Ruský rubl

Context: Ruskoр р (rusky) MinceZemě Rusko RuskoAbcházie AbcházieJižní Osetie Jižní Osetie ISO 4217 RUB Inflace 4,2%[1] (2017 odhad) Symbol Dílčí jednotka kopějka (1/100) Mince 1, 5, 10, 50 kopějek; 1, 2, 5 , 10 rublů Bankovky 5, 10, 50, 100, 500, 1000, 5000 rublů Ruský rubl (rusky р) je zákonné platidlo Ruska. Jeho ISO 4217 kód je od roku 1998 RUB. V tomto roce provedlo Rusko měnovou reformu, kdy se z 1000 starých rublů RUR stal 1 nový rubl RUB. Jedna setina rublu se nazývá kopějka (rusky к). Název rubl nesly i měny, které používaly předchůdci současné Ruské federace – carské Rusko a Sovětský svaz. Symbolem rublu je od 11. prosince 2013 písmeno Р s přetaženým spodním ramenem doplněným druhou rovnoběžnou úsečkou o něco níže, tedy .[2] Ve standardu Unicode verze 7.0.0, vydaném 16. června 2014 je už znak zařazen pod kódem U+20BD RUBLE SIGN.[3][4] Mince a bankovky Současné mince mají hodnoty mince 1, 5, 10, 50 kopějek a 1, 2, 5 a 10 rublů. Bankovky jsou tisknuty v nominálních hodnotách 50, 100, 200, 500, 1000, 2000 a 5000 rublů. Bankovky 5 a 10 rublů jsou již postupně stahovány z oběhu a nahrazovány mincemi o stejné nominální hodnotě.

Question: Jaký je mezinárodní kód ruského rublu?

Answer: RUB


William Shakespeare

Context: Absence Shakespearova jména v seznamu účinkujících ve hře Bena Jonsona Volpone z roku 1605 je podle některých badatelů náznakem, že se tehdy již jeho herecká kariéra blížila ke konci. Ve svém úmrtním roce 1616 byl však Shakespeare jmenován v seznamu účinkujících Jonsonových her Every Man in His Humour a Sejanus, His Fall při souhrnném vydání díla tohoto dramatika. I když souhrnné vydání jeho vlastních her, tzv. První folio z roku 1623, jmenuje Shakespeara jako jednoho z hlavních účinkujících při představeních, byly některé ze Shakespearových her poprvé hrány až po Jonsonově dramatu Volpone. Nemůžeme tedy přesně určit, které role Shakespeare vlastně hrál. V roce 1610 John Davies z Herefordu napsal, že "dobrý Will" hrál "královské" role. Roku 1709 se Rowe domníval, že Shakespeare hrál ducha Hamletova otce v dramatu Hamlet. Podle pozdějšího názoru hrál také Adama ve hře Jak se vám líbí. Badatelé mají určité pochyby o správnosti těchto informací. Shakespeare během své kariéry pobýval v Londýně a ve Stratfordu. Roku 1596, tedy rok před tím, než koupil New Place, nový domov pro jeho rodinu ve Stratfordu, žil Shakespeare na farnosti Svaté Heleny v ulici Bishopsgate, severně od Temže. Roku 1599 se přestěhoval na druhý břeh řeky do Southwarku. Tehdy jeho společnost postavila divadlo Globe. Roku 1604 se přestěhoval nazpět na severní břeh řeky. Tam si pronajal byt od francouzského hugenota jménem Christopher Mountjoy, který byl výrobcem dámských paruk a jiných pokrývek hlavy. Podle Shakespearových nákupů a investic můžeme usoudit, že se z něj stal vcelku bohatý muž. Již v roce 1597 koupil druhý největší dům ve Stratfordu, tzv. New Place, a z roku 1613 se dochovala smlouva s jeho dvěma podpisy na koupi domu v londýnském předměstí Blackfriars. Shakespearova dramatická tvorba však skončila kolem roku 1613 a on se vrátil za manželkou a dcerami do svého rodného městečka, kde zůstal až do smrti. Poslední tři hry Shakespeare nenapsal sám, spolupracoval na nich pravděpodobně s Johnem Fletcherem. Asi už v roce 1613 se vrátil do svého rodného městečka. Nicholas Rowe byl první životopisec, který uvedl, že Shakespeare několik let před svou smrtí odešel zpět do Stratfordu. Nicméně Shakespeare nadále sporadicky navštěvoval Londýn. V dubnu 1613 koupil strážní domek v Blackfriarském převorství a v listopadu 1614 byl několik týdnů v Londýně se svým zetěm Johnem Hallem. Je známo, že Shakespearova starší dcera Susanna se v roce 1607 provdala za lékaře Johna Halla. Mladší dcera Judith se dva měsíce před Shakespearovou smrtí vdala za Thomase Quineyho, obchodníka s vínem.

Question: Kdo se narodil ve Stratfordu nad Avonou?

Answer: Shakespeare


Melodický death metal

Context: Melodický death metal (označován také jako melodeath) je podžánr death metalu. Obsahuje více melodických kytarových riffů, sól, akustické kytary a v neposlední řadě melodeath obsahuje vedle growlingu i tzn. clean neboli čisté vokály, které v klasickém death metalu chybí. Občas se můžete setkat s názvem Göteborg (Gothenburg), což je jiné označení melodic death metalu. Göteborg je město ve Švédsku, které je označeno jako místo vzniku tohoto žánru. Za zakladatele tohoto stylu můžeme považovat skupiny In Flames (starší tvorba), At the Gates a například Dark Tranquillity. == Skupiny == Ablaze My Sorrow Amon Amarth Arch Enemy Avatar The Agonist At the Gates Callenish Circle Ceremonial Oath Dark Tranquillity Darkane Dethklok Dimension Zero Disarmonia Mundi Edge of Sanity Eluveitie Embrace The Darkness Enforsaken Ensiferum Entombed Eternal Tears of Sorrow Hypocrisy Children of Bodom In Flames (starší tvorba) Insomnium Into Eternity Kalmah Mercenary Mors Principium Est Nightrage Norther Noumena Omnium Gatherum Sentenced Soilwork (starší tvorba) Sonic Syndicate Sklepmaster Skyfire Suidakra The Black Dahlia Murder The Duskfall The Unguided Unanimated Wintersun == Související články == Death metal Brutal death metal Skandinávský death metal Metalová hudba == Externí odkazy == Encyklopedie metalové hudby

Question: Jaké město je považováno za rodiště melodického death metalu ?

Answer: Göteborg


Argonauti

Context: Cesta je vedla kolem vysoké skály, na níž trpěl Prométheus za to, že daroval lidem oheň. Den co den mu obrovský orel rozsápal játra, která do dalšího dne zase dorostla. Poté již brzy dorazili k ústí kolchidské řeky Fásidy, do pohodlného přístavu. Ukryli loď, obětovali bohům za šťastné doplutí a prosili o další přízeň a pomoc. Sbírali odvahu a dělali plány na setkání s králem Aiétem. Tato důležitá část rozsáhlého mýtu je více příběhem Iásona a Médeii, jimž jsou věnovány samostatné články. Zkráceně se události v Kolchidě vyvíjely tak, že král Aiétés byl od začátku úskočný, zejména z obav, že jej Iásón přijíždí zbavit moci. Proto jej nepřívětivě přijal a zlaté rouno mu slíbil, ovšem za nesplnitelných podmínek - musel zorat pole s býky s kovovýma nohama, nasít dračí zuby, z nichž vzklíčí ozbrojení vojáci, ty musí do večera pobít. V tu chvíli již Iásón měl silného spojence - Aiétovu dceru Médeiu, jíž Erós zasáhl srdce láskou k Iásonovi. Dala Iásonovi zázračnou mast nezranitelnosti a poradila mu, jak porazit dračí vojsko - vhodí mezi ně kámen a oni se pobijí mezi sebou. Médeia měla výčitky ze zrady vůči otci, ale Iásona milovala tak, že od počátku chtěla, aby ji vzal sebou do své vlasti. To jí Iásón bez váhání slíbil. Když byl úkol splněn, král Aiétés hned pojal podezření z cizí pomoci a bez váhání začal podezřívat některou ze svých dcer. Médeia z hrozného strachu vyhledala na lodi Iásóna a přemlouvala ho k rychlému útěku. Pomohla získat zlaté rouno, očarovala hrozného draka kouzelnými slovy a uspala ho kouzelnou šťávou. Iásón uvolnil zlaté rouno a prchali k lodi. Argonauté žasli nad krásou zlatého rouna, ale Iásón i Médeia je pobízeli, aby rychle připravili loď na odplutí a posádku k boji. Král Aiétés rychle shromáždil bojovníky a se svým synem Apsyrtem dorazil na pobřeží, kdy už ale Argonauté byli daleko na širém moři, s dopomocí bohyně Héry. Na její znamení se vydali cestou k ústí Istru (dnešní Dunaj).

Question: Kdo byl velitelem Argonautů?

Answer: Iásóna


Context: Rakousko na Zimních olympijských hrách 1976 v Innsbrucku reprezentovalo 77 sportovců, z toho 63 mužů a 14 žen. Nejmladším účastníkem byla Claudia Kristofics-Binder (14 let, 128 dní), nejstarším pak Herbert Wachter (35 let, 286 dní). Reprezentanti vybojovali 6 medailí, z toho 2 zlaté 2 stříbrné a 2 bronzové. == Medailisté == == Externí odkazy == (anglicky) Rakousko na ZOH 1976

Question: Kolik sportovců reprezentovalo Rakousko na ZOH 1976?

Answer: 77


Boeing

Context: Boeing (oficiálním označením The Boeing Company) (NYSE: BA) je jeden z dvou největších světových výrobců letecké techniky na světě a též největším americkým exportérem. Operuje celosvětově, ale sídlo má v Chicagu v americkém státě Illinois. S výnosy kolem 30 mld. dolarů za prodej zbraní je tato nadnárodní společnost třetí v pořadí zbrojních dodavatelů na světě, na rozdíl od ostatních ale zbraně a vojenská technika Boeingu zajišťuje zhruba polovinu příjmů (48 % v roce 2008). V roce 1997 byl Boeing sloučen s americkým výrobcem letadel McDonnell Douglas. Stále soupeří s evropským Airbusem. Rozdíl mezi Boeingem a Airbusem je především v názoru na vztah pilot-počítač. Airbus upřednostňuje řízení letadla počítačem. Boeing spoléhá na piloty.[zdroj? ] == Civilní letadla == Boeing v současnosti vyrábí celkem 5 základních typů dopravních letounů. Nejnovější z nich jsou Boeing 747 verze -8, Boeing 787 a Boeing 737 MAX. Boeing chystá novou verzi Boeingu 777, Boeing 777X. Boeing vyrábí nejoblíbenější letadlo světa – Boeing 737, v různých verzích ho bylo za 50 let (od roku 1967) vyrobeno přes 9 tisíc kusů. === Uživatelé v Česku === Z českých leteckých společností k roku 2019 provozuje letouny Boeing společnost – SmartWings (jedná se o typ Boeing 737 a 737 MAX). V businessjet verzi vlastní Boeing 737-700 také Petr Kellner. V minulosti u nás Boeingy 737 provozovaly například České aerolinie či Czech Connect Airlines. == Historie == Firma B&W byla založena Williamem Edwardem Boeingem a fregatním kapitánem G. C. Westerveltem roku 1916 v Seattlu. Krátce po založení byla přejmenována na Pacific Aero Products Company a jméno Boeing Airplane Company si osvojila 26. dubna 1917. V tomto roce také získala první významnou zakázku od americké armády. Boeing se v jedné ze svých doprovodných aktivit zajímá o osídlení Marsu.V červenci 2016 firma oslavila 100. výročí.

Question: Kde má sídlo firma Boeing?

Answer: Chicagu


Praděd

Context: Na vrchol vede asfaltová silnice z Karlovy Studánky přes sedlo Hvězda a chatu Ovčárna, kterou kopíruje i zelená turistická značka (9 km). Turisticky je Praděd přístupný také po hlavní červeně značené hřebenovce od Červenohorského sedla (asi 10 km). Nejprudší výstup vede po modře značené cestě z Koutů nad Desnou kolem dolní nádrže přečerpávací vodní elektrárny Dlouhé stráně (asi 14 km s převýšením 800 m). Dalšími možnostmi jsou cesta od severovýchodu ze sedla Vidly nebo od jihozápadu ze sedla Skřítek. Na vrcholu původně stála kamenná rozhledna, vysoká 32,5 m, postavená v letech 1903 až 1912 Moravskoslezským sudetským horským a turistickým spolkem. Věž byla postavena v romantickém duchu starého gotického hradu. Původně se nazývala Habsburgwarte, v roce 1938 byla přejmenovaná na Adolf-Hitler-Turm. Po druhé světové válce chátrala a zřítila se 2. května 1959. Napodobenina této rozhledny (německy Altvaterturm) stojí od roku 2004 na hoře Wetzstein u Lehestenu v Durynském lese (něm. Thüringer Wald) v Německu. S rozmachem televizního vysílání v 60. letech na vrcholu vyrostla dřevěná konstrukce s vysílačem. V roce 1968 bylo započato s výstavbou 146 m vysokého vysílače. Jako první byla vybudována asfaltová silnice z Ovčárny na vrchol Pradědu. Výstavba vysílače byla dokončena roku 1983 otevřením restaurace. Z vyhlídky ve výšce 80 m je za dobrého počasí vidět Lysou horu, Sněžku a Radhošť, vzácně, při dobré viditelnosti i Vysoké Tatry a Malou Fatru na Slovensku, a Nízké Alpy v Rakousku. Související informace naleznete také v článku Praděd (národní přírodní rezervace). V roce 1955 byla na Pradědu vyhlášena národní přírodní rezervace. Euroregion Praděd Slovníkové heslo Praděd ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Praděd ve Wikimedia Commons Praděd na eJeseniky.com Praděd na Rozhlednyunas.cz Ski areál Praděd na Ceske-sjezdovky.cz Praděd na Tisicovky.cz

Question: Jaká je nejvyšší hora Moravy?

Answer: Praděd


Amatérská jeskyně

Context: Jeskynní systém nazvaný souhrnně Amatérská jeskyně se nachází v CHKO Moravský kras v prostoru mezi propastí Macocha, obcemi Sloup a Holštejn.Tento jeskynní systém je se svými téměř 45 kilometry nejdelším jeskynním systémem ve Střední Evropě. Protékají jím tři aktivní toky: Bílá voda, Sloupský potok a Punkva, která vzniká jejich soutokem. Celý jeskynní systém tvoří: Sloupsko-šošůvské jeskyně s propadáním Sloupského potoka, jeskyně Nová Rasovna s propadáním Bílé vody, jeskyně Piková dáma, Spirálka, C 13, Stará a Nová Amatérská jeskyně, propast Macocha a ve vývěrové části Punkevní jeskyně. == Objevování jeskynního systému == Na počátku 20. století Karel Absolon objevil, postupně prozkoumal a zpřístupnil Punkevní jeskyně a Propast Macochu. Ještě o něco dříve byly prozkoumány Sloupsko-šošůvské jeskyně s propadáním Punkvy. Významný tok říčky Punkvy znamenal už při objevu Punkevních jeskyní předpoklad existence rozsáhlého jeskynního systému, který byl od té doby také aktivně hledán a následně zkoumán. Jeskyně Piková dáma, Spirálka a Třináctka nedaleko Nové Rasovny byly prozkoumány v padesátých letech. V dolních patrech těchto jeskynní byl nalezen aktivní tok Bílé vody. Tohoto úspěchu dosáhla amatérská Speleologická skupina pro výzkum Plániv ("Plánivská skupina") vedená Milanem Šlechtou. Když se ukázalo, že další postup po proudu aktivní vody z jeskyně 13 c ("Třináctka") není možný, obrátila skupina svoji pozornost přímo k Ostrovské plošině, kde začala v roce 1968 prokopávat Cigánský závrt. Po několika měsících usilovné práce dne 18. ledna 1969 dosáhli amatérští speleologové v hloubce 110 m aktivního toku Bílé vody a objevili 1,5 km chodeb, kterým se začalo říkat Amatérská jeskyně (dnes Stará Amatérská). 9. srpna téhož roku zahájili potápěčský průzkum sifonu na konci Povodňové chodby a 16. srpna za ním objevili prostory, nyní zvané Nová amatérská jeskyně.

Question: Kdo objevil Propast Macochu?

Answer: Karel Absolon


Olgoj chorchoj

Context: Díky tomuto jevu se v mnoha textech o olgoji objevují informace o tom, že jej přitahuje žlutá barva, ale je to jenom domněnka.[zdroj? ]Pátrat se po olgojovi vydala v roce 1990 česká výprava, v červnu 1991 v časopise Fate publikoval Ivan Mackerle článek, kde tvrdí, že olgoj zabíjí elektrickým proudem. == Popis == Někteří zoologové si myslí, že by se mohlo jednat o jeden z druhů z čeledi scinkovitých[zdroj? ] – někteří z nich jsou jen málo podobní plazům, např. australský scink uťatý, jehož hlava i ocas jsou jen málo rozeznatelné od těla. Ovšem scinci mají bez výjimky nožky, zatímco všechna svědectví o olgojovi poukazují na tělo bez končetin. Bývá popisován jako hladký živočich připomínající přerostlou žížalu nebo také tlusté střevo naplněné krví. Dosahuje údajně délky 0,5 až 1,5 metru. Někteří pro popis jeho zevnějšku používají také výraz "šiška salámu". Dle výpovědí dokáže člověka usmrtit na vzdálenost až šesti metrů. Při útoku se jeho narůžovělá barva změní v rudou, jeho přední část těla se vztyčí a celkově velmi ztmavne.

Question: Jak bývá popisován mytický tvor olgoj chorchoj?

Answer: Bývá popisován jako hladký živočich připomínající přerostlou žížalu nebo také tlusté střevo naplněné krví.


Levhart čínský

Context: Nazval ho nesprávně levhartem japonským (Leopardus japonensis), neboť se domníval, že kožešina pochází z Japonska. Pojmenování binomické se sice změnilo na trinomické, ale jméno japonensis vypuštěno nebylo, ačkoliv alternativní názvy se objevily. V Číně je tato kočkovitá šelma nazývána 华 nebo 中 (podle pin-yin přepisu huáběi bà a zhō bà), což znamená "čínský levhart" nebo "severočínský levhart". Někdy je zde označován jako "zlato-mincový levhart", neboť jeho barva může mít zlatavý odstín a rozety připomínají mince.Nejnovější taxonomie (z roku 2017) publikovaná pod patronací Mezinárodního svazu ochrany přírody ho nevyděluje jako samostatný poddruh, nýbrž ho zařazuje k poddruhu Panthera pardus orientalis neboli k levhartu mandžuskému. Levhart čínský se zbarvením své srsti liší od jiných poddruhů. Má obvykle velmi tmavou podkladovou barvu na bocích a hřbetu. Ta je výrazně okrová, žlutohnědá a někdy až cihlově oranžová. Spodní část bývá naopak velmi světlá. Rozety jsou velké a uvnitř nich místy bývají černé skvrny. Tím se levhart čínský podobá jaguárovi. Rozměry jde o průměrný až mírně nadprůměrný poddruh. Celková délka se pohybuje mezi 1,8–2,2 metru, hmotnost osciluje mezi 22 kg (malé samice) až 75 kg (velcí samci). == Rozšíření, biotop, populace == Levhart čínský žije pouze na území Číny.

Question: Čím se levhart čínský liší od jiných poddruhů?

Answer: zbarvením své srsti


Call of Duty

Context: Podrobnější informace naleznete v článku Call of Duty 2. Call of Duty 2 (zkratka CoD 2) je akční počítačová hra od vývojářů Infinity Ward a vydavatele Activision zasazena do prostředí 2. světové války. Vydána byla 25. října 2005 pro PC a 15. listopadu téhož roku pro Xbox 360. Dále byly vytvořeny verze pro mobilní telefony, Pocket PC a Smartphone. Call of Duty byla jedna z nejlépe hodnocených her roku 2005. Hráč postupně ovládá čtyři vojáky (2 britské, 1 amerického, 1 sovětského), jenž ve svých individuálních kampaních musí překonávat celou řadu smrtelně nebezpečných bojových situací. Na výběr je několik možností, jak se veškerým obsahem hry prokousat. Lze postupně absolvovat všechny čtyři kampaně v řadě nebo si vybrat kteroukoli bitvu z kterékoli kampaně. Také v tomto dílu série je k dispozici multiplayer. Call of Duty 3 (2006) Podrobnější informace naleznete v článku Call of Duty 3. Call of Duty 3 (zkratka CoD 3) je třetí díl úspěšné 3D akčních her ze série Call of Duty z prostředí 2. světové války. Hráč poprvé nehraje jenom za Američany, Brity a Rusy, ale místo Rusů tu jsou Kanaďani a Poláci (Američani a Britové jsou tu stále) proti nacistům. Výrobce hry je Treyarch a Pi Studios, vydavatel společnost Activision. Je to zatím jediná hra z hlavní serie Call of Duty, která nevyšla pro PC. Call of Duty 4: Modern Warfare (2007) Podrobnější informace naleznete v článku Call of Duty 4: Modern Warfare. Call of Duty 4: Modern Warfare (zkratka CoD 4) je čtvrtý díl úspěšné série 3D akčních her Call of Duty. Hra byla oceněna jako Nejlepší hra roku 2007. Odehrává se v nedaleké budoucnosti a je to tak první díl ze série Call of Duty, který se neodehrává v době 2. světové války. Hra je rozdělena na 3 části. během nichž hrajete většinou za seržanta Johna „Soap“ MacTavishe nebo za seržanta Paula Jacksona. Příběh se odehrává během občanské války v Rusku a nepokojích v jedné zemi na středním východě. Ruští rebelové a muslimové spolu spolupracují.

Question: Jak se zkráceně nazývá herní série 3D stříleček od vydavatele Activision?

Answer: CoD


Venuše (planeta)

Context: Planeta se objevuje na obloze večer po západu Slunce a pak i ráno před jeho východem. Tento jev má za následek, že mnohé národy mají pro Venuši dvě pojmenování a to v závislosti na době, kdy byla planeta pozorována. Staří Řekové nazývali Venuši Hesperos večer anebo ráno Fósforos. V češtině se vyskytuje podobné dvojité pojmenování - Večernice anebo Jitřenka. Jméno Venus se původně používalo pro staroitalskou bohyni jara a probouzející se přírodu a až později bylo dáno i bohyni krásy. Někdy ve 3. století př. n. l. po první punské válce došlo u Římanů ke ztotožnění římské bohyně s řeckou bohyní lásky Afroditou. Jako všechny planety viditelné pouhým okem byla i Venuše od pradávna spojována s božskými principy. Je asociována se sumerskou bohyní Inanou, akkadskou Ištar, asyrskou Mylitou, syrskou Astarté, fénickou Astarot, egyptskou Aštoret, indickou Šukrou, germánskou Freyou, řeckou Afroditou a římskou Vénus. V systému babylónské astrologie byla zařazena mezi tradičních 7 planetárních vládců, chronokratorů (vládnoucí pár světel Slunce, Měsíc a planety Merkur, Venuše, Mars, Jupiter a Saturn). V rámci sedmidenního týdne vládne Venuše pátku, z čehož v některých jazycích vychází i pojmenování tohoto dne (latinsky dies Veneris, v sanskrtu šukravána). Z Pythagorových kosmologických představ Země obalené 7 otáčejícími se planetárními sférami, vydávajícími tzv. hudbu sfér, byly odvozeny starší sedmitónové hudební stupnice, v nichž Venuši náležel tón H. Z lidských smyslů připadla Venuši chuť, z kovů měď. Venuše je všeobecně považována za blahodárnou, dobrou planetu, ve středověku byla dokonce nazývána "malým dobrodějem" nebo "Malým štěstím". Je asociována s číslem 7. V západní astrologické tradici založené na ptolemaiovském systému vládne Venuše VII. a II. domu, takže její denní dům odpovídá vzdušnému znamení Vah a noční zemskému znamení Býka. Ničí ji protilehlá (exilová) znamení Berana a Štíra, domy jejího konkurenta Marta. Povýšení zažívá v spirituálně sounáležitých Rybách, pád naopak v rozumové a kritické Panně. Některé prvky tohoto systému mohly být inspirovány skutečnými astronomickými zvláštnostmi Venuše. Během 5 synodických oběhů kolem Slunce koná Venuše z geocentrického pohledu 5 retrográdních pohybů v různých částech zvěrokruhu, jejichž posloupnost tvoří vrcholy pěticípé hvězdy kreslené jedním tahem - pentagramu. V očích hermetiků symbolizuje pentagram postavený špicí vzhůru člověka (duchovno), postaven obráceně značí býčí hlavu (hmotné statky). Systém denních a nočních domů planet mohl být odvozen i od dvojjediné podstaty Venuše coby Jitřenky/Večernice. V indické astrologii, kde je planetárních vládců 9 (k tradičním sedmi je přidán vzestupný a sestupný měsíční uzel), vládne Venuše třem lunárním zvířetníkovým domům (nakšatrám) z celkového počtu 27.

Question: Která planeta sluneční soustavy je pojmenována po ženě?

Answer: Venuše


Planeta

Context: Planety jsou předmětem zkoumání planetologie. Podrobnější informace naleznete v článku Vznik a vývoj sluneční soustavy. Předpokládá se, že planety vznikly ze smršťující se mlhoviny, z které se zformovala také jejich mateřská hvězda. Prvotní planety (protoplanety) vznikly nashromážděním plynu a prachu obíhajícího protohvězdu v hustém protoplanetárním disku předtím, než v jádru hvězdy začala termonukleární reakce a sluneční vítr odfoukl zbylý materiál pryč. Uvnitř planety neprobíhají žádné termonukleární reakce, které by produkovaly energii. Všechnu vyzařovanou energii získávají planety z gravitačních, mechanických a termodynamických jevů, rozpadů radioaktivních prvků, shromažďování a odrážení energie z centrální hvězdy. Kromě Země (která ve starověku nebyla považována za planetu) jsou všechny planety ve sluneční soustavě pojmenované podle řeckých a římských bohů; některé neevropské jazyky, jako například čínština, však používají odlišné názvy. Měsíce jsou také pojmenované podle bohů a postav z mytologie (převážně klasické) nebo podle postav z Shakespearových her (měsíce Uranu). Asteroidy můžou být nazvané podle uvážení svých objevitelů, podle téměř kohokoliv nebo čehokoliv (zakázaní jsou např. politici, názvy podléhají schválení terminologické komise Mezinárodní astronomické unie). O pojmenování planet a jevů na nich se stará planetární terminologie. Podle definice z roku 2006, přijaté valným shromáždění Mezinárodní astronomické unie, je ve sluneční soustavě osm planet, tedy "dominantních" těles obíhajících kolem Slunce. Jsou to (vzestupně podle vzdálenosti od Slunce): Merkur (☿) Venuše (♀) Země (♁) Mars (♂) Jupiter (♃) Saturn (♄) Uran (♅) Neptun (♆) Astronomové rozlišují mezi malými tělesy sluneční soustavy, jako jsou planetky, komety a transneptunická tělesa, a mezi skutečnými planetami. Planety v sluneční soustavě lze rozdělit podle složení do více kategorií: terestrické nebo též kamenné – planety podobné Zemi, složené převážně z hornin: Merkur, Venuše, Země, Mars plynní obři nebo též joviální planety – planety podobné Jupiteru.

Question: Probíhají uvnitř planety termonukleární reakce?

Answer: Uvnitř planety neprobíhají žádné termonukleární reakce, které by produkovaly energii.


Alfeios

Context: Jónské moře 37°36′45″ s. š., 21°27′6″ v. d. 0 m n. m. Protéká Řecko Řecko Mapa Některá data mohou pocházet z datové položky. Alfeios (řecky Α), zvaná také Roufias nebo Charbon, je řeka v Řecku, přítok Jónského moře. Měří 110 km, je nejdelší řekou Peloponésu a osmou nejdelší řekou celého Řecka. Pramení v arkádském pohoří Parnon, protéká plání Megalopolis, její dolní tok na území Élidy vytváří úrodnou údolní nivu, vlévá se do moře jižně od města Pyrgos. V deltě řeky se nacházelo jezero Agoulinitsa, které bylo v roce 1968 vysušeno a jeho dno proměněno na ornou půdu. Proud unáší velké množství sedimentů. Nejvýznamnějšími přítoky jsou Ladonas a Erymanthos, oblast okolo jejich soutoku se nazývá Tripotamia („tři řeky“). Na řece byly zbudovány přehrady sloužící k zavlažování i výrobě elektrické energie. Povodí Alfeia je významnou zemědělskou oblastí, v obci Kaliani se nachází velká továrna na ovocné šťávy, nazvaná podle řeky Alfeios Rodi. V oblasti Megalopolis se těží lignit. Řeka je také vyhledávaná raftaři. Význam v kultuře V antickém období byla řeka uctívána jako sídlo stejnojmenného boha, syna Okeana a Téthys. Publius Vergilius Maro uvádí legendu, podle níž se Alfeios na lovu zamiloval do nymfy Arethusy, která před ním prchla podzemní chodbou na ostrov Ortygia u sicilského pobřeží (řeka Alfeios je na svém horním toku ponorná, což vedlo k domněnkám, že teče pod dnem Jónského moře). Řeka je spojena také s pověstí o Héraklovi, který vyčistil chlévy elidského krále Augiáše tím, že do nich svedl tok řek Alfeios a Péneios. Na rovině u města Olympie, ležícího nedaleko Alfeia, se pravidelně konaly antické olympijské hry. Externí odkazy

Question: Jak se nazývá oblast soutoku řek Alfeios, Ladonas a Erymanthos?

Answer: Tripotamia


Eiffelova věž

Context: Eiffelova věž (francouzsky La Tour Eiffel /tuʀ ɛ/) je ocelová věž v Paříži, v současnosti nejznámější pařížská dominanta. Byla postavena v letech 1887 až 1889 a až do roku 1930, kdy byl dostavěn Chrysler Building, byla s výškou 300,65 metru nejvyšší stavbou světa. Dnes měří včetně antény na vrcholu 324 metrů. Je pojmenována po svém konstruktérovi Gustavu Eiffelovi. Eiffelova věž byla postavena u příležitosti stého výročí velké francouzské revoluce a Světové výstavy, která se v roce 1889 v Paříži konala, a měla zde původně stát jen 20 let do roku 1909. Ovšem kvůli svému významu coby meteorologická stanice a později i rozhlasový a televizní vysílač byla zachována. Pařížané tuto stavbu nejprve nenáviděli a označovali ji za trn v oku (spisovatel Guy de Maupassant pravidelně navštěvoval v ní umístěnou restauraci s tím, že je jediným místem v Paříži, odkud se na věž nemusí dívat). Mezi kritiky stavby patřili také Émile Zola nebo Alexander Dumas. V současnosti je věž významným turistickým cílem, na nějž jsou Pařížané hrdí a který ročně navštíví asi 7 milionů lidí (2014) z celého světa. Věž má tři plošiny, první je ve výšce 57 metrů, druhá ve výšce 115 metrů a třetí ve výšce 276 metrů. Třemi nohami věže jezdí lanovky do prvního a druhého patra, ve čtvrté noze jsou schodiště pro pěší[zdroj? ]. Z druhého patra pak vedou výtahy do třetího patra. Maximální oscilace vrcholu i při velmi silném větru je 12 centimetrů, výška může vlivem teplot (tepelná roztažnost) kolísat až o 18 centimetrů. Při optimální viditelnosti lze z vrcholu dohlédnout až do vzdálenosti 67 kilometrů. Pod věží se nachází busta A. G. Eiffela, kterou sem v roce 1923 umístil Antoine Bourdelle jako ocenění jeho práce. Pod balkonem první plošiny se po celém obvodu nachází nápis složený ze 72 jmen významných vědců. Věž byla předlohou mnoha imitací, například i pro Petřínskou rozhlednu či Blackpool Tower. První plány stavby byly zahájeny už v roce 1878. Stavba probíhala v letech 1887 až 1889 jako vstupní brána na Světové výstavě 1889, jako symbol oslav 100 let od Francouzské revoluce. Eiffel se svými plány původně počítal s postavením věže ve španělské Barceloně v roce 1888, kdy tam probíhala Světová výstava. Radní města ale tento návrh zamítli, protože projekt byl moc nákladný a v ohledu architektury města také nevkusný.

Question: Jak se jmenuje nejznámější pařížská dominanta?

Answer: Eiffelova věž


Dana Zátopková

Context: Její kroky ovšem nevedly automaticky k hodu oštěpem, který ji o několik let později proslavil. Za druhé světové války a krátce po ní se Dana Ingrová aktivně věnovala házené. Všesportovní nadání dokázala, když se roku 1949 stala v dresu týmu Slovácká Slavie mistryní Československa v házené žen. Od roku 1946 se společně s házenou začala Dana Ingrová opět věnovat i atletice a shodou náhod se dostala k náčiní, které ji později proslavilo, tedy k oštěpu. Už o dva roky později jako mistryně republiky odjela reprezentovat Československo na XIV. olympijské hry v Londýně (1948), kde se umístila na sedmém místě. Krátce po olympiádě se Dana provdala za vytrvalostního běžce Emila Zátopka. Jejich svazek se později stal svazkem dvou výjimečných sportovců, olympijských vítězů, ale také lidí, kterým byly velmi blízké základní olympijské myšlenky a hodnoty. Svého největšího úspěchu se Dana Zátopková dočkala roku 1952 na XV. olympijských hrách v Helsinkách. Ve stejný den vítězství svého manžela Emila v běhu na 5 000 metrů zvítězila ve své disciplíně i ona hodem za hranici padesáti metrů (50,47 m). Další úspěchy pak na sebe nenechaly dlouho čekat. Mnohonásobný zisk titulu mistryně republiky, mistryně Evropy z let 1954 a 1958, překonání světového rekordu z roku 1958 (55,73 m), či zisk stříbrné medaile ze XVII. olympijských her v Římě v roce 1960, to vše dokazuje, že úspěch v Helsinkách nebyl náhodným vítězstvím, ale vrcholem kariéry vynikající sportovkyně. Po ukončení aktivní sportovní kariéry roku 1962 se Dana Zátopková věnovala trenérské činnosti. V letech 1960–1972 byla rovněž členkou ženské komise Mezinárodní atletické federace. Dodnes se Dana Zátopková aktivně účastní českého olympijského hnutí.

Question: Na kolikátých olympijských hrách se stala Dana Zátopková olympijskou vítězkou?

Answer: na XV. olympijských hrách


Švýcarský Robinson

Context: Švýcarský Robinson (1812, Der Schweizerische Robinson) je dobrodružný román pro mládež německy píšícího švýcarského protestantského pastora a spisovatele Johanna Davida Wysse. Autor napsal své dílo, inspirované známým románem Daniela Defoea Robinson Crusoe, v letech 1794–1798 pouze pro své děti, aniž by uvažoval o možném budoucím knižním vydání. K tomu došlo až poté, co se jeho syn Johann Rudolf Wyss, profesor filozofie v Bernu a autor švýcarské národní hymny, rozhodl v roce 1812 dílo upravit a vydat tiskem. == Obsah románu == Román líčí osudy chudé švýcarské rodiny (otec, matka a čtyři synové ve věku od osmi do patnácti let, jejichž příjmení není v originálním textu knihy uvedeno, v převyprávěné verzi jde o rodinu Braunových), která se v době napoleonských válek odhodlá opustit Evropu a vyhledat si nový domov v zámořských koloniích. Po ztroskotání lodi se rodina zachrání na neobydleném ostrově v Indickém oceánu, který nazvou Nové Švýcarsko, a prožijí zde deset let, než je jejich vzkvétající kolonie objevena anglickou korvetou. Mezitím se na ostrově vítězně utkají se zcela nereálnou faunou a flórou, kterou sem autor umístil ve snaze vytvořit co nejpestřejší dobrodružný příběh a seznámit dětského čtenáře s co největším počtem různých exotických zvířat a rostlin. Rodina tak musí bojovat se lvy, tygry, medvědy, slony, hrochy, šakaly, hyenami a hroznýši. Může lovit antilopy, plameňáky, velryby, lachtany, mrože, tuleně, žraloky, leguány, holuby a vlaštovky, chovat psy, krávy, buvoly, kozy, ovce, osly, prasata, slepice, husy i kachny a ochočit si orla a opici. Navíc je ostrov nalezištěm všech možných nerostných surovin. Nejstarší syn Fritz také zachrání mladou Angličanku Jenny, která ztroskotala na nedalekém sopečném ostrůvku (zprávu od ní přinese kormorán). Když je kolonie objevena, nikomu se z ní pryč nechce. Na chvíli odjedou do Anglie jen Fritz (v českém překladu Bedřich) a Jenny, aby se seznámili s její rodinou a uzavřeli zde sňatek, a prostřední syn Jakob (v českém překladu Jakub), aby nakoupil pro kolonii některé potřebné věci. Na ostrov přibude také anglická rodina Wolstonových s dcerami a mladí lidé se do sebe postupně zamilují. Přes mnohé nedostatky a některé pasáže, které dnes vyvolávají spíše úsměv, patří Wyssův Švýcarský Robinson ke klasickým dílům literatury pro mládež.

Question: Román Švýcarský Robinson je jakého žánru?

Answer: dobrodružný


Digitální fotoaparát

Context: V 70. letech jsou již fotoaparáty vesmírných sond vybavovány černobílými i barevnými obrazovými snímači se snímacími elektronkami. Analogový signál přicházející ze snímače během expozice snímku je převáděn na digitální a odvysíláván na Zemi. Princip přímého elektronického sejmutí obrazu a převedení obrazového signálu do číslicové podoby je tak již stejný jako u novodobých digitálních fotoaparátů. Vůbec první prototyp přenosného digitálního fotoaparátu vyvinul roku 1975 Steve Sasson, inženýr firmy Kodak. Fotoaparát obsahoval černobílý obrazový snímač CCD o rozlišení 0,01 megapixelu. Získaný analogový signál ze snímače byl převeden na číslicový pomocí analogově-číslicového převodníku z digitálního voltmetru a následně zaznamenán na magnetofonovou kazetu. Fotopřístroj byl napájen 16 akumulátory NiCd. Sejmutí a uložení jedné fotografie trvalo 23 sekundy. Výsledné snímky se z kazety promítaly prostřednictvím počítače na televizní obrazovku. Přístroj vážil asi 4 kg a měřil zhruba 15 × 26 × 15 cm. Prvním komerčně vyráběným fotoaparátem, který zaznamenával snímky do počítačových souborů, byl v roce 1988 Fuji DS-1P, používající 16 MB interní paměti. V roce 1991 byla uvedena první digitální zrcadlovka, Kodak DCS-100. Měla 1,3megapixelový snímač a stála 13 000 $. Zabudovaný displej přišel s přístrojem Casio QV-10 (1995). Prvním fotoaparátem zapisujícím na karty Compact Flash byl Kodak DC-25 o rok později. Digitální fotoparáty cílené na běžné spotřebitele měly nejdříve poměrně nízké rozlišení. V této třídě byla hranice jednoho megapixelu prolomena až v roce 1997.

Question: Kdy byla uvedena první digitální zrcadlovka?

Answer: 1991


Katarakt (typ vodopádu)

Context: V současné době se výraz katarakt používá pro označení nízkého stupňovitého vodopádu případně souvislého peřejnatého úseku řeky s velmi vysokým spádem. Ve vodáckém názvosloví je katarakt mezistupněm mezi peřejí a vodopádem, často na mezi sjízdnosti. Nejznámějšími jsou katarakty na řece Nilu.

Question: Kde jsou nejznámější katarakty?

Answer: na řece Nilu


Alžběta Bavorská

Context: Ovšem její dámy nebyly stejně disponované a z těchto služeb postupně upustily. "...Nakonec neúměrné sportování podlomilo zdraví i císařovně, která jedla vždy jen tolik, aby se uchovala při životě" /Wallersee, str. 54 a d./ Od mládí byla vynikající jezdkyně na koni. Její otec ji učil i akrobatickým kouskům, ve kterých byla tak dobrá, že začala brát lekce od cirkusových krasojezdkyň a později si nechávala stavět svou malou manéž, kde se pod dohledem dál trénovala. V tehdejší době a při jejím společenském postavení si dovolila jezdit na koni "mužským" způsobem bez dámského sedla rozkročmo. Byla prý tehdy považována za vůbec nejlepší světovou jezdkyni své doby. Když kvůli revmatickým potížím byla nucena od svých jízd upustit, našla si náhradu v šermování. Rychle se učila:, její učitelé mělo co dělat, aby ze zápasu nevyšli často jako poražení.." Byla i vynikající plavkyně, což v její době také nebylo zcela běžné. Věnovala se však i jiným sportům, které pro tehdejší společnost a zvlášť pro ženu v jejím postavení byly něco neobvyklého. V každém zámku, který obývala, musela být zřízena tělocvična se základním gymnastickým vybavením. I díky své postavě byla považována za nejkrásnější panovnici své doby. Alžběta se styděla za své zuby, proto se moc neusmívala nebo si zakrývala úsměv vějířem, který nosila vždy při sobě. Nikdy nepila kávu a černý čaj (což jsou tekutiny, které ztmavují zubní sklovinu). Císařovna se zhruba od 45 let se nenechala fotografovat, jen výjimečně portrétovat, protože chtěla zůstat věčně mladá, alespoň ve vzpomínkách pro budoucí generace. Další její vášní bylo už od útlého dětství skládání básní. Od desátého roku psávala básničky a vedla si romantický deník. Hudbu milovala jak aktivně, tak i jako posluchačka. Obojí zřejmě zdědila po otci. Podle vzoru Henricha Heineho psal a uveřejňoval pod pseudonymem Phantasus. Už svými sympatiemi překročil společenské normy, protože Heine měl pověst volnomyšlenkáře, rouhače a kritika společnosti. V roce 1835 bylo dekretem německého parlamentu šíření Heinových děl i jeho spolubojovníků zakázáno. Vévoda Max Bavorský miloval hudbu a sám hrál na několik nástrojů.

Question: Proč se císařovna Alžběta Amálie Evženie nenechala zhruba od 45 let fotografovat?

Answer: protože chtěla zůstat věčně mladá, alespoň ve vzpomínkách pro budoucí generace


Google Chrome

Context: Dostupné online. (anglicky) ↑ Issue 10812 – chromium – No java plugin support yet [online]. Google, 2009-04-21 [cit. 2017-12-02]. Dostupné online. (anglicky) ↑ Glen Murphy. A splash of color to your browser: Artist Themes for Google Chrome [online]. Google, 2009-10-05 [cit. 2017-12-02]. Google Chrome Blog. Dostupné online. (anglicky) ↑ Google Chrome Themes Gallery [online]. Google [cit. 2017-12-02]. Chrome web store. Dostupné online. (anglicky) ↑ Support Google Chrome – Automatic web page translation [online]. Google. (Google Chrome Help). Dostupné online. (anglicky) ↑ Stephen Shankland. Speed test: Google Chrome [online]. CBS Interactive Inc, 2008-10-07 [cit. 2017-12-02]. (CNET Business Tech). Dostupné online. (anglicky) ↑ OVERA, Adam. JavaScript And DOM Performance - Chrome 27, Firefox 22, IE10, And Opera Next, Benchmarked [online]. Purch, 2013-06-30 [cit. 2017-12-02]. (BROWSERS > ROUND-UP). Dostupné online. (anglicky) ↑ midas. The Best Web Browser? Internet Explorer 11, Chrome 31, Firefox 25, Opera 17, or Safari 5? | MIDAS – Web-Based Room Scheduling [online]. 2013-11-13 [cit. 2017-12-02]. (Tech Insight). MIDAS BLOG. Dostupné online. (anglicky) ↑ Megan. System requirements : Install or update Google Chrome : Google Chrome Help [online]. Google, 2011-04-08 [cit. 2017-12-02]. (Google Chrome Help). Dostupné online. (anglicky) 1 2 3 4 5 JEŽEK, David. Chrome 69 si vynucuje login, Qualcomm tvrdí, že Apple krade. root.cz [online]. 30. 9. 2018. Dostupné online. ISSN 1212-8309. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Google Chrome na Wikimedia Commons Zpráva Beta verze prohlížeče Google Chrome uvedena na trh ve Wikizprávách (anglicky) Oficiální stránka projektu Chromium (anglicky) Chromium Win/Mac/Linux/Android nejnovější spustitelná verze bez EULA (anglicky) Canary, Dev, Beta a Stable verze Google Chrome (anglicky) Google Chrome Portable (anglicky) Chromium Portable (anglicky) Google Chrome komix od Scotta McClouda (česky) Článek o problematice bezpečnosti Google Chrome (anglicky) Google Chrome Releases blog (slovensky) Slovenská stránka o Google chrome (česky) Oficiální stránka Chrome Web Store – aplikace – rozšíření – motivy (anglicky) Google Chrome Plugins, Themes a Add-ons – neoficiální (anglicky) Chrome Experiments Autoritní data: GND: 7631519-8 | LCCN: no2009043824 | VIAF: 175276668 | WorldcatID: lccn-no2009043824

Question: Jak se jmenuje webový prohlížeč společnosti Google?

Answer: Google Chrome


Johann Wolfgang von Goethe

Context: Antické Řecko považoval za nedostižný vzor. Ve vyšším věku velmi často navštěvoval Čechy, zvláště západočeská lázeňská místa, zprvu především Teplice a Karlovy Vary. Později si oblíbil Mariánské Lázně, kde se také v roce 1821 seznámil se svou poslední láskou Ulrikou von Levetzow. Sbíral také minerály. Od roku 1775 žil a působil ve Výmaru, kde je také pohřben. V roce 1799 se tam usadil také Friedrich Schiller, aby byl Goethemu nablízku. Goethe a Schiller byli tehdy již přáteli, i když jejich vzájemný vztah prošel předtím (a také poté) několika většími či menšími krizemi. Oba umělci ve Výmaru vytvořili významná díla. Např. rok 1797 je považován za "rok balad". Goethe se stal již během svého života slavným básníkem a dramatikem uznávaným nejen v Německu. Johannův otec, Johann Caspar Goethe (1710–1782), byl zástupcem v císařské radě. Studoval právo v Lipsku, pracoval u Říšského soudu ve Wetzlaru, podnikl cesty do Paříže a Říma a nakonec zapustil kořeny v rodném městě Frankfurtu nad Mohanem, kde rodina žila v prostorném domě u velké srnčí obory. Zde se věnoval svým zálibám – mimo jiné sbírce naturálií a obrazů. Johannova matka, Katharina Elisabeth Goethe (1731–1808), rozená Textor, byla dcerou frankfurtského starosty. V sedmnácti letech věku se provdala za osmatřicetiletého radu Goetheho. Kromě sestry Friederiky Christiany (1750–1808; později Cornelia Schlosser) zemřeli všichni další sourozenci velmi brzo. Roku 1758 onemocněl sám Johann Wolfgang Goethe neštovicemi.

Question: Kde v letech 1765 až 1768 studoval Goethe?

Answer: v Lipsku


Obsedantně kompulzivní porucha

Context: Při psychoterapii je pacient postupně vystavován situacím, které mu působí úzkost, a to tak dlouho, dokud nedojde k jejímu poklesu. Těmto situacím musí čelit, aniž by vykonal kompulzi. Kompulzí se pacient zbaví až po vyléčení obsesí, protože právě ty jsou jejich příčinou. Problém je v tom, že psychoterapeut musí být osobnost vzbuzující důvěru a respekt. Pojišťovna léčbu pacientům proplácí a návštěva psychologa 1× za měsíc je neúčinná. Psychologů je málo a dobrých ještě méně. Pacienti jsou nezaměstnávatelní a finance na terapii nemají. Nejčastější typy obsedantně kompulzivní poruchy jsou: obsese bez zjevných kompulzí (10 %) nadměrný strach ze špíny a infekce (50 %) kontrolování (strach z opomenutí, které by ohrozilo je nebo jiné lidi) (30. %) jiné kompulze (opakování slov, čísel, dotykové kompulze) (10 %) chorobný strach z neekologicky používaných aromatických přípravků, deodorantů, pracích a čisticích prostředků, ftalátů z nábytku... Obsese je chorobně utkvělá představa, myšlenka. Z medicínského hlediska jsou to nutkavé jevy, nejčastěji myšlenky, popudy k jednání apod., které bezdůvodně ovládají mysl pacienta, i když se je snaží potlačit. Jsou automatické, časté, úzkostné, těžko kontrolovatelné. Paradoxně čím více se pacient snaží přestat na určitou věc myslet, tím je myšlenka vtíravější (viz fenomén nemyslete na slona). Typickými obsesemi jsou strach, že pacient vážně onemocní, zraní se nebo ublíží sobě nebo ostatním. Přitom u lidí trpících obsesemi, které se týkají ublížení sobě nebo druhým, je daleko menší pravděpodobnost, že by to opravdu udělali, než u průměrné osoby.

Question: Co je obsese?

Answer: chorobně utkvělá představa, myšlenka


Říjnová revoluce

Context: === Rozhodnutí ústředního výboru a nedostatky organizace === Navzdory Leninovu přání okamžitého uchopení moci bolševickou stranou po zprávách o postoji dělníků a vojáků, podporujících přenesení moci na sověty, ale nikoliv pouze na stranu, bolševické vedení zaměřilo své úsilí na Druhý sjezd sovětů s přáním předat vládní moc jemu. Hlavním zastáncem tohoto názoru byl Trockij, a dokonce i v ústředním výboru nemalá část, vedená Kameněvem a Zinovjevem, s obavami sledovala snahu Lenina vyvolat povstání. Tento proud se domníval, že situace není k ozbrojenému povstání příznivá a raději se spoléhal na sověty a na budoucí ústavodárné shromáždění, že budou pokračovat v revoluci. Také věřil, že po státním převratu by se proti nové vládě spojila celá buržoazie a že by povstalci nebyli schopni vojensky čelit Německu a nemohli by se spoléhat na silnější podporu světového proletariátu. Přestože Lenin nakonec prosadil svůj názor, že je potřeba začít povstání, nebylo stanoveno datum a ústřední výbor byl velmi rozdělen.Aby Lenin ospravedlnil svůj záměr okamžitě začít s povstáním, předkládal různá odůvodnění: blížící se podepsání míru mezi stranami Velké. války (tedy dohody mezi imperialistickými mocnostmi, jak to vnímal); že se Kerenskij chystá vydat hlavní město Němcům; že se připravuje další pravicový převrat, jako byl Kornilovův; nebo že triumf ruské a světové revoluce by mohl být dosažen jen po malém boji. Situace Prozatímní vlády byla opravdu velmi vážná a rychle ztrácela autoritu; vojenská situace na severní frontě u hlavního města byla katastrofická a Kerenskij neměl žádné záruky loajality městské posádky. Nedostatek pohonných hmot a potravin způsobil růst inflace. Dosavadní apatie populace by se mohla snadno proměnit v rebelii a vláda se nemohla spoléhat na účinnou podporu Všeruského ústředního výkonného výboru, izolovaného od mas. Petrohradský sovět byl již v rukou bolševiků, které vedl Trockij. 24. záříjul./ 7. října 1917greg. se bolševici rozhodli soustředit na získání co největšího počtu sovětů, ovládaných od jara umírněnými socialisty, a to prostřednictvím právě probíhajících voleb. Podobnou strategii přijali i leví eseři, tehdy spojenci bolševiků. Mobilizace sil radikálních levicových stran v předvečer sjezdu sovětů nastala zčásti kvůli přetrvávajícím pověstem o možné kontrarevoluci nebo zrušení sjezdu, jehož svolání umírnění socialisté přijali jen neochotně. 7. říjnajul./ 20. října 1917greg. se Lenin vrátil z Finska do hlavního města a bolševici opustili předparlament.

Question: Kdo představil Dekret o míru?

Answer: Lenin


Sophiina volba

Context: Sophiina volba (1979) je psychologický román a je to nejznámější dílo Williama Styrona. Jde o román, který zpracovává složitým a neobvyklým způsobem téma vlivu nacismu na průměrně silného jedince. Základní dějovou osu příběhu tvoří výpověď vyprávěče Stinga (W. Styron) o tom, jak se učil psát. Pásmo autorského vyprávění o sobě je však brzy přerušeno líčením života mladého mileneckého páru: Sophie Zawistowské a Nathana Landaua, s kterými se Stingo seznámil v létě 1947 v brooklynském penziónu Růžový palác. Jinou dějovou linii tvoří příběh Stingova pronikání do záhad tragického až patologického vztahu milenců (zjišťuje, že Nathan je narkoman a schizofrenik) a dál do minulosti a nejhlubších zákoutí psychiky ženy, která ho přitahuje. V dalším dějovém plánu je pásmo hrdinčiných vzrušených monologů, líčících její dětství a mládí v Krakově, její osudy roku 1943 ve Varšavě a v koncentračním táboře Osvětim. Ten zaujímají klíčové místo Sophiininy volby. Název románu sice naznačuje jednu klíčovou volbu, ale nad závěrečnou tragickou Sophiinou volbou můžeme jasně cítit, že ta je pouhým důsledkem celého řetězu dalších osudových voleb, před jaké stavěl člověka nacismus.

Question: Je Sophiina volba román, který se zabývá tématem vlivu nacismu?

Answer: Jde o román, který zpracovává složitým a neobvyklým způsobem téma vlivu nacismu na průměrně silného jedince.


Ganymed (měsíc)

Context: Ganymed objevil Galileo Galilei během svého pozorování v roce 1610, ale měsíc pojmenoval jiný astronom Simon Marius dle postavy z řecké mytologie Ganyméda, který byl milencem boha Dia a číšníkem bohů. Jde o jediný měsíc Jupiteru, který je pojmenován podle muže. Kolem měsíce jako první proletěla sonda Pioneer 10, následovaná sondami Voyager, které upřesnily jeho velikost. Následovala mise Galileo, která objevila podzemní oceán a magnetické pole měsíce. Na rok 2020 se plánuje vyslání sondy Europa Jupiter System Mission, která bude mimo jiné zkoumat magnetická pole a podpovrchové oceány Ganymedu a Europy. == Vznik a původ měsíce == Ganymed pravděpodobně vznikl v akrečním disku obklopujícím Jupiter krátce po jeho vzniku. Odhaduje se, že akrece Ganymedu trvala okolo 10 000 let, mnohem méně než 100 000 let potřebných pro vznik Callista. Je možné, že mlhovina obklopující Jupiter byla chudá na plyny v době vzniku Galileových měsíců, což by vysvětlovalo delší čas akrece v případě Callisto. Jelikož Ganymed vznikal blíže k Jupiteru, kde byla mlhovina hustší, vysvětlovalo by to kratší dobu jeho vzniku ve srovnání právě s Callisto. Tato relativně rychlá formace způsobila, že teplo vzniklé akrecí nestihlo vyzářit do okolí, ale soustředilo se uvnitř měsíce a přispělo k vnitřní diferenciaci oddělující od sebe horniny a led.

Question: Jak se jmenuje největší Jupiterův měsíc?

Answer: Ganymed


Edvard Beneš

Context: Edvard Beneš (28. května 1884 Kožlany - 3. září 1948 Sezimovo Ústí) byl druhý československý prezident v letech 1935-1948, resp. v letech 1935-1938. V období tzv. Druhé republiky a německé okupace v letech 1938-1945 žil v exilu. Od roku 1940 až do osvobození Československa působil jako mezinárodně uznaný exilový prezident republiky. Úřadujícím československým prezidentem byl opět v letech 1945-1948. Byl jedním z vůdců prvního československého odboje a hlavním představitelem československého odboje během druhé světové války. Edvard Beneš se narodil v Kožlanech na Rakovnicku jako Eduard, nejmladší syn (10. dítě) rolníka Matěje Beneše (1843-1910) a jeho manželky Anny Petronily (1840-1909), roz. Benešové. Jedním z jeho sourozenců byl pozdější politik Vojta Beneš. V mládí studoval nejprve na gymnáziu v Praze-Vinohradech (1896-1904); bydlel tehdy v domě rodiny Oličovy, spřátelené s jeho přítelkyní a pozdější ženou Hanou Benešovou (tehdy Annou Vlčkovou). Po maturitě studoval dále na Filozofické fakultě pražské Univerzity Karlo-Ferdinandovy. Od roku 1904 studoval ve Francii na Sorbonně a Svobodné škole politických nauk (Ecole libre des sciences politiques, dnešní Institut d'études politiques de Paris), v roce 1907 pak v Berlíně. V Paříži se roku 1906 zasnoubil se svou pozdější ženou Hanou a změnil si křestní jméno z Eduarda na Edvard. Francouzská studia Edvard Beneš završil roku 1908 na právnické fakultě v Dijonu doktorskou prací (téma Problém rakouský a otázka česká. Studie o politických bojích slovanských národů v Rakousku)[zdroj? ], tento diplom mu však pražská univerzita neuznala[zdroj? ]. V roce 1909 pak v Praze složil rigorózní zkoušky a získal titul doktora filosofie (práce na téma Původ a vývoj moderního politického individualismu). V témže roce mu v lednu zemřela maminka a 6. listopadu si vzal Hanu, svatba byla na Vinohradech v kostele sv. Ludmily; v matrice jsou křestní jména snoubenců zapsána ještě jako Eduard a Anna. V roce 1919 čekali manželé Benešovi dceru, Hana ale dítě nedonosila. Tři roky vyučoval na obchodní akademii v Praze; současně se pokoušel studovat práva (nejprve na české, pak na německé právnické fakultě), studia však nedokončil (až v roce 1945 Beneš obdržel čestný doktorát práv). Od roku 1912, poté, co se habilitoval v oboru filosofie, přednášel jako docent na Filozofické fakultě Univerzity Karlo-Ferdinandovy.

Question: Kolikátým československým prezidentem byl Edvard Beneš?

Answer: druhý


Maroko

Context: Stejně jako Římané se i Arabové potýkali se stejnými problémy spojenými s kočovným životem Berberů. A i přesto, že Berbeři nakonec přijali islám, většina kmenů si zachovala politickou samostatnost; v roce 740 dokonce vypuklo berberské povstání, které nedokázal vládnoucí kalif potlačit. V roce 789 založil kalify pronásledovaný Idrís I. dynastií Idríssdů. V 10. století přišli do Maroka kalifové z Córdoby s cílem vypudit Fátimovce. V letech 1061–1269 vládli v Maroku Almoravidé a Almohadé, kterým se podařilo k Maroku připojit území jižní části Pyrenejského poloostrova. V roce 1269 obsadili hlavní město Marrákeš Berbeři. ==== Portugalské a španělské vlivy ==== Léta 1420–1554 se nesla ve znamení vlády Wattasidů, za nichž se na pobřeží postupně usadili Španělé a Portugalci. Portugalský vliv je dodnes patrný zejména ve městech, kde sídlily jejich faktorie, vybudované a opevňované během portugalské námořní expanze na základě dohod krále Manuela I. s místními vládci. Jde zejména o Safi, dále například o El Jadidu, dříve nazývanou portugalsky Mazagã, Essauru (Essaouira, dříve Mogador), Tanger a Arzilu. Portugalci byli pak roku 1578 po porážce krále Sebastiána I. Portugalského v bitvě u Alcácer Quibiru z většiny osad vyhnáni. Avšak některé pevnosti i bývalé katedrály mají dodnes přívlastek "portuguesa". === Imperialismus a cesta k samostatnosti === Evropský vliv na tomto území výrazně zesílil v 16. a 17. století. Sultáni si své mocenské postavení snažili posílit podepisováním obsáhlých smluv s Francií.

Question: Jaké exklávy exkláva k1gFnPc1 jsou Ceuta a Melilla?

Answer: španělské


Balaton

Context: Téměř ve všech částech jezera je povolen sportovní rybolov. Nejčastěji lovené ryby jsou candáti, sumci, štiky, boleni, a kapři. Plavba po jezeře Je prokázáno, že již Římané využívali jezero k vodní dopravě. První parník byl na jezero spuštěn v roce 1846. V dnešní podobě byla lodní doprava obnovena po druhé světové válce. V rekreačních místech jako Siófok byla vybudována přístaviště. Města a obce na pobřeží Balaton Severní pobřeží od východu na západ: Balatonkenese – Balatonfűzfő – Balatonalmádi – Alsóörs – Paloznak – Csopak – Balatonfüred – Tihany – Aszófő – Örvényes – Balatonudvari – Fövenyes – Balatonakali – Zánka – Balatonszepezd – Révfülöp – Pálköve – Balatonrendes – Ábrahámhegy – Badacsonytomaj – Badacsonytördemic – Szigliget – Balatonederics – Balatongyörök – Vonyarcvashegy – Gyenesdiás – Keszthely Jižní pobřeží od východu na západ: Balatonakarattya – Balatonaliga – Balatonvilágos – Sóstó – Szabadifürdo – Siófok – Széplak – Zamárdi – Szántód – Balatonföldvár – Balatonszárszó – Balatonszemes – Balatonlelle – Balatonboglár – Fonyód – Bélatelep – Balatonfenyves – Balatonmáriafürdő – Balatonkeresztúr – Balatonberény – Fenékpuszta (Balatonszentgyörgy) Flóra a fauna Jezero a jeho okolí hostí mnoho vzácných i chráněných převážně teplomilných rostlinných a živočišných druhů. Flóra Na jižních slunci vystavených svazích severního břehu rostou mandloně, roubované fíkovníky a pěstují se zde také granátovníky. Na strmých svazích tabulové hory Badacsony se pěstuje vinná réva. Fauna V jezeře žije více než padesát druhů ryb, přičemž králem zdejších vod je nazýván candát. Kromě něj převažují úhoři, amuři, cejni, cejnci, štiky, karasi, kapři, líni a sumci. Z 250 druhů ptáků je 27 zvláště chráněných. Jsou to např. kalous ušatý, čáp černý, datel černý, kormorán velký a různé druhy volavek a kolpíků. Odkazy Externí odkazy Slovníkové heslo Balaton ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Balaton na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Blatenské jezero v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Balaton-tourism.hu Balaton.hu (maďarsky) Literatura V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Б“. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Maďarsko Autoritní data: AUT: ge160051 | GND: 4046313-8 | VIAF: 46145602553601362381

Question: Které jezero ve střední Evropě je největší?

Answer: Balaton


Moliè

Context: Moliè, vlastním jménem Jean-Baptiste Poquelin, (15. ledna 1622 – 17. února 1673) byl francouzský herec, spisovatel a dramatik období francouzského klasicismu, "věku Ludvíka XIV.". Syn měšťana, proti vůli rodiny se stal komediantem. Původně byl členem kočovné společnosti, později si založil svoji vlastní divadelní společnost. Brzy se svými hrami proslavil, především mezi chudinou. Zabýval se tzv. nízkým dramatem, především komedií a fraškou. Protože ve svých hrách kritizoval a zesměšňoval společnost (předváděl mravy své doby), dostával se do častých sporů s královským dvorem. Jeho hry se dodnes objevují na jevištích. Moliè patří k nejslavnějším dramatikům éry francouzského i světového klasicismu. Začínal jako herec v kočovné společnosti, později se stal ředitelem vlastního kočovného souboru, se kterým cestoval po třináct let po francouzském venkově. Poté, co se proslavil, účinkoval také na královském dvoře, kde často spolupracoval s hudebním skladatelem Jeanem-Baptistem Lullym. Moliè se věnoval zejména tzv. nízkým literárním žánrům (satira, bajka, komedie, fraška). Jeho díla byla v tehdejší době velmi odvážná zejména v kritice mravů a společenských poměrů své doby. V satirických veselohrách zesměšňoval pokrytectví, šlechtu a její snobskou morálku a v neposlední řadě v 17. století zatracovanou církev.

Question: V kterém uměleckém směru žil francouzský spisovatel a umělec Moliere?

Answer: klasicismu


Právnická fakulta Masarykovy univerzity

Context: Právnická fakulta Masarykovy univerzity (PrF MU) je jedna z devíti fakult Masarykovy univerzity. Založena byla spolu s celou univerzitou v Brně roku 1919. V meziválečném období se proslavila školou normativní teorie práva, v roce 1950 byla zrušena a obnovena roku 1969. Sídlí v klasicizující budově na Veveří, nabízí vysokoškolské právní vzdělání na bakalářské (Bc.), magisterské (Mgr. a JUDr.) i doktorské (Ph.D.) úrovni a ve srovnání všech čtyř českých veřejných právnických fakult je pravidelně hodnocena jako nejlepší z nich. Související informace naleznete také v článku Seznam děkanů Právnické fakulty Masarykovy univerzity. Tradice univerzitní výuky práva na Moravě pochází z konce 17. století, v Brně se ale právo přednášelo jen v krátkém období 1778–1782, kdy sem byla přeložena olomoucká univerzita. Po zrušení její právnické fakulty v roce 1855 vznikla citelná potřeba existence nejen právnických studií, veškeré snahy o zřízení druhé české univerzity, která by byla situována do moravského hlavního města Brna a samozřejmě měla svou právnickou fakultu, v nichž se mj. angažoval tehdejší profesor a pozdější československý prezident T. G. Masaryk, však vyšly naprázdno. Bylo tomu tak zejména kvůli odporu Němců, kteří chtěli zachovat převážně německý charakter města, pouze některé právní obory byly vyučovány na české technice. Až po vzniku československé republiky mohla být tato myšlenka uskutečněna, roku 1919 vznikla Masarykova univerzita se sídlem v Brně a její právnická fakulta spolu s lékařskou zahájily výuku ještě ve školním roce 1919/1920. Prvním děkanem se stal František Weyr, profesorský sbor dále tvořili Bohumil Baxa pro právní dějiny, Josef Vacek pro srovnávací pravovědu a církevní právo, Karel Engliš pro ekonomické nauky, Jaromír Sedláček pro občanské právo, Jaroslav Kallab pro trestní právo a Rudolf Dominik pro správní a zpočátku i římské právo. Problémem však bylo umístění fakulty, své provizorní sídlo našla v budově bývalého alumnátu na Antonínské 1 v Brně (dnes rektorát VUT).

Question: V kterém roce vznikla Právnická fakulta Masarykovy univerzity?

Answer: 1919


Lagoa dos Patos

Context: Lagoa dos Patos Lagoa dos Patos satelitní snímek Lagoa dos PatosPoloha Světadíl Jižní Amerika Stát Brazílie Brazílie Stát Rio Grande do Sul Zeměpisné souřadnice 31°4′18″ j. š., 51°28′35″ z. d. Rozměry Rozloha 10 144 km² Délka 265 km Šířka 60 km Objem 30 km³ Max. hloubka 7 m Prům. hloubka 3 m Ostatní Typ laguna Nadm. výška 5 m n. m. Přítok vody Rio Jacuí ou Lago Guaíba, Rio Camaquã, Sã Gonçalo Odtok vody průtok do Atlantského oceánu Ostrovy 5 Sídla Porto Alegre multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Lagoa dos Patos je mělké lagunové jezero ve státě Rio Grande do Sul na jihovýchodě Brazílie. Má rozlohu 10 144 km². Je 265 km dlouhé a maximálně 60 km široké. Nachází se v nadmořské výšce 5 m a dosahuje maximální hloubky 7 m. Při průměrné hloubce 3 m má celkový objem 30 km³. Vodní režim Lagunu napájejí řeky Rio Jacuí ou Lago Guaíba, Rio Camaquã a Sã Gonçalo, která přitéká z jezera Lagoa Mirim. Voda odtéká úzkým průtokem do Atlantského oceánu Fauna a flóra Na laguně je rozvinutý rybolov. Osídlení pobřeží V severozápadní části leží město Porto Alegre. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Lagoa dos Patos na portugalské Wikipedii. Literatura V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „П“. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lagoa dos Patos na Wikimedia Commons Autoritní data: VIAF: 239218136

Question: Jaké je jazero Lagoa dos Patos?

Answer: mělké lagunové jezero


Split

Context: Split (italsky Spalato) je město ve střední Dalmácii na chorvatském pobřeží Jaderského moře. S 210 000 obyvatel druhé největší město Chorvatska a správní středisko Splitsko-dalmatské župy. Byl založen na sklonku 3. století římským císařem Diokleciánem, který si zde postavil svůj palác, do paláce se po jeho smrti nastěhovali okolní obyvatelé. Po vpádu Slovanů do Dalmácie přetrval Split pod správou Byzance a stal se jedním z center zbývající latinské populace. Slované potomkům římských měšťanů v Dalmácii říkali Latini. Byzantská říše v oblasti postupně ztrácela vliv a o strategicky významné město usilovala Benátská republika. Od roku 1069 pak byl součástí Chorvatského království, které později připadlo k Uhrám. V roce 1420 zde moc získala Benátská republika, a to na dalších 300 let; během této doby se zde rozvíjela humanistická kultura. Od roku 1797 až do vyhlášení Království SHS spadal pod Rakousko-Uhersko, byl hlavním městem Dalmatské provincie. Po roce 1929 a vytvoření Jugoslávie se stalo město centrem nově vzniklé bánoviny Primorje. Za 2. světové války byl obsazen italským fašistickým vojskem a Německem. Split je spolu s Rijekou a Zadarem hlavním chorvatským přístavem. Od roku 2004 vede ze Splitu do Záhřebu nová dálnice, díky níž je dalmatské pobřeží , také zde vede také Jadranská Magistrála , hlavně jeho jižní část, dostupnější.Split má také železnici,jezdí zde několikrát denně přímý vlak ze Záhřebu. Zbytky Diokleciánova paláce jsou centrem města a také jeho hlavním turistickým lákadlem, zařazeným v roce 1979 na Seznam světového dědictví UNESCO. Nejzajímavější jsou staré klenby a chodby pod městem. V okolí Splitu se na pobřeží moře nachází mnoho hotelů. Slovníkové heslo Split ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Split ve Wikimedia Commons Oficiální stránky města Splitu (chorvatsky a anglicky) Split.iNFO - Stránky města Splitu (chorvatsky a anglicky) Historical Complex of Split with the Palace of Diocletian (UNESCO) (anglicky) Split - podrobné informace (česky)

Question: Je Split jedním z hlavních chorvatských přístavů?

Answer: Split je spolu s Rijekou a Zadarem hlavním chorvatským přístavem.


Seznam olomouckých biskupů a arcibiskupů

Context: Návaznost olomouckého biskupství na jeden ze tří biskupských stolců, zřízených po roce 898 v rámci obnovení moravsko-panonské církevní provincie, je sporná. O olomouckých biskupech z 10. a 11. století až do roku 1063 jsou jen útržkovité zmínky v pramenech, datace je orientační. Jedním z prvních seznamů olomouckých biskupů je Granum catalogi praesulum Moraviae z první poloviny 15. století. == Biskupové před obnovením olomouckého biskupství == 869–885 svatý Metoděj – moravský arcibiskup biskup Wiching, který roku 890 z Velké Moravy odešel (někdy je uváděn nepravděpodobný Svatý Gorazd) arcibiskup a tři biskupové vysvěceni 899 898/900–? biskup z Říma 914–932 Jan (? ) uprázdněno (? ) 942–947 Silvestr (? ), † 961 947–976 spojeno s biskupstvím v Řezně (? ) 976–981 Vratislav (? ) 981–991 spojeno s biskupstvím v Řezně (? ) 991–1063 spojeno s biskupstvím v Praze (? ) == Olomoučtí biskupové == 1063–1085 Jan I.1086–1088 spojeno s biskupstvím v Praze (? )1088–1091 Vezel, kaplan krále Vratislava II. 1091–1096 Ondřej1096–1099 Jindřich (? )1097/1099–1104 Petr I. 1104–1126 Jan II. 1126–1151 Jindřich Zdík 1151–1157 Jan III. 1157–1172 Jan IV. z Litomyšle 1172–1182 Dětleb 1182–1184 Pelhřim 1184–1194 Kaim 1194–1199 Engelbert 1199–1201 Jan V. Bavor 1201–1240 Robert Angličan (donucen odstoupit) 1241–1245 Vilém, zvolený biskup 1241–1245 Konrád z Friedberka, jmenovaný biskup 1245–1281 Bruno ze Schauenburku 1281–1302 Dětřich z Hradce 1302–1311 Jan VI. z Valdštejna 1311–1316 Petr II. Andělův (Angeli) de Ponte Corvo, zvaný Bradavice 1316–1326 Konrád I. zv. Bavor 1326–1333 Jindřich Berka z Dubé 1334–1351 Jan VII. Volek (nelegitimní Přemyslovec-nemanželský syn Václava II.) 1351–1364 Jan Očko z Vlašimi (Jan VIII.) – poté byl pražským arcibiskupem 1364–1378,30.11.odstoupil, od 18. září 1378 kardinál-první Čech 1364–1380 Jan IX. ze Středy (1353–1364 biskup v Litomyšli) 1381–1387 Petr III. Jelito (1368–1371 biskup v Litomyšli) 1387 Jan X. (Lucemburský), (1380–1387 biskup v Litomyšli, 1387–1394 patriarcha akvilejský) 1388–1397 Mikuláš z Riesenburka 1398–1403 Jan XI. Mráz 1403–1408 Lacek z Kravař 1409–1412 Konrád II. z Vechty (1412/13-1421/31 pražský arcibiskup,od 1421 husitský-suspendován a 1425 definitivně zbaven úřadu) 1412–1416 Václav Králík z Buřenic 1416–1430 kardinál Jan XII. Železný1416–1418 (Aleš z Březí) – prosazoval ho Václav IV., ale biskupem se nikdy nestal, v l.1418/20-1442 (do smrti) biskup v Litomyšli1430–1434 Kuneš ze Zvole (Konrád III.)

Question: Jak se jmenuje jeden z prvních seznamů olomouckých biskupů?

Answer: Granum catalogi praesulum Moraviae


Mezinárodní svaz ochrany přírody

Context: V květnu 2008 měla 500 členů a vedl ji předseda Taghi Farvar. Komise pro zákony o životním prostředí Commission on Environmental Law (CEL): CEL rozšiřuje legislativu o životním prostředí, vyvíjí nové právní koncepty a nástroje a pomáhá společnostem ve využívání legislativy pro ochranu a udržitelný rozvoj. V květnu 2008 měla 800 členů a vedla ji předsedkyně Sheila Abed. Komise pro přežití druhů Species Survival Commission (SSC): SSC radí Svazu s technickými aspekty zachování druhů a mobilizuje síly na ochranu těch druhů, kterým hrozí vyhubení. Vydává Červený seznam ohrožených druhů IUCN. V květnu 2008 bylo jeho členy přes 7000 odborníků na ohrožené druhy a biodiverzitu z celého světa, předsedkyní byla Holly Dublin. Světová komise pro chráněná území World Commission on Protected Areas (WCPA) Sekretariát Členové a komise spolupracují s placeným sekretariátem, který tvoří přes 1100 zaměstnanců v 62 zemích. Generální ředitelkou je od ledna 2015 ekoložka a ekonomka Inger Andersen. (Od 2. ledna 2007 byla generální ředitelkou Julia Marton-Lefè — světově uznávaná odbornice, která v USA a ve Francii studovala historii, ekologii a plánování životního prostředí. Na postu vystřídala ekologa Achima Steinera, který se v červnu 2006 stal výkonným ředitelem Programu životního prostředí OSN (UNEP).) Hlavní výstupy Mezi nejvýznamnější produkty a služby IUCN patří:

Question: Jaká je zkratka Mezinárodního svazu ochrany přírody?

Answer: IUCN


Tádžikistán

Context: Řeky, které pramení ve středních výškách a níže mají zdroj především v tajícím sněhu, dešti a podzemních vodách a největší průtok mají v březnu až květnu. Řeky se využívají pro zavlažování a k získávání hydroenergie. Jezera se nacházejí především v Pamíru a v Hisóro-Álajském pohoří. Největší je Karakul. Jezera Sarezské a Jašilkul vznikla zavalením údolí. Jedno z nejkrásnějších jezer vzniklých závalem Iskanderkul se nachází v Hisórském hřbetě. V Tádžikistánu se nacházejí velké přehrady: Kajrakkumská, Nurecká, Farchadská. Nejdelším horským ledovcem Asie je Fedčenkův ledovec v pohoří Pamír a je 71 km dlouhý. Přehradní nádrž Róghun má největší hráz na světě (306 m). === Podnebí === Podnebí je kontinentální s horkým suchým létem a chladnou zimou. Průměrná lednová teplota v Dušanbe je 1 °C, ale v horách -25 °C, červencová 28 °C, na horách 0 °C. Průměrný roční úhrn srážek je 100 mm, na horách 1 400 mm. == Obyvatelstvo == Tádžikové jsou indoárijského původu, i když většina okolních etnik jsou původu mongolského. Tádžičtina patří do íránské větve jazyků. Okolo 65 % obyvatel jsou Tádžikové. Nejvýznamnější menšinou jsou Uzbeci (24 %), kteří v některých oblastech tvoří drtivou většinu obyvatel. Rusové tvoří nyní pouze 1,1 % obyvatel a jejich počet se díky emigraci stále snižuje. V roce 1989 tvořili Rusové 7,6% obyvatel. Dalšími etniky jsou například Tataři či Kyrgyzové. Počet Ukrajinců a Němců silně poklesl v důsledku emigrace. Obyvatelé jsou převážně muslimští sunnité, v zemi žijí také menšiny ismailitů a křesťanů.

Question: Do jaké větve jazyků patří tádžičtina?

Answer: do íránské


Moravské Budějovice

Context: Moravské Budějovice (německy Mährisch Budwitz; česky do roku 1869 Budějovice) jsou město v okrese Třebíč v kraji Vysočina, 19 km jižně od Třebíče, na dopravní spojnici mezi Jihlavou a Znojmem na potoce Rokytka. Střední nadmořská výška města je 465 m n. m. Jsou také obcí s rozšířenou působností. Součástí města jsou části Jackov, Lažínky, Vesce a Vranín. Ve městě žije přibližně 7 400 obyvatel. Sousedními obcemi sídla jsou Zvěrkovice, Blížkovice, Rácovice, Domamil, Dědice, Komárovice, Častohostice, Litohoř, Nové Syrovice, Blatnice a Lukov. == Historie == První zmínka o Moravských Budějovicích pochází z roku 1231, městečko bylo zmíněno v listině, kde se oznamuje, že papež Řehoř IX. bere pod svoji ochranu vdovu po Přemyslu Otakarovi I. i jejími věnnými statky. Její jméno bylo Konstancie Uherská. Městečko tehdy leželo na tzv. Haberské stezce. Pravděpodobně ve městě existoval i opevněný hrad a ke konci 13. století bylo datováno založení tržiště v prostorách dnešního centrálního náměstí.

Question: Jsou Moravské Budějovice obcí s rozšířenou působností?

Answer: Jsou také obcí s rozšířenou působností.


Rakouská škola

Context: Termoekonomie Zelená ekonomie Americká institucionální škola A mnohem více... z • d • e Rakouská škola je škola ekonomického myšlení vzniklá v 19. století v dílech vídeňských ekonomů Carla Mengera, Friedricha von Wiesera a Eugena von Böhm-Bawerka. Z toho důvodu se jí říká „rakouská škola“, ačkoliv dnes rakouští ekonomové působí v mnoha státech. Vliv rakouské školy zasahuje i do jiných vědeckých oblastí, do filosofie, etiky a práva a představuje tak ve společenských vědách ucelený myšlenkový proud. Od ostatních ekonomických škol myšlení se odlišuje zejména svou metodologií, jejíž podstatou je analýza lidského jednání (praxeologie)[1] a využívání deduktivní logiky. [2] Je skeptická k využívání empirických metod v ekonomii (zejména statistickým metodám a laboratorním experimentům), avšak někteří její moderní představitelé se jim nebrání. V současnosti je alternativním proudem k hlavnímu ekonomickému proudu představovanému neoklasickou syntézou. Politicky se její představitelé většinou řadí k klasickému liberalismu či libertarianismu. Čelní představitel rakouské školy Friedrich August Hayek získal v roce 1974 Cenu Švédské národní banky za rozvoj ekonomické vědy na památku Alfreda Nobela. Vývoj Rakouská ekonomická škola vznikla v roce 1871, kdy její zakladatel, rakouský ekonom Carl Menger (1840–1921) vydal průkopnické dílo Základy národohospodářské nauky.[1] Spolu s W. S. Jevonsem a Léonem Walrasem, avšak nezávisle na sobě, se stali tvůrci marginalistické revoluce, která znamenala ukončení dominance klasické politické ekonomie a změnu paradigmatu v ekonomické vědě. Ve svém díle Menger položil základy teorie mezního užitku a na jejím základě vysvětlil další ekonomické problémy. Menger do ekonomie především vrátil ty ekonomické principy, které byly v důsledku nástupu Adama Smithe zapomenuty.

Question: Čím se rakouská škola odlišuje od ostatních ekonomických škol?

Answer: zejména svou metodologií, jejíž podstatou je analýza lidského jednání


Praha

Context: Výstavba sídlišť začala v padesátých letech a výrazně se urychlila v 60. letech. Původní zástavba byla někde nahrazena panelovými domy. V letech 1960, 1968, 1970 a 1974 bylo k Praze připojeno dalších celkem více než 60 obcí. V roce 1968 do Prahy vtrhla vojska Varšavské smlouvy (SSSR, Polska, Maďarska, Bulharska a NDR) a zahájila okupaci, která trvala až do sametové revoluce. V 60. a 70. letech se zmodernizovaly důležité dopravní stavby jako letiště a hlavní nádraží, začalo se budovat metro a takzvaný ZÁKOS – systém kapacitních městských komunikací, z nichž jedna oddělila Národní muzeum od Václavského náměstí. Na protest proti potlačování svobod a pasivnímu přístupu veřejnosti po okupaci Československa armádami států Varšavské smlouvy se tam 16. ledna 1969 upálil Jan Palach. Pro obyvatele byla na zelených loukách okolo Prahy budována panelová sídliště (největší z nich je Jižní Město). Postupující ekonomický úpadek země zasáhl i Prahu, což se projevilo v zanedbaném vzhledu města i ve zhoršování služeb. Praha se stala centrem sametové revoluce, která ukončila mocenský monopol komunistické strany. Zavedením standardních vztahů se západoevropskými zeměmi se Praha ještě více otevřela turistice. Rozvoj soukromého vlastnictví a podnikání se nakonec projevil ve zkvalitnění služeb a také v opravě chátrajících budov v samém historickém jádru města. Individuální automobilová doprava, která před rokem 1990 nebyla tak intenzivní jako v mnohých městech západní Evropy, rychle rostla, a to vedlo k rychlému zhoršení dopravní situace ve městě. Počet cestujících MHD vzrostl od roku 2001 z 1,104 miliard na 1,186 miliard lidí v roce 2017, z toho 461 miliónů cestovalo metrem. Nejvytíženější stanicí metra je I. P. Pavlova, nejvytíženější tramvajovou linkou linka číslo 22.

Question: Kdy se upálil Jan Palach?

Answer: 16. ledna 1969


Thomas Alva Edison

Context: Thomas Alva Edison (11. února 1847, Milan, Ohio, USA – 18. října, 1931 West Orange, New Jersey, USA) byl americký vynálezce a podnikatel. Na jeho jméno je vedeno 2332 patentů, další tisíce jich registrovaly jeho firmy. Mezi nejznámější Edisonovy vynálezy patří fonograf (předchůdce gramofonu) a mylně je k nim počítána i žárovka, kterou ovšem pouze zdokonalil a nechal si patentovat. Edison je také zakladatelem dodnes vydávaného prestižního časopisu Science. V roce 1886 se přestěhoval do menšího města West Orange (asi 45 000 obyvatel), ve státě New Jersey na východním pobřeží USA. Zde vybudoval Glenmont – rozsáhlý areál výzkumných pracovišť, jehož celková rozloha činí 5,5 hektaru. Ten je dnes spravován jako národní památka Edison National Historical Site. Hlásil se ke křesťanskému vyznání, vynikal svojí podnikavostí, pracovitostí a cílevědomostí. Byl dvakrát ženatý, z každého manželství měl tři děti. Společně se svojí druhou manželkou je pochován v Glenmontu ve West Orange, v místech, kde strávil podstatnou část svého života. V den jeho pohřbu 21. října 1931 byly na Edisonovu počest v USA zhasnuty všechny žárovky. Neměl lehké dětství. Od malička byl hodně nemocný, do školy chodil pouze krátce. Už jako chlapec se velmi zajímal o přírodní vědy.

Question: Jakého časopisu se stal Edison zakladatelem?

Answer: časopisu Science


Bydhošť

Context: Bydhošť (polsky Bydgoszcz [bydgošč], německy Bromberg) je hlavní město Kujavsko-pomořského vojvodství v severním Polsku na soutoku řek Brdy a Visly. Je osmým největším polským městem a v roce 2014 zde žilo přes 358 000 obyvatel, s aglomerací má přes 470 000 obyvatel. Ve městě od roku 1968 sídlí Univerzita Kazimíra Velikého. == Historie == Původně zde byla slovanská rybářská osada. První písemná zmínka pochází z roku 1238. V roce 1331 ji obsadil Řád německých rytířů, ale roku 1343 připadla opět polskému králi Kazimíru Velikému. Ten Bydhošti 19. dubna 1346 udělil městská práva. V následujícím období se ve městě začali usazovat Židé. V 15. a 16. století bylo významným centrem obchodu s pšenicí. Na konci polsko-švédské války bylo město v roce 1629 dobyto a značně poškozeno vojskem švédského krále Gustava II. Adolfa. Švédy bylo opakovaně dobyto ještě v letech 1656 a 1657. Ze zdejšího hradu zůstala pouze zřícenina a obydleno bylo pouze 94 domů. 6. listopadu 1657 zde byla uzavřena smlouva mezi polským králem Janem Kazimírem II. Vasou a braniborským kurfiřtem Fridrichem Vilémem I. o postupu proti Švédům. Při prvním dělení Polska v roce 1772 město připadlo Prusku a bylo přejmenováno na Bromberg. Fridrich II. Veliký provedl velkou přestavbu Bydhoště a nechal vybudovat 25 km dlouhý Bydhošťský kanál spojující Vislu a Odru. Bydhošť se tak stala významným obchodním centrem. Po porážce Napoleona se Bydhošť Tylžským mírem stala součástí Varšavského knížectví a v letech 1815–1848 Poznaňského velkovévodství a pak opět připojena k Prusku. V roce 1910 zde žilo 57 700 obyvatel, z nichž 84 % bylo Němců a 16 % Poláků.

Question: Sídlí v polském městě Bydhošť univerzíta?

Answer: Ve městě od roku 1968 sídlí Univerzita Kazimíra Velikého.


Bohemia Rhapsody

Context: Motorová vyhlídková loď Bohemia Rhapsody byla roku 2015 vyrobena pro Pražskou paroplavební společnost a.s. a společnost Prague Boats s.r.o. v německé lodenici v Derbenu. Jedná se o jednu z nejmodernějších lodív Praze na Vltavě. Pluje okružní vyhlídkové plavby, ale je využívána také pro různé společenské a firemní akce, na něž je pronajímána. == Historie == Loď Bohemia Rhapsody navazuje na úspěšný projekt lodi Grand Bohemia, která v Praze pluje od roku 2014 a jejíž koncept byl využit i pro stavbu lodi Bohemia Rhapsody. Zakázka na stavbu lodi Bohemia Rhapsody byla zadána společností Prague Boats s.r.o. a Pražskou paroplavební společností a.s. německé loděnici Bolle v Derbenu. Přáním zadavatele byla loď vyhovující provozu na vyhlídkových plavbách v Praze, která bude navíc ekologická a nehlučná. Design lodi navrhl Marcel Bolle a úpravy interiéru provedla architektka Vera Hampl. Stavba lodi trvala od 1.10.2014 do dokončení 30.4.2015 přesně 212 dní. V dubnu 2015 loď poprvé vyplula na vodu. Cesta po Labi dlouhá 538 km z německého Derbenu do Prahy trvala pod vedením 3 kapitánů 4 dny. Bohemia Rhapsody byla Praze slavnostně představena v ekologickém přístavišti na Kampě 7. května 2015 a v pátek 15. května 2015 byla slavnostně pokřtěna kardinálem Dominikem Dukou, arcibiskupem pražským a primasem českým. Kardinál Duka požehnal loď Bohemia Rhapsod [online]. Praha: Prague Boats, rev. 2015 [cit. 2015-11-10]. Dostupné online. Loď rozšířila flotilu právě při příležitosti výročí 150 let od založení Pražské paroplavební společnosti. == Technický popis == Loď Bohemia Rhapsody je jednopalubová loď, tzv. aquacabrio, s vyvýšenou panoramatickou kormidelnou, která je zastřešena posuvnou prosklenou střechou. Tuto střechu je možná kdykoli podle potřeby během chvíle odsunout a vytvořit vyhlídkovou slunnou palubu, nebo ji naopak zatáhnout a vytvořit tak krytý lodní salon. Navíc výkonná klimatizace zajišťuje perfektní viditelnost i během deštivého počasí. Celoroční provoz lodi je možný právě díky klimatizaci, ale i solárnímu temperování a větrání. Paluba lodi je izolovaná od hluku a vibrací motoru. Technické parametry motoru splňují nejpřísnější evropské normy. Chod motoru je tichý a s mimořádně nízkými emisními hodnotami.

Question: Jaká loď byla přáním zadavatele vyhovující provozu na vyhlídkových plavbách v Praze?

Answer: ekologická a nehlučná


Klement Gottwald

Context: Klement Gottwald (23. listopadu 1896 Heroltice - 14. března 1953 Praha) byl československý komunistický politik, jenž od roku 1929 zastával úřad poslance Národního shromáždění, po druhé světové válce vykonával nejdříve funkci premiéra ve své první a druhé vládě. Čtyři měsíce po převzetí moci komunisty v roce 1948 byl zvolen prezidentem Československa. Je přímo odpovědný za smrt mnoha desítek svých odpůrců i nevinných lidí (mezi nimi i dr. Milady Horákové). Klement Gottwald se narodil v Herolticích u Vyškova jako nemanželský syn chudé zemědělské dělnice Marie Gottwaldové. Jeho narození je ale zapsáno v rodné matrice pro Dědice a jako adresa narození je uvedeno Dědice 102. Před první světovou válkou se vyučil ve Vídni truhlářem, zároveň se účastnil činnosti mezi sociálnědemokratickou mládeží. Klement Gottwald byl ženatý s Martou Gottwaldovou, která podobně jako on pocházela z chudé rodiny sedláka a byla také nemanželským dítětem. I když jeho žena při něm stála a byla jeho věrnou společnicí, nikdy nevstoupila do KSČ. Měli spolu dceru Martu. V letech 1915-1918 byl vojákem rakousko-uherské armády. Traduje se, že bojoval v bitvě u Zborova, což by znamenalo, že zde stál i proti budoucímu generálu a prezidentu Ludvíku Svobodovi, který bojoval na straně čs. legií. Podle vojenského historika Aleše Knížka to sice nelze vyloučit, ale ani potvrdit.

Question: Čím se vyučil Klement Gottwald?

Answer: truhlářem


Karel Hynek Mácha

Context: Na této skladbě intenzivně pracoval na přelomu let 1835 a 1836, ale dochoval se náčrt básně již z roku 1834. Máj byl jedinou knihou, která mu vyšla za jeho života. Musel ji však vydat sám. Tisk provedla pražská tiskárna Jana Spurného. Máj byl vydán 23. dubna 1836. Všech 600 výtisků se brzy rozprodalo. Máj je věnován Hynku Kommovi (1790-1875), pražskému měšťanovi, pekařskému mistru, pozdějšímu radnímu, s nímž byl zřejmě Máchův otec v obchodním styku. K básni je připojen autorův výklad, určený patrně pro cenzuru. Mnohovrstevnatá báseň má 4 zpěvy a 2 intermezza. Básnický jazyk, plný metafor, oxymór a dalších prostředků, líčí tragický příběh, k němuž autora patrně inspirovala reálná událost z roku 1774. Tehdy v Rozprechticích u Dubé došlo k otcovraždě. Máchovi událost vyprávěl hostinský Kampe z Doks. Tematické "zužování" Máje na píseň lásky, oslavu přírody či líčení romantického příběhu je zavádějící, avšak ve zjednodušujících výkladech Máje nikoli řídké. Máj je inspirativním, meditativním dílem, které sice těží z motivů lásky, přírody, vlasti, ale jehož myšlenkové zázemí se dotýká otázek spíše metafyzických (především druhý zpěv skladby). Soudobá domácí kritika (Josef Kajetán Tyl, Josef Krasoslav Chmelenský) pro Máj nenašla pochopení (absence národnostního apelu, údajné kopírování Byrona atd.). Máj se však šířil v opisech a definitivní rehabilitaci mu přinesla generace Májovců. Dnes je Máj jednou z nejvydávanějších českých knih. Mnohá vydání ilustrovali naši výtvarníci: Mikoláš Aleš, Karel Svolinský, Toyen, Jan Zrzavý, Cyril Bouda, Jan Koblasa, Pavel Sukdolák. Navštěvoval divadelní představení česká i německá. Sám ochotnicky vystupoval ve Stavovském a Kajetánském divadle, kde v letech 1834 až 1835 vystoupil v 16 hrách (především Klicperových a Štěpánkových). Jako student univerzity musel vystupovat pod pseudonymy: Milihaj, Chám, Hynek. V tisku (Česká včela) byl Mácha nejvíce chválen (Chmelenským) za výkon v roli Jindřicha Prachatického v Klicperově Blaníku. Sám se také pokoušel o dramatickou tvorbu. Svědčí o tom dochované zlomky historických dramat, vzniklých mezi lety 1831 a 1833. Jmenují se Bratři, Král Fridrich, Boleslav, Bratrovrah. Žádnou divadelní hru však nikdy nedokončil. Mácha byl vášnivý cestovatel. Chodil většinou pěšky a vyhledával zejména romantická místa spojená s historií a krásy přírody.

Question: Jaké motivy se vyskytují v Máji?

Answer: lásky, přírody, vlasti


Zájmeno

Context: Zájmeno (dříve také místojmení, náměstka, pronomen, z latinského pro-nomen - "za-jméno") je jedním z plnovýznamových ohebných slovních druhů. Jde v podstatě o uzavřenou skupinu výrazů. Ve větě obvykle zastupují podstatná jména nebo přídavná jména a mají tak zpravidla funkci podmětu, předmětu nebo přívlastku. == Typy zájmen == Zájmena se obvykle dělí na: zájmena osobní (též personalia) - já, ty, on, ona, ono, my, vy, oni, ony, ona a zvratné zájmeno se zájmena přivlastňovací (též posesiva) - můj, tvůj, jeho, její, náš, váš, jejich a zvratné zájmeno svůj zájmena ukazovací (též demonstrativa) - ten, tento, tenhle, onen, takový, týž, tentýž, sám zájmena tázací (též interogativa) - kdo? , co? , jaký? , který? , čí? zájmena vztažná (též relativa) - kdo, co, jaký, který, čí, jenž zájmena záporná (též negativa) - nikdo, nic, nijaký, ničí, žádný zájmena neurčitá (též indefinitiva) - někdo, nějaký, některý, lecco, něčí, něco – jsou tvořena pomocí kombinace předpony (ně-, lec-, leda-, kde-, málo-, málokdy užívané zřídka-, sotva , bůhví- apod.) nebo přípony (-si, -koli, -koliv) a tázacího zájmena == Osobní zájmena == U osobních zájmen je zpravidla morfologicky odlišeno podmětové a předmětové užití a to dokonce i v jazycích, které nepoužívají skloňování - např. anglické I (já) - me (mě).

Question: Jaká je definice zájmen?

Answer: plnovýznamových ohebných slovních druhů


Speed painting

Context: Speed painting Tento článek potřebuje úpravy. Můžete Wikipedii pomoci tím, že ho vylepšíte. Jak by měly články vypadat, popisují stránky Vzhled a styl, Encyklopedický styl a Odkazy. Je navrženo začlenění celého obsahu tohoto článku do článku Rychlokresba. Odsud tam pak má vést přesměrování. K návrhu se můžete vyjádřit v diskusi. Speed Painting je výkon, vypracovaný převážně v digitální podobě, ve kterém se umělec snaží dle předem určených metod vytvořit své dílo v co nejkratším možném čase. Speed Painting není zcela to samé jako takzvané "time-lapse video". Speed Painting se často uplatňuje v zábavním průmyslu, hlavně mezi umělci, kteří si říkají tzv. "Concept Artists". Popularita a zájem o Speed Painting se v současné době výrazně zvýšil hlavně díky internetové prezentaci Johna Locka (seriál Lost) od umělce jménem Nico Di Mattia. Odkazy Reference Převzato ze Sphere Design Související články Časosběr Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Speed painting na Wikimedia Commons Speed-painting.info - Galerie speed painting videí Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty.

Question: Kde se Speed painting nejčastěji uplatňuje?

Answer: Speed Painting se často uplatňuje v zábavním průmyslu, hlavně mezi umělci, kteří si říkají tzv. "Concept Artists".


Purpurová

Context: Červenější je barva magenta, která se někdy do češtiny také překládá jako "purpurová", například u barevného modelu CMYK a v podobném technickém názvosloví. Původně lat. purpura (česky nach) označovalo barvivo získávané z některých mořských plžů, zejména z čeledi ostrankovití, například z ostranky jaderské. Její produkcí byla ve starověku proslulá syro-palestinská pobřežní oblast, která podle akkadského a řeckého pojmenování barvy získala názvy Kanaán a Foiníkie. Nejkvalitnější týrský purpur (císařský purpur) oblékala nejvyšší elita jako symbol společenského postavení. V běžné mluvě může být termín purpurová použit pro označení většího počtu barevných odstínů. Purpurová není spektrální barva, ale extraspektrální barva – nemůže být generována světlem jediné vlnové délky. Kardinálský purpur je tradiční symbolické označení pro hodnost kardinála podle barvy šatu (mozetta, klobouk), které jsou však červené.

Question: Jaká barva označuje červenou barvu s výrazným podílem fialové?

Answer: Purpurová


Emma Watsonová

Context: 2012–současnost V roce 2012 se objevila ve filmové adaptaci stejnojmenného románu Charlieho malá tajemství. V roce 2013 si zahrála po boku Setha Rogena a Jamese Franca ve filmu Apokalypsa v Hollywoodu a ve filmu natočeného podle skutečné události Bling Ring: Jako VIPky. V roce 2013 natočila film Noe. V roce 2013 byla zvažována do role Popelky ve stejnojmenném filmu, roli nakonec získala Lily James. Ve stejném roce byla jmenovaná magazínem GQ Ženou roku. V roce 2015 si zahrála ve thrillerech Kolonie a Regresión. Oba filmy získaly převážně negativní reakce od kritiků. V roce 2017 získala roli Krásky ve filmu Kráska a zvíře, po boku Dana Stevense jako zvířete. Film se stal druhým nejvýdělečnějším filmem roku 2017 s výdělkem přes 1,2 miliardy dolarů. Je čtrnáctým nejvýdělečnějším filmem všech dob. Ve stejném roce měl také premiéru film The Circle, ve kterém hrála po boku Toma Hankse. V srpnu 2018 bylo oznámeno, že získala roli Meg March ve filmové adaptaci Grety Gerwigové Malé ženy. Modeling S rostoucím věkem se Emma Watsonová začala čím dál tím více zajímat o módu. Prohlásila, že módu považuje za velmi podobnou umění, které studovala ve škole. V roce 2008 britský tisk uvedl, že by měla nahradit tvář Keiry Knightleyové pro módní značku Chanel. Tato informace však byla zcela popřena oběma stranami. V červnu 2009 potvrdila Watsonová, že se stane partnerkou a tváří nové kampaně společnosti Burberry. Později se objevila také na módní přehlídce Burberry 2010 Jaro/Léto po boku svého bratra Alexe, muzikantů George Craiga, Matta Gilmoura a Maxe Hurda. Filmografie RokNázevRolePoznámky 2001Harry Potter a Kámen mudrcůHermiona Grangerová 2002Harry Potter a Tajemná komnataHermiona Grangerová 2004Harry Potter a vězeň z AzkabanuHermiona Grangerová 2005Harry Potter a Ohnivý pohárHermiona Grangerová 2007Harry Potter a Fénixův řádHermiona Grangerová

Question: Kdo hrál Hermionu Grangerovou ve filmech o Harrym Potterovi?

Answer: Emma Watsonová


Války o rakouské dědictví

Context: 120 000 Rakušanů26 400 Britů14 630 Nizozemců7 840 Sardiňanů Války o rakouské dědictví je souhrnné označení pro války z let 1740 až 1748, které vypukly po smrti římského císaře Karla VI., když Bavorsko a Sasko odmítly uznat Pragmatickou sankci a nástupnictví Marie Terezie v Habsburské monarchii a pruský král Fridrich II. vznesl územní nároky na Slezsko. Zpočátku bylo předmětem sporů také nástupnictví na císařském trůnu, o který usilovali bavorský Karel Albrecht a manžel Marie Terezie František Štěpán. Války se rozrostly v mnohostranný konflikt, do něhož se na jedné či druhé straně zapojily další evropské mocnosti – především Francie, Velká Británie a Španělsko. Jednotlivým zemím šlo nejen o územní zisky (na úkor Habsburské monarchie), ale i o mocenské postavení v Evropě. Boje o Slezsko bývají také nazývány jako slezské války. Hlavním výsledkem válek potvrzeným v Cášském míru bylo pro Habsburskou monarchii (Rakousko) uznání nástupnictví Marie Terezie za cenu ztráty většiny Slezska ve prospěch Pruska. Ve stejném období došlo k dalším dvoustranným konfliktům, které bývají pojímány jako samostatné války – jednalo se o koloniální války Španělska s Velkou Británií (válka o Jenkinsovo ucho 1739), Velké Británie s Francií a dále o švédsko–ruskou válku (1741–1743). Do kontextu těchto bojů bývá řazeno i jakobitské povstání ve Skotsku. Pozadí a příčiny Mapa Evropy před rokem 1740, kdy bylo Slezsko jednou ze zemí Koruny České Během války o španělské dědictví uzavřel tehdejší císař Leopold I. se svými syny dohodu o nástupnictví označovanou tradičně jako Pactum mutuae succesionis.

Question: Jaký byl výsledek válek o rakouské dědictví?

Answer: uznání nástupnictví Marie Terezie za cenu ztráty většiny Slezska ve prospěch Pruska


Laskavé bohyně

Context: Román Laskavé bohyně (francouzsky Les Bienveillantes) je kniha amerického autora Jonathana Littella. V originále byl vydán v roce 2006, v češtině pak vyšel v roce 2008. V roce svého vydání získala kniha prestižní Cenu francouzské Akademie a Goncourtovu cenu. Devítisetstránková kniha je historickou fikcí založenou na skutečných událostech 2. světové války. V podobě pamětí pojednává o životě nacistického úředníka Maximiliena Aueho, o jeho roli v systematickém vyhlazování Židů a o jeho vnímání této role. Hned na začátku knihy staví čtenáře před otázku, na kterou po dočtení knihy často neexistuje jednoznačná odpověď: jak by reagovali a jak by se chovali oni sami, kdyby se dostali do situace, ve které se nacházel Aue. Netradiční není jen námět knihy (a absence morálního hodnocení Aueho skutků), ale rovněž struktura knihy. Je rozdělena na sedm částí, které neobsahují žádné podkapitoly. Tok textu je rozdělen do (v poměru k délce knihy) malého počtu odstavců, časté je využití dlouhý složitých vět, které zabírají dvě a více stránek. 26. února 2016 byla divadelní adaptace románu uvedena v české premiéře Divadlem pod Palmovkou. V úvodu je představena hlavní postava, autor vzpomínek, ve stručnosti je nastíněn jeho život po 2. světové válce a důvody rozhodnutí sepsat paměti. Následuje popis historických i fiktivních událostí - jeho práce v Einsatzgruppen na Ukrajině, masakr v Babi Jaru (v českém vydání knihy figuruje jinak méně používaný český ekvivalent Babí rokle), zdravotní dovolená na Krymu, následné nasazení v bitvě u Stalingradu. , záchrana po vážném zranění, ke kterému ve Stalingradu došlo, rekonvalescence v Berlíně, návštěva u matky v jižní Francii, práce na ministerstvu vnitra zahrnující návštěvy koncentračních táborů, události v Maďarsku včetně plánování transportů maďarských Židů, bombardování Berlína, návštěvu u sestry v Pomořanech, návrat do obleženého Berlína a následný útěk do Francie.

Question: Kdo napsal knihu Laskavé bohyně?

Answer: Jonathana Littella


Bakteriologie

Context: Bakteriologie (ze starořeckého β bakterion a λ logos) je věda, předmětem jejíhož zájmu je stavba, životní styl, systém a identifikace bakterií. Je dílčí disciplínou mikrobiologie. Kromě jiného se také zabývá patogenními bakteriemi a tak poskytuje důležité informace pro medicínu. Základy bakteriologie položil Louis Pasteur v 19. století. == Historie == Antoni van Leeuwenhoek už v roce 1677 při svých pozorováních mikroskopem popsal mikroorganismy. Dalšími významnými vědci v oboru byli Lazzaro Spallanzani, Louis Pasteur, Ferdinand Cohn, Martinus Willem Beijerinck, Sergej Vinogradskij a Albert Kluyver. Průkopníky lékařské bakteriologie byli Joseph Lister, Louis Pasteur, Paul Ehrlich a Robert Koch, kteří položili základy pro úspěšný boj s nemocemi pomocí antibiotik a vakcín. === První popisy bakterií === 1873: Mycobacterium leprae – Gerhard Armauer Hansen 1875: Clostridium chauvoei (syn. C. feseri) – Johann Feser 1876: Bacillus anthracis – Robert Koch 1877: Clostridium septicum – Louis Pasteur, Jules Joubert 1879: Neisseria gonorrhoeae – Albert Neisser 1880: Salmonella typhi – Karl Joseph Eberth, Erysipelothrix muriseptica – Robert Koch 1882: Mycobacterium tuberculosis – Robert Koch; Burkholderia mallei (syn. Malleomyces m.) – Friedrich Loeffler a Wilhelm Schütz; Streptococcus pyogenes – Friedrich Fehleisen 1883: Vibrio cholerae – Robert Koch; Corynebacterium xerosis – Albert Neisser a S. Kuschbert 1884: Corynebacterium diphtheriae – F. Loeffler; Clostridium tetani – Arthur Nicolaier 1885: Mycobacterium smegmatis – E. Alvarez a Ernst Tavel; Salmonella choleraesuis – Daniel Elmer Salmon; Corynebacterium pseudotuberculosis – Edmond Nocard 1886: Streptococcus pneumoniae (syn. Diplococcus p.) – Albert Fraenkel a Anton Weichselbaum; Erysipelothrix rhusiopathiae – F. Loeffler 1887: Neisseria meningitidis – Anton Weichselbaum; Corynebacterium pseudodiphthericum – Franz Adolf Hofmann; Streptococcus agalactiae – E. Nocard a Hyacinthe Mollereau 1888: Salmonella enteritidis – August Gärtner 1891: Salmonella typhimurium – Friedrich Loeffler 1892: Micrococcus epidermidis – William Henry Welch; Moraxella catarrhalis (syn. Branhamella catarrhalis, Neisseria c.) – Seifert a Richard Pfeiffe; Clostridium perfringens – William Henry Welch a George Nuttal 1893: Arcanobacterium pyogenes – Adrien Lucet

Question: Kdo položil základy bakteriologie?

Answer: Louis Pasteur


Daugava

Context: Daugava Daugava řeka v severním BěloruskuZákladní informace Délka toku 1020 km Plocha povodí 87 900 km² Průměrný průtok 700 m³/s Světadíl Evropa Pramen Valdajská vrchovina 56°51′19,95″ s. š., 32°32′30,08″ v. d. 221 m n. m. Ústí Rižský záliv 57°3′40″ s. š., 24°1′20″ v. d. 0 m n. m. Protéká Lotyšsko Lotyšsko, Bělorusko Bělorusko, (Vitebská oblast) Rusko Rusko (Tverská, Smolenská oblast) Úmoří, povodí Atlantský oceán, Baltské moře, Povodí Daugavy (Bělorusko 48,14%, Lotyšsko 34,38%, Rusko 16,11%, Litva 1,38%, Estonsko ~0,01%)[1] Některá data mohou pocházet z datové položky. Daugava, také zvaná Západní Dvina, (lotyšsky Daugava, rusky З Д, bělorusky Д, německy Düna, polsky Dźwina, livonsky Vē, estonsky Väina) je řeka pramenící ve Valdajské vrchovině v Rusku (Tverská, Smolenská oblast). Protéká Běloruskem (Vitebská oblast) a ústí do Rižského zálivu Baltského moře v Lotyšsku. Je 1020 km dlouhá (z toho 352 km v Lotyšsku). Povodí má rozlohu 87 900 km². Průběh toku Daugava v Rize Pramení na Valdajské vysočině v nadmořské výšce 221 m západně od pramenů Volhy. Charakteristické pro reliéf povodí řeky je střídání přibližně stejně velkých vysočin (Vitebská, Haradocká, Latgalská, Vidzemská) a širokých nížin (Polacká, Východolotyšská, Středolotyšská). Celé povodí se nachází v oblasti nadbytečných srážek. Řeka začíná jako mělký potok, který protéká jezera Dvinec a Ochvat-Žadanje. Poté se rozšiřuje až na 15 m a teče v hlubokém říčním údolí mezi strmými břehy. Tento charakter si dolina zachovává téměř po celé délce toku, pouze ve vzdálenosti 150 km od pramene je na krátkém úseku málo výrazná v místech, kde protéká jezery Luka a Kalakuckým.

Question: Jaká je délka toku Daugava v kilometrech?

Answer: 1020


Itálie

Context: V procesu neregulérního zaměstnávání cizinců, které se v osmdesátých letech 20. století podle odhadů týkalo půl milionu až milionu osob, byli nejsilněji zastoupeni imigranti z Maroka a Tuniska. K nim se přidávali skupiny z bývalých italských kolonií v Africe /hlavně Somálsko a Eritrea/ i z jiných oblastí světa - od Latinské Ameriky /např. Brazílie/ až po Asii. Část imigrantů pocházela z Rumunska. Urbanizace dosahuje 67 %. V Itálii je mnoho měst s více než sto tisíci obyvateli. Tabulka ukazuje počet obyvatel u deseti nejlidnatějších italských měst. Řím (Roma) (2 774 000 obyvatel) Milán (Milano) (1 256 000 obyvatel) Neapol (Napoli) (1 004 000 obyvatel) Turín (Torino) (. 903 000 obyvatel) Palermo (687 000 obyvatel) Janov (Genova) (610 000 obyvatel) Bologna (374 000 obyvatel) Florencie (Firenze) (356 000 obyvatel) Bari (. 317 000 obyvatel) Catania (313 000 obyvatel) Benátky (Venezia) (272 000 obyvatel) Převažující národnost je italská (94 %), avšak někteří Italové pocházejí z jiného národa a mají jiný mateřský jazyk. Týká se to Sardů na Sardinii, hovořících sardsky, Rétorománů u východní části hranic se Švýcarskem, hovořících rétorománsky, Tyrolanů na severu u hranic s Rakouskem, hovořících německy, a Provensálců na západě u hranic s Francií, hovořících francouzsky. Přistěhovalci pocházejí především z bývalých kolonií, Libye, Somálska, Etiopie a Albánie, ale i z Maroka. V souvislosti s arabským jarem a válkou v Sýrii je Itálie vystavena náporu všemožných migrantů z arabských zemí, kteří se do země snaží dostat přes středozemní moře. V Itálii má největší podíl katolické obyvatelstvo (85-90 %). Je to dáno historií a velký vliv má i samotný Vatikán a osobnost papeže (v současnosti Argentinec italského původu František). Ostatní obyvatelé jsou většinou ateisté nebo valdenští evangelíci a jen malá část tvořená především přistěhovalci vyznává islám. 1. leden - Nový rok (Capodanno) 6. leden - Tři králové (Epifania) Pasquetta - Velikonoční pondělí (pohyblivý. svátek) 25. duben - Den osvobození (Festa della Liberazione) 1. květen - Svátek práce (Festa del Lavoro) 15. srpen - Nanebevzetí Panny Marie (Ferragosto) 1. listopad - Svátek. všech svatých (Ognissanti) 8. prosinec - Neposkvrněné početí Panny Marie (Immacolata Concezione) 25. prosinec - Narození páně (Natale) 26. prosinec - Svátek sv. Štěpána (Santo Stefano) Související informace naleznete také v článku Italská kuchyně.

Question: Jaké náboženství je v Itálii nejrozšířenější?

Answer: katolické


Laskavé bohyně

Context: Kniha zahrnuje rovněž popis Aueho incestního vztahu s jeho sestrou a jeho bisexuální sklony (včetně sexuálních fantazií). Kniha popisuje řadu známých událostí - Aue často nedokončí vyprávění o nějaké takové události s tím, že si čtenář v případě zájmu tyto informace může najít v jiné knize. Bývalý nacistický úředník, hlavní postava a vypravěč knihy, pocházející z německo-francouzské rodiny. Dětství strávil ve Francii, odkud odešel na univerzitu do Německa, kde vstoupil do NSDAP a stal se členem SS. S příchodem 2. světové války postupně stoupá po kariérním žebříčku, což zahrnuje i jeho účast na "konečném řešení". Aueho nejbližší přítel, nacistický úředník se schopností být ve správný čas na správném místě, sám Aue se o něm v knize zmíní, že je schopen se vyskytnout na správném místě chvilku před správným momentem a poté se jen vést na vlně změn nahoru. Zachrání Auemu život při evakuaci ze Stalingradu a pomáhá mu v jeho kariéře. V knize se rovněž vyskytuje řada skutečných osob, ať už se jedná o nejvyšší nacistické pohlaváry, nebo o členy SS. Jako příklad je možné uvést Reichsführera Heinricha Himmlera, Rudolfa Hösse, ministra Alberta Speera nebo důstojníka SS Otto Ohlendorfa. Originální název: Les Bienveillantes Rok vydání: 2006 Nakladatel: Gallimard České vydání: 2008, Odeon Překladatel: Michala Marková Počet stran (v češtině): 868 ISBN (ČR): 978-80-207-1278-3 iDnes.cz: Laskavé bohyně - kniha, kterou dočtete s pauzami na zvracení iDnes.cz: Ukázka z knižní senzace Laskavé bohyně

Question: Ve kterém roce byla v češtině vydaná kniha Laskavé bohyně?

Answer: 2008