristofora Colomba od Int. Inst. Communications, Genoa 1968: medaile Alberta Michelsona od Franklinova institutu ve Filadelfii 1968: Rumfordova medaile od Královské společnosti 1970: čestný D.Sc. na University of Southampton 1970: čestná medaile od Ústavu elektrického a elektronického inženýrství 1970: titul Commander of the Order of the British Empire 1971: čestný D.Sc. na Technologické univerzitě v Delftu 1971: Holweckova cena od Francouzské fyzikální společnosti 1971: Nobelova cena za fyziku GABOR, Dennis. Theory of communication.

Question: Kdy zemřel Dennis Gabor?

Answer: 8. února 1979


Kladruby nad Labem

Context: Obec Kladruby nad Labem se nachází v okrese Pardubice, kraj Pardubický, zhruba 6 km severozápadně od Přelouče a 22 km západně od Pardubic. Ke dni 1. 1. 2014 zde žilo 646 obyvatel. Obec je známa především díky místnímu Národnímu hřebčínu, s. p., kde se chová již od 16. století Starokladrubský kůň. Kladruby nad Labem Bílé Vchynice Kolesa Komárov První písemná zmínka o obci pochází z roku 1350, nepodložená z konce 13. století. Do roku 1500 náležely Kladruby menším vlastníkům a v roce 1500 je zakoupil Vilém z Pernštejna. V roce 1560 Jaroslav z Pernštejna prodal královské komoře pardubické panství, k němuž náležel kladrubský dvůr se zámečkem a oborou s chovem koní. Zastupitelstvo vzešlé z komunálních voleb v roce 2014 vede první volební období Lenka Gotthardová. Starostkou byla zvolena na kandidátce ČSNS, která získala 57,24% hlasů. Sama Lenka Gottgardová získala ze všech kandidátů v Kladrubech nad Labem největší podporu a to 237 hlasů, což při volební účasti 329 voličů odpovídá 72% důvěře voličů. Socha Anděla Strážce - u silnice ke Kolesům Areál hřebčína (zámek Kladruby nad Labem, kostel svatého Václava a Leopolda, hřbitovní kostel svatého Kříže, stáje, kmenové stádo starokladrubského bělouše) - národní kulturní památka Myslivna Galerie Kladruby nad Labem ve Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Kladruby nad Labem ve Wikimedia Commons Hřebčín Kladruby nad Labem

Question: Kolik obyvatel žilo v obci Kladruby nad Labem 1. 1. 2014?

Answer: 646


Nikl-metal hydridový akumulátor

Context: Jmenovité napětí je 1,2 V. Napětí (naprázdno) plně nabitého článku je 1,4 V; napětí vybitého článku je 1,0 V. Nevýhodou tohoto akumulátoru je dosti velká úroveň samovybíjení – asi 15-30 % za měsíc při pokojové teplotě. Při nižších teplotách se samovybíjení podstatně sníží. Uvedená úroveň samovybíjení se týká klasických NiMH akumulátorů s vysokou kapacitou (2500 - 2700 mAh u AA a 1000 - 1200 mAh u AAA). V praxi je dnes hojně využíváno akumulátorů s nižší kapacitou (kolem 2000 mAh AA a 800 mAh u AAA), ale s daleko nižším samovybíjením a mnohem delší životností (reálně až 1000 nabíjecích cyklů). Takovéto akumulátory se nazývají "ekologické" a často bývají přednabity z výroby (označení "Ready to use"). Obecně tedy platí, že čím nižší celková kapacita, tím delší životnost. Tyto akumulátory se používají do stále používaných přístrojů, jako jsou vysílačky, dětské chůvičky a přenosné telefony. Nízkokapacitní NiMH akumulátory (1000 - 1400 mAh u AA a 500 - 600 mAh u AAA) totiž můžeme nabíjet při jakémkoliv stavu nabití, bez větších poškození. === Výhody NiMH === Jak je výše uvedeno, má NiMH akumulátor oproti starším NiCd akumulátorům až 2,5× větší kapacitu. Dokáže dodávat relativně vysoké proudy. Má dlouhou životnost, malé pořizovací náklady, možnost rychlonabíjení bez většího poškození. Napětí 1,2 V v podstatě během vybíjení neklesá. === Nevýhody NiMH === Při nízkých teplotách (5 °C a méně) se baterie začínají "blokovat" (zdá se, že nemají energii, ale při ohřátí se zase vrátí). Napětí je pak pouze 1,2 V, což může být pro některé elektronické přístroje nedostatečné. == Odkazy == === Literatura === CETL, Tomáš: Aplikace elektrochemických zdrojů, vydavatelství ČVUT 2004, ISBN 80-01-02859-3 MAREK, J., STEHLÍK, L.: Hermetické akumulátory v praxi, vydavatelství IN-EL, ISBN 80-86230-34-1 === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Nikl-metal hydridový akumulátor ve Wikimedia Commons Nikl-metalhydridová akumulátorová baterie NiMH akumulátory v Abecedě baterií a akumulátorů

Question: Jaká zkratka se používá pro nikl - metal hydridový akumulátor?

Answer: NiMH


Titan (měsíc)

Context: Jméno Titan měsíci udělil John Herschel, anglický astronom a syn Williama Herschela, objevitele měsíců Mimas a Enceladus, ve své publikaci Results of Astronomical Observations Made during the Years 1834, 5, 6, 7, 8, at the Cape of Good Hope z roku 1847. V této práci navrhl názvy pro všech sedm tehdy známých měsíců Saturnu, které pojmenoval po mýtických Titánech, bratrech a sestrách Krona, což je řecký ekvivalent boha Saturna. Titánové byli potomky bohyně země Gaii a boha nebes Úrana a vládli na Zemi během zlatého věku. Titan oběhne planetu Saturn jednou za 15 pozemských dní a 22 hodin. Velká poloosa jeho oběžné dráhy má 1 221 870 km, což Titan staví na 22. místo mezi všemi dosud objevenými měsíci (počítáno směrem od Saturnu) a na 6. místo mezi velkými měsíci, které díky své hmotnosti dosáhly elipsoidního tvaru. Podobně jako Měsíc a ostatní satelity velkých planet obíhá ve vázané rotaci, což znamená, že jeho rotační perioda je shodná s dobou oběhu, a tak je k Saturnu přikloněn stále stejnou stranou.

Question: Kolik dní trvá oběh Titanu kolem Saturnu?

Answer: 15 pozemských dní a 22 hodin


DNA

Context: Genetický kód rozluštili na počátku 60. let Har Gobind Khorana, Robert W. Holley a Marshall Warren Nirenberg. Přítomnost nukleových kyselin, tedy DNA a RNA, je společnou vlastností všech známých pozemských organismů. Veškerý život je založen na koexistenci těchto nukleových kyselin s bílkovinami, nicméně není zcela jasné, jak se vztah mezi DNA a bílkovinami vyvinul. Podle některých hypotéz nejprve existovaly bílkoviny a až následně vznikly nukleové kyseliny, nicméně nejvíce příznivců má zřejmě v současnosti představa, že prapůvodní látkou byla nukleová kyselina, která byla schopna biologické evoluce. Podle teorie RNA světa však hlavní roli hrála nejprve spíše RNA a teprve posléze přejala hlavní roli DNA. Doklady ve prospěch takových hypotéz jsou však vždy nepřímé, protože nejsou k dispozici dostatečně staré vzorky DNA. Život vznikl již před několika miliardami let, jenže už po několika desítkách tisíců let klesá množství DNA na setinu původního stavu. Studie v časopise Nature z let 2000 a 2002 nicméně popisují nález až 450 milionů let starých vzorků bakteriální DNA uchovaných v solných krystalech, dále existuje i řada dalších, více nebo méně spolehlivých studií. Stavbu DNA je možno zkoumat na několika úrovních. Pořadí nukleotidů v lineárním dvouvlákně je záležitostí tzv. primární struktury. Stáčení vlákna do dvoušroubovice se označuje jako sekundární struktura DNA. Konečně pod tzv. terciární strukturou se rozumí obvykle nadšroubovicové vinutí, které usnadňuje kondenzaci DNA. Související informace naleznete také v článku nukleová kyselina. DNA vlastně není nic jiného než velmi dlouhý lineární řetězec nukleotidů. Například uvnitř každého virionu planých neštovic se nachází DNA o délce 193 mikrometrů, kruhová DNA u Escherichia coli má délku 1 600 mikrometrů (1,6 mm), lidský genom je rozložen do 23 lineárních molekul DNA (v haploidním stavu) o celkové délce 1 metru. Nukleotid je základní stavební jednotkou všech molekul DNA; existují přitom čtyři základní typy nukleotidů, jež se v DNA přirozeně vyskytují. Tyto čtyři nukleotidy (dATP, dGTP, dCTP, dTTP) se navzájem liší typem přivěšené nukleové báze, jíž může být především adenin, guanin, cytosin či thymin. Důležité je, že každý nukleotid má tři důležité stavební součásti: deoxyribóza – pětiuhlíkový cukr (pentóza), který se v DNA vyskytuje v cyklické furanózové formě.

Question: Jak je běžně označována deoxyribonukleová kyselina?

Answer: DNA


Liptovské Tatry

Context: Liptovské Tatry jsou jedním z geomorfologických okrsků nacházející se v hlavním hřebeni Západních Tater. Prochází jimi slovensko-polská hranice. Nachází se nad údolími: Račkova dolina, Bystrá dolina, Kamenistá dolina, Tichá dolina, Dolina Tomanowa (v Polsku), Tomanovská dolina (na Slovensku), Dolina Pyszniańska, Dolina Starorobociańska, Dolina Chochołowska Wyżnia a Doliny Chochołowskiej. Nejvyšší vrchol je Bystrá , 2248 m n. m., který je zároveň nejvyšším vrcholem celých Západních Tater. Na západě jsou Jamnickým sedlem (1908 m) odděleny od Roháčů, na východě je Tomanovské sedlo (1686 m n. m.) odděluje od masivu Červených vrchů. Na severozápadě, na vrcholu Volovce navazuje geomorfologický okrsek Lúčna (polsky Grześ) (1653 m); na severu, v sedle Siwa Przełęcz (1812 m n. m.) navazuje geomorfologický okrsek a hřeben Ornak (nejvyšší místo: Zadni Ornak, 1867 m n. m.). == Vrcholy == Na území Liptovských Tater leží řada kopců s nadmořskou výškou nad 2000 metrů. Nejvyšší jsou: === Literatura === Tatry Zachodnie słowackie i polskie. Mapa turystyczna 1:25 000. Warszawa: Wyd. Kartograficzne Polkart Anna Siwicka, 2005/06. ISBN 83-87873-36-5.

Question: Jaká hranice prochází Liptovskými Tatrami?

Answer: slovensko-polská


Chuck Palahniuk

Context: Charles Michael Palahniuk, známější jako Chuck Palahniuk [pólanyk] (* 21. února 1962) je americký postmoderní spisovatel. Věnuje se (mnohdy na hranici horroru) depresivním tématům na pozadí současné americké společnosti, čerpá ze svých vlastních frustrací a vlastní novinářské kariéry, jeho díla končí téměř vždy tragicky. Jeho romány byly zprvu nakladateli odmítány jako příliš temné a depresivní, brzy se ale staly kultovními. Jeho nejvýznamnějším dílem je jeho prvotina Klub rváčů (v originále Fight Club, 1996), zfilmovaná v roce 1999 režisérem Davidem Fincherem. Oficiální stránky autora o sobě uvádějí, že jsou největším a nejrychleji se měnícím autorským webem na internetu. == Mládí == Narodil se Pascu ve státě Washington. Jeho rodiče se jmenují Carol a Fred Palahniukovi. Vyrůstal se svou rodinou v mobilním domě v přilehlém městě Burbank. Rodiče se později rozvedli, a tak Chuck a jeho tři sourozenci trávili hodně času se svými prarodiči na jejich dobytkářské farmě ve východním Wahshingtonu.Vystudoval žurnalistiku na Oregonské universitě. Školu dokončil v roce 1986. Při studiu pracoval ve stanici KLCC, která přísluší k National Public Radio v městě Eugene v Oregonu. Po studiích se přestěhoval do Portlandu. Krátkou dobu psal pro místní noviny, poté začal pracovat v továrně na kamiony Freightliner jako mechanik dieselových motorů. V této práci zůstal až do chvíle, než se rozběhla jeho spisovatelská kariéra. V té době také psal návody jak opravovat kamiony a krátkou dobu psal pro noviny (k novinařině se však vrátil až poté, co se stal úspěšným spisovatelem). Po náhodné účasti na úvodním semináři organizace zvané Landmark Education, své novinářské práce definitivně zanechal v roce 1988. Protože ve svém životě chtěl dělat něco víc než jen své zaměstnání, stal se dobrovolníkem pro útulek pro bezdomovce. Později byl také dobrovolníkem v hospici, kde vozil smrtelně nemocné pacienty na sezení jejich terapeutických skupin. S dobrovolnictvím přestal po smrti jednoho pacienta, ke kterému za tu dobu začal cítit oddanost.V dospělosti se stal členem rebelistické organizace Cacophony Society. Stal se pravidelným účastníkem akcí této společnosti, například každoroční tzv. Santa Rampage (běsnění Santů - veřejná vánoční zábava zahrnující vylomeniny a opilost) v Portlandu. Členství v této společnosti inspirovalo i některé události v jeho dílech. Například použil Cacophony Society jako základ pro organizaci Project Mayhem v Klubu rváčů. == Literární kariéra == S psaním fiktivní literatury začal až po třicítce. V době svých začátků také navštěvoval spisovatelské workshopy Toma Spanbauera, kam chodil aby poznal nové přátele.

Question: Ve kterém roce byla zfilmována kniha Klub rváčů?

Answer: 1999


Šestá křížová výprava

Context: Tyto řády sice neposkytovaly Friedrichovi přímou vojenskou pomoc, podporovaly ho však materiálně. Jeruzalémští baroni ho zpočátku nadšeně vítali, avšak poté, co se dozvěděli o jeho zacházení s majetkem Jana z Ibelinu, byli více ostražití a nedůvěřiví. Císař Fridrich II. (vlevo) a sultán al-Kámil Císař shromáždil v Akkonu svou armádu. Jeho armáda však byla v porovnání s těmi, které bojovaly v předchozích výpravách, jen pouhou hrstkou. Friedrichovi bylo jasné, že úspěchu může dosáhnout jedině vyjednáváním. Postupem se svým vojskem směrem na jih k Jeruzalému chtěl vyděsit sultána Al-Kámila, který jak doufal, by poté přistoupil na smlouvu, která by křesťanům vydala Jeruzalém a pás pobřeží kolem něj. Sultán byl tímto jeho troufalým pokusem zaskočen a zastrašen. Navíc byl právě zaměstnán se svým vojskem v Damašku, kde potlačoval vzpouru, proto k smlouvě přistoupil. Smlouva byla podepsána 18. února 1229. Kromě Jeruzaléma padly do Friedrichových rukou také města Jaffa, Sidon, Nazaret a Betlém. Muslimskou podmínkou ve smlouvě bylo, že jim v Jeruzalémě bude ponechána Chrámová hora s mešitou Al-Aksá. V muslimských rukou zůstaly hrady v Zajordánsku a navíc Jeruzalém měl silně poškozené hradby ještě po minulé křížové výpravě, proto bylo ihned jasné, že po vypršení domluveného příměří svaté město znovu padne do rukou muslimů. Nicméně 17. března 1229 vjel Friedrich slavnostně do svatého města. Druhého dne se nechal korunovat na krále Jeruzaléma. Jeruzalémský patriarcha Gerald z Lausagne tuto korunovaci okamžitě prohlásil za neplatnou. Jeho syn Konrád II. Jeruzalémský, který se narodil v roce 1228, však již po otci zdědil právoplatný titul. Důsledky výpravy Křižácké státy po šesté křížové výpravě Šestá křížová výprava byla tedy nad očekávání úspěšná. Bez jakéhokoliv boje padlo křesťanům, i když jen dočasně, do rukou svaté město. Friedrich ukázal, že i bez papežského svolení lze dosáhnout při křížové výpravě úspěchu. Tím značně podlomil jeho autoritu. Dohodnutý mír trval do roku 1239. Po jeho uplynutí byl Jeruzalém v roce 1244 obsazen chórezmskými oddíly ve službách Turků. Odkazy Literatura TYERMAN, Christopher. Svaté války : dějiny křížových výprav. Praha: Nakladatelství Lidové noviny, 2012. 926 s. ISBN 978-80-7422-091-3. WOLFF, Robert L.; HAZARD, Harry W., a kol. A History of the Crusades. Vol. 2, The later Crusades, 1189-1311. Madison: University of Wisconsin Press, 1969. 871 s. Dostupné online. (anglicky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šestá křížová výprava na Wikimedia Commons mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Křížové výpravy křížové výpravyproti muslimům do Svaté země(1095–1291) Lidová (1096) • První (1095–1099) • výprava roku 1101 (1101) • Norská (1107–1110) • Benátská (1122–1124) • Damašská (.

Question: Jak dopadla šestá křižová výprava?

Answer: Bez jakéhokoliv boje padlo křesťanům, i když jen dočasně, do rukou svaté město


Francie

Context: Na novém trhu s automobily převládají národní značky, jakými jsou Renault (27% ze všech aut prodaných v roce 2003), Peugeot (20,1%) a Citroën (13,5% ). Přes 70% nových prodaných aut v roce 2004 bylo na naftový pohon, což je znatelně více než těch benzínových a LPG. Ve Francii se také nachází nejvyšší most na světě - viadukt Millau a několik důležitých mostů, například Pont de Normandie. V Francii se nachází přibližně 477 letišť a přistávacích ploch. Největším a nejdůležitějším letištěm je letiště Charlese de Gaulla poblíž Paříže, které je také centrem francouzských národních aerolinek - Air France. Ve Francii se nachází 10 větších přístavů - největší z nich v Marseille. Podrobnější informace naleznete v článku Demografie Francie. Už od pravěku byla Francie křižovatkou obchodu, migrace obyvatelstva a invazí. Ve starověku území Francie obývali Keltové (Galie a Bretaň) a Aquitánci (Baskicko), později se zde usazovali Římané a Germáni (Frankové, Vizigótové, Burgunďané a Vikingové). Tyto kmeny a národy se mezi sebou po staletí mísily a výsledkem je dnešní populace. Kromě dávných dob zde byla ještě vlna migrace v 19. století a to hlavně lidí těchto národností : Belgičané, Italové, Španělé, Portugalci, Poláci, Arméni, a Židé z Východní Evropy a Maghrebu. Od 60. let 20. století se do Francie stěhují Arabové, Berbeři, černoši z Afriky a Karibiku, Číňané a Vietnamci. Do Francie se vracejí také francouzští kolonisté z Alžírska a dalších bývalých kolonií tzv. Černé nohy. Zjišťovat rasu, etnickou příslušnost a náboženství při sčítání lidu je zákonem zakázáno. Je ale odhadováno, že 40 % francouzské populace má předka, který pochází z nějaké migrační vlny, což dělá z Francie etnicky nejrůznorodější zemi v Evropě (úroveň je srovnatelná např. s USA či Kanadou).

Question: Kde sídlí Interpol?

Answer: Ve Francii


Zdeno Chára

Context: Zdeno Chára (* 18. března 1977 Trenčín) je slovenský hokejový obránce, kapitán týmu Boston Bruins v NHL, vítěz Norris Trophy za sezonu 2008-09 a nejvyšší hráč v historii NHL. Počátky jeho dráhy jsou nesmazatelně spojeny s jeho otcem, bývalým zápasníkem a reprezentantem Československa Zdeňkem Chárou. Naučil jej gymnastické obratnosti, zápasení, ale celou dobu mu vštěpoval, že má být hráč a ne rváč. Cháru draftoval v roce 1996 na 56. místě tým New York Islanders, hrající nejvyšší hokejovou soutěž, NHL. Po čtyřech letech strávených v organizaci Islanders byl vyměněn do Ottawa Senators společně s Billem Muckaltem a výběrem v prvním kole draftu (vybraným hráčem je Jason Spezza) za Alexeje Jašina. V týmu Senators se stal jedním z elitních zadáku ligy. V roce 2003 se poprvé dostal na Utkání hvězd, kde v soutěži dovedností skončil druhý v soutěži o nejtvrdší střelu za legendárním bekem Alem MacInnisem. V sezoně 2003-04 skončil třetí v NHL v bodování plus/minus za Martinem St. Louisem a Markem Malíkem. Tak byl poprvé nominován na Norris Trophy. Ocenění ale získal Scott Niedermayer, se kterým byl v prvním výběru hvězd ligy. Ve stávkové sezoně 2004-05 hrál za švédský tým Färjestads BK. V průběhu sezony se nedokázal dohodnout se Senators na novém kontraktu a na konci sezony 2005-06 se stal volným hráčem bez omezení. 1. července 2006 podepsal pětiletou smlouvu s Boston Bruins zajišťující mu 37 a půl milionu dolarů. V Bostonu se stal kapitánem po dosavadním Joeu Thorntonovi.

Question: Kde se narodil zdeno Chára?

Answer: Trenčín


Bowling

Context: Bowling je halový sport, ve kterém se hráč snaží hozenou koulí srazit co možná nejvyšší počet kuželek na konci dráhy. Hra v současné podobě vznikla v polovině 19. století, avšak jejího předchůdce lze nalézt již ve 4. tisíciletí před naším letopočtem. Ačkoliv je hra podobná kuželkám, jsou mezi oběma sporty odlišnosti. Pro hraní bowlingu je třeba mít bowlingovou dráhu s deseti kuželkami, specifickou bowlingovou kouli a vhodné jsou i speciální boty. V kuželkách je na dráze jen devět kuželek a liší se i koule. Během bowlingové hry hází hráč v deseti kolech na kuželky a snaží se je všechny porazit. Pokud se mu to nepovede prvním hodem daného kola, má k dispozici ještě hod druhý. V případě, že v posledním – desátém – kole shodí nejpozději druhým hodem kuželky všechny, hází v tomto kole ještě potřetí. Za celou hru lze získat maximálně 300 bodů, přičemž se počítají poražené kuželky a navíc, v případě poražení všech kuželek, existují bodové bonifikace. V bowlingu se pořádají turnaje, a to jak v celosvětovém měřítku, tak v měřítku kontinentálním či národním.

Question: Kolik kuželek je potřeba ke hře bowlingu?

Answer: deseti


Organizace spojených národů

Context: Organizace spojených národů (anglicky United Nations), zkráceně OSN (UN), je mezinárodní organizace, jejímiž členy jsou téměř všechny státy světa – k březnu 2016 má 193 členských států. Podrobnější informace naleznete v článku Dějiny OSN. OSN byla založena 24. října 1945 v San Franciscu (USA) na základě přijetí Charty OSN 50 státy včetně tehdejší ČSR a významné podpory Rockefellerova fondu. Nahradila Společnost národů, která jako garant kolektivní bezpečnosti a mírového řešení konfliktů neobstála. První Valné shromáždění OSN se konalo 10. ledna 1946 v Londýně. Cílem OSN je zachování mezinárodního míru, bezpečnosti a zajištění mezinárodní spolupráce. Členství v OSN je založeno na principu suverénní rovnosti, státy mají svá zastoupení, tzv. stálé mise, zejména v hlavním sídle OSN New Yorku, ale také např. v Ženevě nebo ve Vídni. Každý členský stát má své zástupce ve Valném shromáždění a disponuje jedním stejně platným hlasem. Výkonným orgánem je Rada bezpečnosti OSN, jíž přísluší základní odpovědnost za udržení mezinárodního míru a bezpečnosti a jejíž rezoluce jsou právně závazné. Dalšími hlavními orgány OSN jsou Ekonomická a sociální rada OSN - ECOSOC, Poručenská rada OSN, Mezinárodní soudní dvůr Sekretariát, v jehož čele stojí generální tajemník OSN.

Question: Jaký dokument dal vzniknout OSN?

Answer: Charty OSN


Digitální negativ

Context: Digitální negativ (DNG, Digital Negative) je otevřený formát bezeztrátového zápisu digitalizovaného obrázku originálně pořízeného fotografického nebo skenového snímku. Tento formát zavedla firma Adobe pro digitální fotografii 27. září 2004. Jeho uvedení mělo podobu první verze specifikace DNG s různými produkty, včetně bezplatné utility pro převod do DNG a z něj. Veškerý software Adobe pro zpracování fotografií, jako Adobe Photoshop a Adobe Lightroom), od té doby tento formát podporuje. Do doby uvedení DNG formátu se za digitální negativ pokládal formát RAW, nenormalizovaný a velice nejednotný. == Norma == DNG vychází ze standardního otevřeného formátu TIFF a umožňuje široké užití průvodních informací o obrázku (metadat). Jeho používání je zcela volné – Adobe zveřejnil příslušnou licenci a potvrdil, že neexistují žádná omezení užití z hlediska průmyslových či autorských práv. Adobe prohlásil, že pokud bude shoda v tom, že má být tato norma spravována normalizační organizací, jsou otevřeni této myšlence. Adobe předložil normu DNG organizaci ISO, aby ji zařadila do své revize normy TIFF/EP. == Přijetí formátu == Vzhledem k různosti podob surových dat snímků je převod na tento standard někdy nejistý. To platí zejména u surových dat pocházejících z přístrojů, jež nepředpokládají ukládání snímků v podobě RAW, nýbrž v JPEG, avšak upravených pro export snímků RAW, ale i jindy. Někteří výrobci fotopřístrojů se přímo přihlásili k exportu snímků v DNG (Pentax, Casio, Leica, Sinar, Ricoh, Samsung), většina dosud nikoliv (Canon, Nikon, Sony, Panasonic, Olympus, Fuji, Sigma) a zůstávají u své verze RAWu. Nejvýkonnější mobilní telefony již také zaznamenávají své snímky v surové podobě, a to obecně právě v DNG. == Reference == V tomto článku byl použit překlad textu z článku Digital Negative na anglické Wikipedii.

Question: Pro jaký zápis je určen Digitální negativ?

Answer: bezeztrátového


Komunistický režim

Context: Komunistický režim je totalitní politický režim států ovládaných komunistickými stranami, které se snaží stát vybudovat na ideologických základech komunismu. Reálně však nejde těchto idejí zcela dosáhnout a tyto ideje se promítnou do státní filosofie jen částečně. Tento stav je obvykle nazýván jako reálný socialismus. První komunistický režim vznikl krvavým převratem v roce 1917 v Rusku pod vládou bolševiků v čele s Leninem a Trockým. Komunistické strany dodnes vládnou v Číně a několik dalších státech. Některé názorové proudy, například trockisté, tvrdí, že režimy v Rusku od Stalina do Gorbačova a režimy Východního bloku včetně Kuby, Severní Koreje a Číny neměly s myšlenkou komunismu nic společného, a nazývají je proto režimy stalinistickými. Státy s komunistickým režimem se samy neoznačovaly jako komunistické – nazývaly se (nazývají se) jako lidově demokratické (např. Československo v letech 1948–1960, Severní Korea), lidové (např. Čína, Polsko, Maďarsko) nebo socialistické (např. Československo v letech 1960–1989, Rumunsko). Komunisty ovládané státy vždy propadaly politické despocii, ekonomické stagnaci a kulturnímu zaostávání. Pro prosazení své moci komunistické strany používají teroristické metody a podle nejvyšších odhadů se celosvětový počet jejich obětí může blížit až ke 100 milionům mrtvých.V období 1948 až 1989 Komunistická strana Československa ovládala tehdejší Československo. Zákonem č. 198/1993 Sb. ze dne 9. července 1993 O protiprávnosti komunistického režimu a o odporu proti němu byl komunistický režim v Československu označen za protiprávní a zavrženíhodný. == Dějiny == Němečtí filozofové Karl Marx a Friedrich Engels rozpracovali vlastní materialistické pojetí dějin, ve kterém je podle nich stav v každé společnosti nástrojem útlaku jedné společenské třídy nad druhou, tento stav bude odstraněn nastolením beztřídní, komunistické společnosti.

Question: Kde dodnes vládnou komunistické strany?

Answer: Číně a několik dalších státech


Atacama

Context: Atacama, zvaná také Puna de Atacama, je nejsušší poušť na Zemi, která se nachází v Jižní Americe. Poušť se táhne na 1 000 km okolo Pacifiku od jižní hranice horského státu Peru až do centrálních oblastí Chile. Místy zasahuje až 100 km do vnitrozemí až na úpatí Západních Kordiller a dosahuje nadmořské výšky 5000 m. Prší zde velmi zřídka; je udáváno, že v jejím středu se nachází oblast (Calama, Copiapó, Antofagasta), kde podle měření významně nepršelo v letech 1570 až 1971. == Charakteristika == V oblasti Atacama žije okolo 1 milionu lidí. Důvodem je i velké množství nerostných surovin, které bylo na poušti nalezeno. Obrovská naleziště železné a měděné rudy se stala významným artiklem této nehostinné oblasti. Mezi další důležité nerostné bohatství patří největší naleziště dusičnanu sodného (minerál nitronatrit neboli chilský ledek) na světě. O jeho vlastnictví se vedla i pacifická válka. V dobách největší těžby pokrývala produkce z Atacamy až čtyři pětiny světové spotřeby. Atacama je typická náhlými teplotními výkyvy. Teploty se zde v letním období pohybují od 0 °C v noci až po 50 °C přes den. Velký teplotní gradient urychluje intenzivní erozní činnost hornin. Vlhké větry, které zásobují východní část Jižní Ameriky, nejsou schopny překonat morfologickou hráz tvořenou Andami, a proto sem nedosáhnou. Vláha není do pouště transportována ani z oblastí východního Pacifiku, jelikož v okolí Jižní Ameriky proudí studený Peruánský oceánský proud a vlivem síly zemské rotace se již tak řídká mračna stáčí zpět nad oceán a nikoliv nad pevninu.

Question: Jaká je nejsušší poušť na Zemi?

Answer: Atacama


Beryllium

Context: β−n <1% 3,1707 11B 14Be umělý 4,35 ms β− n 99,996% 18,07 13B β− α 0,004% 27,96 10Li Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). Lithium ≺Be≻ Bor ⋎Mg Beryllium (chemická značka Be, latinsky Beryllium) někdy také berylium, je nejlehčím z řady kovů s2, tvrdý, šedý kov o značně vysoké teplotě tání. Velmi dobře propouští rentgenové záření a radioaktivní záření gama. Jeho soli jsou mimořádně toxické. Samotný kov je také toxický. Základní fyzikálně-chemické vlastnosti Kovové beryllium Beryllium je tvrdý (rýpe do skla), křehký (za normální teploty) a poměrně těžce tavitelný kov. Za červeného žáru je beryllium tažné. Vede špatně elektrický proud a teplo. Je supravodičem I. typu za teplot pod 0,26 K. Práškovité beryllium vyvolává kožní ekzémy a poškozuje dýchací cesty. Elementární kovové beryllium lze dlouhodobě uchovávat např. překryté vrstvou alifatických uhlovodíků jako petrolej nebo nafta, s kterými nereaguje. Beryllium je na suchém vzduchu stabilní (nereaguje s kyslíkem za pokojové teploty). S vodou reaguje pouze na povrchu a pokrývá se tenkou vrstvou oxidu berylnatého, oxidace dále za normální teploty neprobíhá. V přírodě se setkáváme pouze se sloučeninami. Kovové beryllium se za normální teploty nerozpouští v kyselině dusičné (ve zředěné kyselině se pouze pasivuje), za vyšší teploty se oxiduje velmi živě. S ostatními kyselinami se beryllium slučuje už za normální teploty. Beryllium se také rozpouští v roztocích hydroxidů. Se zředěnými roztoky hydroxidů reaguje teprve za tepla a s koncentrovanými již za pokojové teploty. Beryllium je nejlehčí prvek [zdroj? ], který má jediný stabilní izotop, a to 9Be. Historický vývoj Beryllium v roce 1798 objevil francouzský chemik Louis Nicolas Vauquelin jako součást minerálu berylu a ve smaragdech, které mají stejné struktury (smaragd obsahuje pouze o 2 % více chromu) (je zajímavé, že k závěru, že beryl a smaragd jsou podobné, dospěl přibližně 2000 let před objevem tohoto prvku i Plinius starší). Při objevu beryllia nebylo jasné jeho oxidační číslo a relativní atomová hmotnost – uvažovalo se Be2+ o hmotnosti 9,4 nebo Be3+ o hmotnosti 14,1.

Question: Jak se nazývá nejlehčí kov z řady s2 se značkou Be?

Answer: Beryllium


Bakterie

Context: Velikost bakterií je velice rozmanitá, obvykle se ale pohybuje mezi desetinami a desítkami mikrometrů. Například Escherichia coli dosahuje délky 2-3 μ a šířky 0,6 μ. Je však známo mnoho v tomto směru extrémních bakterií. Dříve se mělo za to, že prokaryotická buňka nemůže být větší než řádově desítky mikrometrů vzhledem k omezeným možnostem difuze, která hraje hlavní úlohu při transportu látek buňkou. Mezi bakterie, které jsou zřejmě výjimkou z tohoto pravidla, patří například Epulopiscium fishelsoni, jejíž 0,2-0,7 mm dlouhé buňky jsou větší než buňky většiny prvoků. V současnosti je největší známá bakterie Thiomargarita namibiensis (0,75 mm). Naopak nejmenší jsou bakterie rodu Mycoplasma (a příbuzný Ureaplasma) s průměrem buňky jen asi 0,1-0,3 μ. Nemají buněčnou stěnu, a proto byly dříve považovány za viry. Malé jsou i rickettsie a chlamydie. Ještě mnohem menší jsou však kontroverzní nálezy, označované jako nanobakterie, které dosahují velikosti jen 50-200 nanometrů (0,05-0,2 μ), podle nejnovějších výzkumů se však nejedná o živé organismy, ale o krystaly uhličitanu vápenatého v krevním séru. Související informace naleznete také v článku prokaryotická buňka. Bakteriální buňka je buňkou prokaryotní. Přestože existují značné rozdíly mezi stavbou buněk různých skupin bakterií, lze vystopovat určité společné rysy. Známe nejen mnohé struktury na povrchu buněk (membrána, buněčná stěna, pilusy, bičíky), ale i vnitrobuněčné struktury (souhrnně protoplast). Na povrchu bakteriálních buněk je cytoplazmatická membrána podobná membráně eukaryot, ale s tím rozdílem, že většinou neobsahuje žádné steroidy. Důležitou funkcí membrány bakterií je tvorba ATP díky vytváření protonového gradientu (H+ iontů). Většina bakterií má na povrchu buňky buněčnou stěnu z peptidoglykanu (murein), jenž obsahuje kyselinu muramovou jako jednu z hlavních složek. Peptidoglykan tvoří kolem buněk pevnou síť vyplněnou peptidy. Buněčná stěna bakterií je však velmi proměnlivá a je mimo jiné důležitým znakem při rozlišování bakterií na grampozitivní a gramnegativní. Grampozitivní mají totiž v buněčné stěně více peptidoglykanu, který zachycuje více krystalové violeti. Výjimku tvoří bakterie třídy Mollicutes (např. rod Mycoplasma), které nesyntetizují peptidoglykan a tudíž jim chybí buněčná stěna. Jejich tvar tak drží pouze třívrstevná membrána, do níž ukládají steroidy. Díky této zvláštnosti mají tyto baktérie velkou plasticitu a mohou měnit svůj tvar. Mnoho bakterií má na povrchu ještě další polysacharidovou či proteinovou ochrannou vrstvu, tzv. kapsulu (pouzdro). Její funkcí je dále zpevňovat povrch bakterií (bakterie s kapsulou jsou díky tomu více patogenní) a navíc se lépe přichytit k substrátu. Někdy se díky slizovitým, méně soudržným kapsulám (zvaným slizová vrstva) vážou jednotlivé buňky v bakteriálních koloniích.

Question: Jaká membrána je na povrchu bakteriálních buněk?

Answer: cytoplazmatická


Jan Sobotka (matematik)

Context: V roce 1891 studuje Sobotka u Wilhelma Fiedlera na technice v Curychu. Poté pokračoval v suplování za profesora Tilšera a v roce 1893 odjel na studijní pobyt do Vratislavi. Protože v českých zemích nenašel místo ani na vysoké, ani na střední škole, odešel do Vídně na reálku ve 4. okrese. Po dvou letech byl jmenován asistentem deskriptivní geometrie na vídeňské technice a v březnu roku 1897 pak mimořádným profesorem deskriptivní geometrie, projektivní geometrie a grafického počítání. K návratu domů ho přiměla nabídka, kterou dostal v roce 1899, aby se stal prvním profesorem deskriptivní geometrie na nově zřízené české technice v Brně. V letech 1900–1901 byl na tamním odboru stavebního inženýrství děkanem. Odtud odešel v roce 1904 Sobotka do Prahy, kde je jmenován profesorem matematiky na filozofické fakultě Karlo-Ferdinandovy univerzity. Po vzniku přírodovědecké fakulty v roce 1920 na ní působil až do své smrti. Hrob Jana Sobotky na Olšanských hřbitovech v Praze Rodina Dne 26. září 1891 se oženil s Růženou z Helmingerů (1863—1951). Manželé Sobotkovi měli syna Ericha.[2][3] Dílo S publikační prací začal Jan Sobotka v roce 1885. Hlavním oborem jeho vědeckého zájmu byla deskriptivní geometrie, do níž spadají práce jednak ze zobrazovacích metod, jednak z konstruktivní geometrie křivek a ploch. Velmi významné jsou zejména jeho práce z rovnoběžné axonometrie, z nichž přešly do literatury tzv. Sobotkovy konstrukce, které uvádějí vztahy mezi kosoúhlou axonometrií a sdruženými pravoúhlými průměty. Pracoval však i v dalších oblastech geometrie (diferenciální geometrie, projektivní geometrie, elementární geometrie, kinematická geometrie). Jeho dílo představuje více jak sto často dosti obšírných pojednání. Mezi stěžejní díla Jana Sobotky patří monografie: Deskriptivní geometrie promítání paralelního (1906) Diferenciální geometrie (1909) O geometrických příbuznostech (1916) V první z nich podal v mnohých částech zcela původní výklad základních zobrazovacích metod založených na rovnoběžném promítání. Odkazy Reference Tento článek obsahuje text (licence CC-BY 3.0 Unported) ze stránky z webu Významní matematici v českých zemích. Autor původního textu: Jaroslav Folta, Pavel Šišma. ↑ Archiv hl. m. Prahy, Matrika zemřelých církve československé na Vinohradech, sign. ČSVIN Z1, s. 343↑ Matrika oddaných, sv. Ludmila, Král. Vinohrady, 1891-1893, snímek 23↑ Soupis pražských obyvatel, Sobotka Jan, 1862 Literatura Kadeřávek, F.: Jan Sobotka.

Question: Jakou geometrii se zabýval matematik Jan Sobotka?

Answer: deskriptivní


Lucie Robinson

Context: Lucie Robinson, občanským jménem Lucie Kneslová (* 7. května 1978, Jablonec nad Nisou), je česká portrétní, výtvarná a módní fotografka. Vzhledem k jejímu koncepčnímu zapojení do kreativního a ekonomického zhodnocení konečného mediálního produktu by mediální studia zvolila pro Lucii Robinson v rámci její zakázkové práce kategorii "image maker", výrazně přesahující pouhou fotografii. Narodila se v Jablonci nad Nisou, do rodiny s kořeny v Rakousku a předrevolučním Rusku. Studovala uměleckoprůmyslovou školu se zaměřením na šperky a následně průmyslový design na pražské Vysoké škole uměleckoprůmyslové v ateliéru profesora Diblíka.. Díky své dřívější kariéře v modelingu – mimo jiné v Paříži od roku 1998 – a spolupráci se špičkou světových fotografů[zdroj? ] získala rané zkušenosti v oblasti reklamní a módní fotografie mezinárodní úrovně. Přestože vystudovala kresbu a design, její hlavní zájem patří médiu fotografie. Začátkem první dekády 21. století se Lucie Robinson etablovala jako portrétní a módní fotografka. Pracovala s mnoha významnými lidmi a top modelkami, mimo jiné v roce 2009 v rámci vysoce medializované kampaně firmy Louis Vuitton s fotografiemi osobností jako Pavlína Pořízková, Miloš Forman a Helena Houdová. Její portrétní fotografie, módní soubory a fotografické eseje vycházejí v časopisech Elle, Harper's Bazaar, Marie Claire, InStyle, Vision (China), Wig (UK), Vsya Evropa (.

Question: Kdy se narodila Lucie Robinson?

Answer: 7. května 1978


Čínština

Context: Jazyky typu SVO nakonec ještě rozdělil podle pořadí přívlastku a slova určovaného na HA (head-attribute = slovo určované-přívlastek, patří sem jazyky thaj-annamské) a AH (attribute-head = přívlastek-slovo určované, patří sem čínština). Tato klasifikace je diskutabilní. Typologická kritéria se totiž mohou v průběhu historie měnit. Z monotónických jazyků se mohou stát polytónické: Předpokládá se, že v čínštině se tóny vyvinuly až později, z původních sufixů. Stejně tak slovosled není neměnný: Zatímco klasická čínština měla slovosled SVO, moderní čínština používá i slovosled SOV. Jiná klasifikace čínštiny pochází od Paula Benedikta ze 70. let 20. století. Vychází ze základního dělení sinických jazyků do tří skupin: (1) austroasijská rodina zahrnuje jazyky mon-khmérské, vietnamštinu, miao, yao a jazyk munda. Mezi (2) austronéské a thajské jazyky patří jazyky Polynésie, Indonésie, malajština a thajština. (3) sinotibetské jazyky se dělí na čínštinu a jazyky tibetobarmské, které zahrnují tibetštinu a jazyky lolobarmské, což jsou jazyk lolo (někdy označovaný yi) a barmština. Této Benediktově klasifikaci odpovídají i glotochronologické výzkumy, které prováděl v Petrohradě profesor Jachontov. Ty jsou založené na předpokladu, že změny ve slovní zásobě probíhají konstantní rychlostí u všech jazyků. Zkoumá se vždy procento shody ve slovní zásobě určitých jazyků. Čínské jazyky (dialekty) se v psané formě mohou lišit odlišnou preferencí některých znaků (to platí v menší míře i o podobnosti čínštiny se zcela odlišným jazykem – japonštinou), ale též je v některých dialektech užíváno mnoho znaků unikátních, které se ve standardní čínštině neobjevují. Tyto znaky však mohou mít v každém čínském dialektu odlišnou výslovnost. Mluvené formy dialektů jsou si mnohdy nesrozumitelné a to i ve stejných skupinách. Jihozápadní čínština vs. pekingská čínština, popř. šanghajština a ningpoština (oba spadají pod dialekty Wu). Čínština se obvykle dělí na 7 jazykových skupin, což je převážně založeno na odlišném vývoji znělých iniciál ze staré čínštiny: Severočínské dialekty – 960 miliónů mluvčích (tj. převážná většina mluvčích i území mimo jihovýchodní oblast), pro mnohé mluvčí jiných dialektů. je to společný dorozumívací jazyk; na těchto nářečích je založena standardní čínština, úřední jazyk ČLR, Tchaj-wanu i Singapuru Wu (nejznámějším dialektem wu je šanghajština – cca 10 miliónů mluvčích) – 80 miliónů mluvčích v Šanghaji a okolí Min (též známý jako fuťienský dialekt) – 70 miliónů mluvčích zejména v jihovýchodní provincii Fu-ťien a na Tchaj-wanu Jüe – 60 miliónů mluvčích v jihovýchodní provincii Kuang-tung.

Question: Do jaké jazykové rodiny patří čínština?

Answer: sinotibetské


Chicago

Context: Veškeré zemědělské produkty ze Středozápadu a Velkých prérií se dovážejí právě do Chicaga na zpracování. Jsou zde velké mlýny a jatka. Kromě potravinářského průmyslu se v Chicagu daří hlavně výrobnímu průmyslu (tzn. průmysl strojírenský, hutnický, chemický a výroba spotřební elektroniky) a dále Hi-Tech průmyslu a průmyslu informačních technologií. Za posledních 5 let v Chicagu vzniklo nebo se sem přesunulo velké množství průmyslových firem a výroben (např. Společnost Boeing ze Seattlu). Chicago je i námořním přístavem, protože velké lodě sem mohou připlout vodní cestou svatého Vavřince až z Atlantiku, navíc je Chicago spojené i s Mississippi několika průplavy; tudy se lodě dostanou do New Orleans a do Mexického zálivu. Různými směry vede z Chicaga 27 železničních tratí, kterými vlaky dovážejí a vyvážejí uhlí, železnou rudu, ocel a chemické a potravinářské výrobky. Související informace naleznete také v článku Demografie Chicaga. Lidé žijící v Chicagu jsou nazýváni Chicagoans. Podle sčítání lidu z roku 2010 zde žilo 2 695 598 obyvatel. Podle sčítání z roku 2000 zde žilo 2 896 016 lidí, 1 061 928 domácností a 632 909 rodin žijících přímo v Chicagu. Tento počet tvoří asi jednu pětinu populace státu Illinois a 1% populace Spojených států. Hustota osídlení byla 4 923 obyvatel na km2. Nejvíce obyvatel mělo Chicago v roce 1950 kdy mělo přes 3,6 milionu obyvatel. Od roku 1960 lidí ubývalo, až v posledních letech město zaznamenalo značný přírůstek. Chicago je tavicím kotlem velkého množství kultur a národností.

Question: Jak se nazývají lidé žijící v Chicagu?

Answer: Chicagoans


Jorre Verstraeten

Context: Jorre Verstraeten Jorre VerstraetenOsobní informace Datum narození 4. prosince 1997 (23 let) Místo narození Lovaň Belgie Belgie Stát Belgie Sportovní informace Klub / Dojo FFBJ (fed.)Judocentrum Leuven (dom. klub)JC Koksijde (klub)Team Belgium (vrch.) Trenéři Reno Rutten (klub)Frédéric Georgery (vrch., osob.)Cédric Taymans (repr.) Kategorie lehká váha Účast na LOH bez účasti Údaje v infoboxu aktuální k červnu 2019 Přehled medailí Mistrovství Evropy v judu bronz EH / ME 2019 superlehká váha bronz ME 2020 superlehká váha Jorre Verstraeten (* 4. prosince 1997 Lovaň) je belgický zápasník–judista. Sportovní kariéra Vyrůstal v Heverlee na předměstí Lovaně. S judem začal v místním Judocentru v 6 letech pod vedením Reno Ruttena.[1] Vrcholově se připravuje s valonským týmem pod vedením Frédérica Georgeryho. V belgické mužské reprezentaci se pohybuje od roku 2016 v superlehké váze do 60 kg. Vítězství 2019 – 1x světový pohár (Tel Aviv) Výsledky Turnaj 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 16 17 18 19 20 21 22 muší váha superlehká váha Olympijské hry— Mistrovství světa—úč. Evropské hry—3. Mistrovství Evropy—úč.úč. ME do 23 let—7.5.— MS juniorů—úč.úč.

Question: Jaký typ zápasníka je Jorre Verstraeten?

Answer: judista


Malba

Context: Základ slova (malba, malíř, malovat,...) pochází z německého malen, a to vychází ze starohornoněmeckého mal = "skvrna, znamení", jehož původ je spojován s indoevropským kmenem mel- znamenajícím "tmavý, černý". Ve výtvarném umění jde o nejdůležitější techniku malíře. Podle charakteru malby, použitých materiálů či podkladu se malba dělí na několik základních malířských technik. Pro malbu obrazů je nejčastěji používána olejomalba, před jejím rozšířením byla používána například vaječná tempera, dnes v hojné míře také akryl. Podkladem takové malby je zpravidla plátno, v minulosti byla ovšem častá i malba na dřevěnou podložku. Dnes je v hojné míře využíván jako podklad například sololit. Malba je zpravidla prováděna krycími barvami tzv. vrstvenou technikou, která umožňuje použití různých efektů, například lazury. Podložka na kterou je malováno bývá zpravidla upravena pomocí podkladových barev. Barva podkladové vrstvy bývá bílá či světlá, v baroku ovšem byla podkladová vrstva zpravidla tmavá (bolus), takže malba vznikala tzv. vysvětlováním malovaného předmětu. Barva podkladové vrstvy má (stejně jako použitá technika a podklad) velký význam pro celkové barevné vyznění obrazu. Před provedením vlastního díla bývá obraz zpravidla rozvržen pomocí podkresby. Oblíbená je také malba na papír pomocí vodou ředitelných, nekrycích barev, tzv. akvarel. Ten může být kombinován také s kresbou. Nástěnné malířství využívá tři základní techniky: Malbu do vlhké omítky – al fresco (freska), malbu na suchou omítku – al secco a jejich kombinaci – fresco-secco. Současné malířství často překračuje historickou praxí vymezené názvy, techniky i technologie.

Question: Co je technika nanášení barev v souvislé vrstvě na podklad?

Answer: Malba


Tráva

Context: Tráva je pojmenování pro rostliny, které pokrývají povrch jako zelený koberec. Pokud je příliš chladno nebo sucho, travní porost čili trávník se zbarvuje do hněda. Obvykle se jedná o rostliny z čeledi lipnicovitých (Poaceae), které se obecně nazývají trávy nebo traviny. Většina travin nedosahuje výšky 0,5 m.[zdroj? ] Jiné druhy, jako např. bambus, však mohou být mnohem vyšší. == Související články == Trávník == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Tráva ve Wikimedia Commons Slovníkové heslo tráva ve Wikislovníku

Question: Jakou barvu má tráva?

Answer: zelený