Stephen Fry

Context: Stephen John Fry (* 24. srpna 1957, Londýn) je britský herec, komik, spisovatel, televizní moderátor a filmový režisér. Poprvé se kulturně zviditelnil televizní produkcí herecké skupiny Cambridge Footlights Review jménem The Cellar Tapes, jež se uskutečnila roku 1982. Známým se stal převážně svou tvorbou s Hughem Lauriem v komickém duu známém jako Fry and Laurie. Nejznámějším televizním počinem této dvojice byl šestadvacetiepizodový televizní komediální seriál A Bit of Fry and Laurie sestávající z krátkých skečů. S Hughem Lauriem také hrál v televizním seriálu Jeeves and Wooster inspirovaném knihami P. G. Wodehouse. Fry je také úspěšným spisovatelem. Na tomto poli debutoval roku 1991 románem The Liar. Další z jeho populárních knih byla například autobiografie pokrývající jeho prvních dvacet let života Moab is my Washpot, vydaná roku 1997. V roce 2010 se rozešel po 14letém partnerském vztahu s Danielem Cohenem. Fry trpí bipolární poruchou a v roce 2012 se pokusil o sebevraždu. Na přelomu let 2014 a 2015 ohlásil zasnoubení s 27letým partnerem Elliottem Spencerem. Obrázky, zvuky či videa k tématu Stephen Fry ve Wikimedia Commons Osoba Stephen Fry ve Wikicitátech Stephen Fry v Česko-Slovenské filmové databázi Stephen Fry v Internet Movie Database (anglicky)

Question: Kdy se narodil Stephen Fry?

Answer: 24. srpna 1957


Salpn

Context: Salpn Salpn Strukturní vzorec Obecné Systematický název 2,2'-{1,2-propandiylbis[nitrilo(E)methylyliden]}difenol Ostatní názvy N,N′-ethylenbis(salicylimin) Sumární vzorec C17H18N2O2 Identifikace Registrační číslo CAS 257636-52-5 PubChem 7210 SMILES OC1=CC=CC=C1/C=N/CC(C)/N=C/C2=CC=CC=C2O InChI 1S/C17H18N2O2/c1-13(19-12-15-7-3. -5-9-17(15)21)10-18-11-14-6-2-4-. 8-16(14)20/h2-9,11-13,20-21H,10H2,1H3/b18-11+,19-12+ Vlastnosti Molární hmotnost 282,34 g/mol Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). Některá data mohou pocházet z datové položky. Salpn je běžně používaný zkrácený název chelatačního činidla N,N′-bis(salicyliden)-1,2-propandiaminu (systematicky nazývaného 2,2'-{1,2-propandiylbis[nitrilo(E)methylyliden]}difenol. Používá se jako aditivum do motorových olejů. Strukturu čistého salpnu je možné popsat jako salen, na jehož ethylenový můstek je navázána methylová skupina. Podobně jako salen často vytváří konjugovanou zásadu salpn2−, která vzniká odtržením dvou protonů z hydroxylové skupiny. Ve vzorcích komplexů se tento anion často značí „(salpn)“. Zkratka „salpn“ se také někdy používá pro strukturní izomer N,N‘-bis(salicyliden)-1,3-diaminopropan a jeho konjugovanou zásadu.[1] Výroba a příprava Salpn se vyrábí kondenzační reakcí 1,2-diaminopropanu se salicylaldehydem: 2C6H4(OH)CHO + CH3CH(NH2)CH2NH2 → [C6H4(OH)CH]2CH3CHNCH2N + 2H2O Použití Salpn se používá jako aditivum v motorových olejích, kde zachytává ionty kovů, které by znehodnocoavqaly palivo katalyzováním růzmých oxidačních reakcí. Látky jako je salpn vytváří s kovy stabilní komplexy, čímž snižují jejich katalkytickou aktivitu. I když salpn tvoří stabilní komplexy s mnoha kovy, jako například mědí, železem, chromem a niklem, tak je oblíbenou přísadou do motorových olejů především díky schopnosti zachytávat měď. Měď má v palivu největší katalytickou aktivitu a salpn s ní tvoří velmi stabilní komplex.[2] Salpn se používá častěji než salen, a to díky lepší rozpustnosti v nepolárních rozpouštědlech. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Salpn na anglické Wikipedii. ↑ K. Rajender Reddy, M. V. Rajasekharan, and J.-P. Tuchagues (1998): "Synthesis, Structure, and Magnetic Properties of Mn(salpn)N3, a. Helical Polymer, and Fe(salpn)N3, a Ferromagnetically Coupled Dimer(salpnH2 = N,N‘-bis(Salicylidene)-1,3-diaminopropane)". Inorganic Chemistry, volume 37, issue 23, pages 5978–5982. DOI:10.1021/ic971592yJe zde použita šablona {{DOI}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.↑ D. A. Evans; S. J. Miller; T. Lectka; P. von Matt. Chiral Bis(oxazoline)copper(II) Complexes as Lewis Acid Catalysts for Enantioselective Diels-Alder Reaction. Journal of the American Chemical Society. 1999, s. 7559–7573. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Chemie

Question: Jaký je sumární vzorec chalatačního činidla salpn?

Answer: C17H18N2O2


Parní stroj

Context: poháněn tlakem páry a nikoli atmosféry. Tím se podstatně zvýšil výkon i účinnost, protože stroj mohl pracovat s párou o vyšším než atmosférickém tlaku. Z dalších vynálezů jmenujme převod přímočarého pohybu pístu na otáčivý pomocí klikového mechanismu nebo Wattův odstředivý regulátor, který udržoval stálé otáčky stroje. V 19. století se parní stroj stal nejvýznamnějším zdrojem energie jak v průmyslu, tak v dopravě. Proto se tomuto století také říká století páry. Dopravě kralovaly vlaky tažené parními lokomotivami, vody brázdily parníky, průmyslové podniky měly stroje poháněné transmisemi od centrálního parního stroje, na polích se objevily parní oračky, parní mlátičky a parní lokomobily. Povrch silnic pak upravovaly parní válcovačky resp. parní válce. První parní stroj a parní automobil v českých zemích vznikl na počátku 19. století, kdy ho sestrojil František Josef Gerstner. Ve 20. století význam parního stroje postupně upadal. Z dopravy byl vytlačen spalovacím motorem s vnitřním spalováním a z průmyslu elektrickými stroji a parní turbínou. Nejdéle sloužily těžní parní stroje, které v některých dolech vydržely až do devadesátých let 20. století (viz Muzeum Krásno). V současnosti je možné se s provozem parních strojů setkat především u nostalgických jízd parních lokomotiv. V průmyslu se také používaly speciální stroje podobné či konstrukčně příbuzné parnímu stroji. Byla v nich využívána přímočará hnací síla přenášená na pracovní nástroj z pístu jednoduchého parního stroje. Jednalo se o parní kladiva, parní buchary či parní lisy a podobná strojní zařízení.

Question: Jaký stroj sestrojil František Josef Gerstner?

Answer: První parní stroj a parní automobil v českých zemích


Natalie Portmanová

Context: Známá se však stala až především díky roli královny Padmé Amidaly v prequelové trilogii Hvězdných válek (Star Wars). Během natáčení Hvězdných válek Natalie, která prohlásila "raději budu chytrá, nežli filmová hvězda," dokončila bakalářské studium psychologie na Harvard University. V roce 2005 získala Zlatý glóbus v kategorii Nejlepší herečka ve vedlejší roli za roli ve filmu Na dotek, za kterou byla nominována i na Oscara ve stejné kategorii. V květnu 2008 byla nejmladší porotkyní na 61. ročníku filmového festivalu v Cannes. Její režijní debut Eve otevřel v roce 2008 v pořadí 65. ročník Benátského filmového festivalu. V roce 2010 získala Zlatý glóbus v kategorii nejlepší herečka v hlavní roli za film Černá labuť a za tentýž film získala téhož roku i cenu BAFTA a Oscara v kategorii Nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli. Natalie Portmanová se narodila v Jeruzalémě v Izraeli. Její otec, Avner Hershlag, je izraelský lékař specializující se na plodnost a reprodukční lékařství (konkrétně na reprodukční endokrinologii) a její matka, Shelley Stevens, je americká žena v domácnosti, která je zároveň její agentkou. Předci její matky byli Židé z Rakouska a Ruska, zatímco předci jejího otce byli Židé, kteří do Izraele podnikli aliju z Polska a Rumunska. Její prarodiče z otcovy strany zahynuli ve vyhlazovacím táboře Auschwitz-Birkenau a její v Rumunsku narozená prababička byla britskou špionkou během druhé světové války. Její rodiče se seznámili v židovském studentském centru na Ohio State University, kde její matka prodávala lístky. Její otec se poté vrátil do Izraele a dopisoval si s její matkou, se kterou se nakonec oženil, když za ním o několik let později do Izraele přijela. Když byly Portmanové tři roky, tak se rodina přestěhovala do Spojených států, kde její otec získal lékařské vzdělání. Rodina nejprve žila ve Washingtonu, kde Portmanová chodila do židovské denní školy Charlese E. Smitha, poté se v roce 1988 přestěhovala do Connecticutu, a nakonec se v roce 1990 natrvalo usadila na newyorském Long Islandu.

Question: V kterém státě se narodila herečka Natalie Portmanová?

Answer: Izraeli


Josef Záruba-Pfeffermann

Context: Projektoval dalekohledy a observatoř v Ondřejově.Jeho syn Quido Záruba (1899–1993) byl inženýrským geologem, syn Libor Záruba (1909–2004) stavitelem přehradních nádrží (vodní nádrž Slapy), zeť Vojtěch Krch (1892–1966) byl architektem, zeť Pavel Bořkovec (1894–1972) hudebním skladatelem. == Československá vlajka == Josef Záruba-Pfeffermann byl členem ústavního výboru Národního shromáždění, který měl dne 30. března 1920 vybrat vhodný návrh pro státní vlajku Československa. Současně byl rovněž předkladatelem několika návrhů, které ale nebyly komisí doporučeny. == Projekční a stavební firma == Projekční a stavební firma Ing. Josef Záruba-Pfeffermann a spol. provedla řadu významných staveb, například: 1920–1922 Areál Výzkumného ústavu cukrovarnického Střešovice (dnes sídlo Fyzikálního ústavu Akademie věd České republiky) Budova Výzkumného ústavu zemědělského (dnes sídlo Ústavu organické chemie a biochemie AV ČR, v. v. i.) letecký hangár ve Vajnorech budova Ústředí tabákové režie, Praha, Vinohrady IV. úsek železniční dráhy Púchov - Horní Lideč 2. úsek železniční dráhy Banská Bystrica - Diviaky včetně stavby několika tunelů 7. úsek železniční dráhy Tišnov - Německý BrodFirma se také podílela na realizaci rozsáhlých staveb, jako byly: Sociální ústavy hlavního města Prahy Sanatorium Ústřední sociální pojišťovny ve Vyšných Hágách, Slovensko Budova Elektrických podniků v Praze 7 Opevňovací práce pro Ministerstvo národní obranyFirma projektovala a provedla i různé odvodňovací a kanalizační stavby. Prováděla i průzkumné práce pro první projekt pražské podzemní dráhy. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Záruba-Pfeffermann ve Wikimedia Commons Autor Josef Záruba-Pfeffermann ve Wikizdrojích Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Záruba-Pfeffermann Josef Záruba-Pfeffermann v Revolučním národním shromáždění Nekrolog v Národní politice Pobytové přihlášky pražského policejního ředitelství (konskripce) 1850-1910, Pfeffermann Josef 1869

Question: Jak se jmenoval český a československý architekt, politik, člen České strany pokrokové a meziválečný poslanec Revolučního národního shromáždění?

Answer: Josef Záruba-Pfeffermann


Socialistický svaz mládeže

Context: Tyto pak svolávaly své konference. == Sjezdy == === I. sjezd SSM ČSSR 1972 === Ve dne 8. – 10. září 1972 proběhl český sjezd SSM, 666 delegátů zastupovalo 410 000 členů SSM. Předsedou českého ústředního výboru (ČÚV) SSM byl zvolen Jindřich Poledník. Ve dnech 15. – 17. září 1972 následoval slovenský sjezd SSM, předsedou slovenského ÚV SSM byl zvolen Michal Zozulák. Celostátní I. sjezd SSM ČSSR proběhl ve dnech 27. – 30. září 1972 v Praze ve Sjezdovém paláci Parku kultury a oddechu Julia Fučíka. Sjezdu se zúčastnilo 1 285 delegátů a 520 hostů, vedoucí státní a straničtí činitelé KSČ, zástupci mládežnických organizací ze 32 zemí světa, delegace Světové federace demokratické mládeže (SFDM) a zástupci Mezinárodního svazu studentstva (MSS). Sjezd přijal některé úpravy ve Stanovách, např. upravil formulaci o vztahu SSM ke KSČ: "...SSM vychází ve své činnosti z programu KSČ a je jejím aktivním pomocníkem.", dále pak upravil formulaci činnosti SSM: "SSM neustále upevňuje socialistickou jednotu všech sociálních a věkových skupin čs. mládeže." Předsedou ÚV SSM byl zvolen Juraj Varholík. II. sjezd SSM ČSSR 29. září - 2. října 1977 Praha (8. – 10. 9. 1977 SSM v ČSR, 15. 9. – 17. 9. 1977 sjezd SSM v SSR), 1974-1977 předseda ÚV SSM Jindřich Poledník, 1977–1982 předseda ÚV SSM Miroslav Dočkal III. sjezd SSM ČSSR 1. – 3. října 1982 Praha, předsedou ÚV SSM Jaroslav Jenerál IV. sjezd SSM ČSSR 2. – 4. říjen 1987 Praha, předsedou ÚV SSM Vasil Mohorita === Mimořádný sjezd SSM 1990 === Mimořádný sjezd SSM se konal ve dnech 27. a 28. ledna 1990 v Praze. Sjezd rozhodl o zániku SSM s tím, že právním pokračovatelem se stává Svaz mladých (SM), který byl dne 23. dubna 1990 zaregistrován ve smyslu ustanovení § 2 zákona č. 68/1951 Sb., o dobrovolných organizacích a shromážděních. == Transformace SSM == Po sametové revoluci zastával prodemokratický blok vysokoškoláků názor, že by svaz (mládežnický moloch) měl být zrušen. Dokonce se tak na přelomu let 1989/90 někde na místní úrovni i stalo. Na centrální úrovni panoval jiný názor. Předsedovi Ústředního výboru SSM se tak na mimořádném sjezdu SSM v lednu 1990 podařilo zastánce likvidace odstranit, přijmout vnějškově demokratizační stanovy a přejmenovat socialistický svaz na Svaz mládeže.

Question: Jakou zkratku má Socialistický svaz mládeže?

Answer: SSM


Japonské válečné zločiny

Context: Dalším příkladem je bitva o Jičang v říjnu 1941, ve které 19. dělostřelecký regiment pomáhal 13. brigádě japonské jedenácté armády 1 000 granáty žlutého plynu a 1 500 červeného proti čínským jednotkám. Tato oblast byla plná čínských civilistů, které nebylo možné evakuovat. V oblasti bylo okolo 3 000 čínských vojáků a 1 600 bylo zasaženo. Japonská zpráva uvedla, že "účinek plynu se zdá být značný".[53] V roce 2004 Jošimi a Juki Tanaka v australských národních archivech objevili dokumenty, které dokazují, že na kajských ostrovech v souostroví Moluky byl v listopadu 1944 na australských a holandských zajatcích testován plynný kyanid.[54] Mučení válečných zajatců Australský zajatec, Sgt. Leonard Siffleet, zajatý na Nové Guineji, těsně před setnutím japonským důstojníkem, 1943. Japonské císařské síly široce využívaly mučení na vězních. Obvykle ve snaze rychle shromažďovat vojenské informace. [55] Mučení vězni bývali později často popraveni. Bývalý japonský armádní důstojník, který sloužil v Číně, Uno Šintaro, uvedl, „ Hlavním prostředkem, jak se dostat k informacím, bylo získat je výslechem vězňů. Mučení bylo nevyhnutelnou nutností. Vraždění a pohřbívání přirozeně následuje. Můžete to udělat, protože nebudete odhalen. Věřil jsem a jednal tímto způsobem, protože jsem byl přesvědčen o tom co dělám.

Question: Z jakého důvodu užívaly japonské císařské síly mučení na vězních?

Answer: Obvykle ve snaze rychle shromažďovat vojenské informace


Josef Palas

Context: Josef Palas (22. července 1915 – ???) byl český a československý politik Komunistické strany Československa a poúnorový poslanec Národního shromáždění ČSR. == Biografie == Ve volbách roku 1954 byl zvolen za KSČ do Národního shromáždění ve volebním obvodu Bruntál-Šternberk. V parlamentu setrval až do konce funkčního období, tedy do voleb roku 1960. K roku 1954 se profesně uvádí jako ředitel osmileté školy v obci Dvorce na Moravě.Jeho synem je český politik ČSSD Jaroslav Palas. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === (česky) Josef Palas v parlamentu

Question: Jaký poslanec Národního shromáždění ČSR byl Josef Palas?

Answer: poúnorový


Sardel obecná

Context: Sardel obecná (Engraulis encrasicolus) je mořská rybka z čeledi sardelovitých žijicí v Atlantiku, Středozemním a Černém moři. Popis Široká ústa sardele obecné Dospělí jedinci dorůstají obvykle délky 10–15 cm, nicméně někteří z nich mohou dosahovat délky až 20 cm.[2][3] Mají protáhlé, úzké a zploštělé tělo, jehož boky jsou pokryty cykloidními šupinami stříbrné barvy, hřbet je naopak modrozelený.[3] Podél těla se někdy táhne pruh kovové barvy. Horní čelist je špičatá a podlouhlá, tudíž zcela přesahuje úzkou čelist dolní.[4] Ústa jsou na velikost této ryby poměrně velká a široká.[5] Počet ploutevních paprsků na hřbetní ploutvi se pohybuje kolem 15–18, u řitní 20–26.[3] Hlavní potravou těchto ryb jsou planktonoví korýši.[4] Migrace sardelí je se dá dobře odhadnout právě díky planktonu a závisí na jeho množství.[6] Význam Sardel obecná je významná hospodářská ryba. V kuchyni je známá jako delikatesa pod názvem ančovičky. Používají se v rostlinném oleji ve formě filetů či oček s kapary. V obchodní síti jsou nejčastěji prodávány pod názvem sardelová očka. Odkazy Reference ↑ The IUCN Red List of Threatened Species 2021.1. 25. března 2021. Dostupné online. [cit. 2021-04-08]↑ Sardel obecná | Moulík.cz. www.moulik.cz [online]. [cit. 2021-04-01]. Dostupné online. 1 2 3 Sardel obecná Engraulis encrasicolus European anchovy - Mořské ryby. zivazeme.cz [online]. [cit. 2021-04-01].

Question: Jak se nazývá delikatesa připravovaná ze sardele obecné?

Answer: ančovičky


Remoska

Context: Její hlavní částí je víko se zabudovaným elektrickým odporovým topným drátem, se zaskleným kruhovým okénkem a otvory pro únik páry. Toto víko bylo dodáváno s aluminiovými hrnci různé hloubky (podle rozměrů pečené potraviny). Teplo z víka sálá shora a je též rozváděno po stěnách hrnce (nedochází k připalování odspodu). Původní Remoska byla velmi jednoduchá, bez regulace výkonu a bez vnější tepelné izolace hrnce. Vaření-pečení v Remosce je velmi snadné a jídla v ní připravená neztrácejí vodu, maso nevysychá a např. kuře pečené v běžné troubě nesnese srovnání s kuřetem připraveným v Remosce, ať jde o dnešní nebo tehdejší provedení. Původní Remoska bez skleněného okénka se ukázala být výhodnější, okénkem totiž unikala část tepla a střed pečené potraviny se tak snáze nedopekl. Remosku vytvořil počátkem padesátých let Oldřich Homuta, který prototyp dále vylepšoval se svými spolupracovníky. První remoska tak nesla označení HUT (Homuta, Uher, Tyburec). Malá Homutova dílna byla znárodněna a připojena k podniku místního hospodářství REMOS (= revize, elektro, montáže, opravy, servis). (Podnik REMOS vyráběl například i držáky přístrojových pojistek). První Remosky se začaly sériově vyrábět ve Zdicích, protože zdejší podnik se specializoval na pečicí trouby (a jeho výrobky nesly značku ESČ již od roku 1926). V roce 1957 byla výroba přenesena do nového závodu v Kostelci nad Černými Lesy, kde se všech velikostí Remosky do roku 1991 vyrobilo 2,7 miliónu kusů. Pak zde byla výroba zastavena. Roku 1994 zakoupila ochrannou známku Remosky dvojice Blažek, Uličník, kteří založili také nový výrobní závod Remoska s.r.o. ve Frenštátě pod Radhoštěm. V roce 1999 byla zakoupena licence DuPont na postřik teflonovou vrstvou. Roku 2003 začal export do Velké Británie a vzápětí na to postupně do desítky zemí. Přes 50% výroby se exportuje. Cena znovuzrozené Remosky činí v roce 2014 cca Kč 3000,-, cena v šedesátých letech byla Kčs 180,- u menšího a 210,- u většího provedení. Slovníkové heslo remoska ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu Remoska ve Wikimedia Commons Web Remoska Web Kde bydlet

Question: Kde se vyráběly první remosky?

Answer: ve Zdicích


Chorvatsko

Context: Roku 2000 byla pozice prezidenta zákonem oslabena a Chorvatsko přešlo na systém parlamentní, v němž výkonnou moc drží především premiér a vláda, zvaná Rada ministrů. Vláda je odpovědná parlamentu, který je jednokomorový a nazývá se Sabor. Prezident republiky (Predsjednik Republike) je hlavou státu, je přímo volený občany a jeho mandát trvá pět let. Ústava dává jedné osobě možnost být zvolen pouze dvakrát. Prezident je velitelem ozbrojených sil a má určitý vliv na zahraniční politiku. Prezidentkou Chorvatska je od roku 2015 Kolinda Grabarová Kitarovićová, jakožto první žena v historii. Vláda je vedena předsedou vlády, který má čtyři místopředsedy a šestnáct ministrů. Vláda má sídlo u Banského dvora v Záhřebu, hned naproti budově parlamentu. Současným předsedou vlády je od roku 2016 Andrej Plenković, předseda největší pravicové strany, která vedla většinu vlád od roku 1991, Chorvatského demokratického společenství.Jednokomorový parlament (Sabor) má zákonodárnou moc. Druhá komora existovala od roku 1993, ale v roce 2001 byla zrušena. Počet členů Saboru se může pohybovat od 100 do 160. Všichni jsou voleni lidovým hlasováním na čtyři roky. Zasedání Saboru se konají od 15. ledna do 15. července a od 15. září do 15. prosince. === Administrativní dělení === Chorvatsko se od roku 1992 dělí na 21 žup, ty se dále dělí na opčiny (v průměru kolem 10-20) které mají podobné postavení, jako české obce. == Ekonomika == Chorvatská ekonomika by se dala charakterizovat jako středně rozvinutá v rámci Evropy.

Question: Kdo se stal první prezidentkou Chorvatska?

Answer: Kolinda Grabarová Kitarovićová


Mladá fronta DNES

Context: Mladá fronta DNES (někdy psáno také Mladá fronta Dnes, zkráceně MF DNES, MF Dnes nebo MfD) je jeden z nejprodávanějších českých deníků. Noviny jsou registrované pod kódem ISSN 1210-1168. Začaly vycházet 1. září 1990, zvolením podobného názvu navázaly na list Mladá fronta, který byl před sametovou revolucí byl orgánem Ústředního výboru Socialistického svazu mládeže, a převzaly i jeho redaktory, know-how a čtenářskou základnu, avšak z právního hlediska jde o zcela jiný deník. Mladá fronta DNES vznikla revoltou kolektivu redaktorů v roce 1990, kteří k jejímu vydávání založili společnost M a F a.s. Ta v roce 1991 vytvořila společně s francouzskou firmou Socpresse společnost MaFra a.s., pod kterou deník, který měl být původně vyvlastněn jako majetek SSM, přešel a která byla od roku 1995 plně vlastněna německým koncernem Rheinisch-Bergische Druckerei- und Verlagsgesellschaft mbH. (RBDV). V roce 2013 koupil vydavatelství Andrej Babiš, resp. jeho firma Agrofert. Redakci tvoří centrální redakce v Praze a 14 regionálních redakcí. Šéfredaktorem deníku je od července 2014 Jaroslav Plesl. Komentátorem MF DNES je např. Miroslav Korecký nebo byl Teodor Marjanovič a další. Bývalý komentátor Martin Komárek odešel v roce 2013 do vrcholné politiky do hnutí ANO, které vede vlastník MF DNES. Noviny se zaměřují převážně na komentované zpravodajství a tematické přílohy. Noviny MF DNES jsou vydávané denně s výjimkou neděle ve formátu 310 × 230 mm s přílohami ve stejném formátu nebo v časopiseckém formátu A4. Vydání obsahuje regionální přílohu příslušného kraje nebo srovnatelné oblasti. Tištěný náklad se liší podle dne vydání od 134,3 tisíc do 287,2 tisíc výtisků. Denně je prodáno přibližně 144 tisíc výtisků (k dubnu 2016), z toho necelých 48 tisíc v pultovém prodeji a přes 89 tisíc formou předplatného. Týž vydavatel provozuje také internetový portál iDNES.cz, na němž jsou publikovány některé texty z tištěného deníku a naopak. Redaktoři Mladé fronty si vymohli, že již od pondělí 20. listopadu 1989 poskytovali relativně pravdivé informace o událostech, zatímco některá jiná média situaci stále ignorovala nebo bagatelizovala.

Question: Pod jakým kódem je registrovaná Mladá fronte DNES?

Answer: ISSN 1210-1168


SpaceX

Context: Společnost se tak stala historicky 1. soukromým subjektem, který z ryze privátních zdrojů vyvinul kapalinovou raketu a úspěšně s ní dosáhl oběžné dráhy Země. 4. června 2010 raketa Falcon 9 dopravila po startu z floridského mysu Canaveral maketu kosmické lodi Dragon na oběžnou dráhu ve výšce 250 km. 8. prosince 2010 byl uskutečněn první (bezpilotní) zkušební let kosmické lodi Dragon, když ji raketa Falcon 9 z téhož mysu dopravila na oběžnou dráhu (Dragon se od rakety Falcon 9 oddělila po 10 minutách), kde Dragon 3 hodiny manévrovala a nakonec se vrátila zpátky atmosférou a úspěšně přistála na hladině Tichého oceánu. 22. května 2012 byla z mysu Canaveral raketou Falcon 9 vynesena loď Dragon, aby se spojila s Mezinárodní vesmírná stanici (ISS), jejíž posádce nesla 521 kg nákladu jako zásoby potravin, oblečení a počítače. Je to první případ připojení soukromé vesmírné lodi k ISS, mluví se tak o nové éře dobývání vesmíru. 31. května 2012 skončila mise úspěchem. Modul Dragon přistál podle plánu v Tichém oceánu a dopravil ze stanice ISS na Zemi 660 kg nákladu. 7. října 2012 byla k ISS znovu raketou Falcon 9 vypuštěna kosmická loď Dragon s nákladem. 3. prosince 2013 s pomocí rakety Falcon dopravila na oběžnou dráhu Země ve výši 36 000 km telekomunikační satelit SES-8 patřící lucemburské společnosti SES. Cena za tuto službu je 55 milionů dolarů. 20. dubna 2014 se nákladní loď Dragon vynesená raketou Falcon 9 připojila k ISS s 2300 kg nákladu. Let byl uskutečněn po několika odkladech. Součástí letu byl test přistání prvního stupně nosné rakety na mořskou hladinu, stupeň přistál, zachránit se ho nepodařilo. 22. prosince 2015 úspěšně odstartovala modernizovaná verze Falconu 9 (1.2), která na oběžnou dráhu Země vynesla 11 satelitů. Součástí letu bylo přistání prvního stupně nosné rakety zpátky na pozemní plochu letiště. Let byl úspěšný a SpaceX se stala první společností, která dokázala vrátit první stupeň rakety na pevnou zem.

Question: Kdy společnost SpaceX poprvé dosáhla geosynchronní dráhy?

Answer: 3. prosince 2013


Tomáš Baťa

Context: Osobnosti - Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 35. TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století I. A–J. Praha ; Litomyšl: Paseka, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 56–57. VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 3. sešit : Bas–Bend. Praha: Libri, 2005. 264–375 s. ISBN 80-7277-287-2. S. 273–274. Bohumil Léhar: Dějiny Baťova koncernu, Státní nakl. politické literatury, Praha 1960 Miroslav Ivanov: Sága o životě a smrti Jana Bati a jeho bratra Tomáše, nakl. Lípa, Vizovice 1998 Eva Dvořáková: Batismus a Baťovci, Krajské nakl. Gottwaldov, Gottwaldov 1960 Josef Vaňhara: Příběh jednoho muže a jednoho města, vlastní vydání, Zlín Milan Zelený: Cesty k úspěchu – trvalé hodnoty soustavy Baťa, nakl. Čintámani, ISBN 80-239-8233-8 === Související články === Dějiny koncernu Baťa === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Tomáš Baťa ve Wikimedia Commons Osoba Tomáš Baťa ve Wikicitátech Autor Tomáš Baťa ve Wikizdrojích Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Tomáš Baťa Bibliografie k baťovským tématům, životopis Tomáše Bati a dobové fotografie Tomáš Baťa v Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století Jan Bata History Tomáš a Jan Antonín Baťovi – úvahy, vzpomínky, plány, projekty z dobových materiálů převzaté Nadace Tomáše Bati Bataville Vzpomínky na Tomáše Baťu Univerzita Tomáše Bati Baťovo muzeum v Torontu Lesy a statky Tomáše Bati Projev z roku 1930 - Archiv ČRo Tomáš Baťa: Úvahy a projevy audiokniha zdarma, Knihovna Univerzity Tomáše Bati ve Zlíně, čte Alfred Strejček

Question: Koho přezdívali král obuvi?

Answer: Tomáš Baťa


Láska

Context: Někdy se láskou rozumí jen zamilovanost, počáteční touha a emoční i sexuální přitažlivost. V širším smyslu se někdy hovoří i o lásce k sobě, což nemusí být egoismus. Právě proto, že se jedná o silný vztah ke druhému, může být z druhé strany také odmítnuta či zklamána: pak se hovoří o "nešťastné lásce". Mnohé případy nešťastné lásky jsou zaviněny nezralostí jedince a jeho osobnosti. Osobnost není vyvinuta a projektuje do partnera vlastnosti svých rodičů. V metaforickém smyslu se ovšem slovo láska někdy používá i pro jednostranný vztah pouhé chtivosti, mocenské ("láska k moci"), hospodářské ("láska k penězům") nebo sexuální. Spojení "prodejná láska" znamená ve skutečnosti směnu sexuální chtivosti a hospodářské potřeby a slovo je zde použito ironicky a mimo svůj vlastní význam. Z psychologického pohledu je láska primární lidskou potřebou, proto je také jedním z nejrozšířenějších námětů v umění – v knihách, filmech, divadelních hrách i v písních různých žánrů. Zvláštní místo zaujímá láska v některých náboženstvích a podle křesťanství je sám Bůh láskou. == Rozdělení významů == Objektivní rozdělení a popsání všech významů lásky prakticky není možné, protože vnímání lásky je velmi závislé na osobních vlastnostech a zkušenostech každého člověka. Velké rozdíly jsou také mezi kulturami a v čase (např. ve starověkém Řecku byla láska definována zcela odlišně). I přes velkou subjektivitu výkladů je ale možné rozlišit tyto obecné kategorie: === Interpersonální (mezilidská) láska === Nejčastěji se slovem láska popisuje interpersonální láska, neboli láska mezi lidmi.

Question: Čím je láska z psychologického pohledu?

Answer: primární lidskou potřebou


Praha hlavní nádraží

Context: Nádraží je v provozu od 14. prosince 1871, kdy z něj byl zahájen železniční provoz Dráhy císaře Františka Josefa na jih do Benešova, Tábora a Vídně. Tehdy se jmenovalo Nádraží císaře Františka Josefa. Roku 1872 v blízkosti nádraží Dráhy císaře Františka Josefa byla na samostatné stanici ukončena od severu Turnovsko-kralupsko-pražská dráha. Obě nádraží brzy splynula. Roku 1872 byla rovněž zprovozněna Pražská spojovací dráha v trase Smíchov (Česká západní dráha) – Praha (dnešní hlavní nádraží) – Hrabovka (napojení na Rakouskou severozápadní dráhu), čímž došlo k propojení nádraží čtyř různých společností. Vinohradským tunelem vedly dráhy do Vídně a na Smíchov samostatně, teprve po zdvojkolejnění spojovací dráhy v roce 1901 byly obě tratě propojeny již před vršovickým portálem. Původní budova nádraží byla postavena podle návrhu Vojtěcha Ignáce Ullmanna a Antonína Barvitia v novorenesančním slohu. 150 metrů dlouhá stavba se dvěma věžemi, halou s kazetovým stropem, restaurací, kancelářemi a 22 dveřmi vedoucími na nástupiště s mozaikovou dlažbou si vysloužila přezdívku zámecké nádraží. Vrchlického sady před nádražím byly založeny roku 1876. Původní budova ani kolejiště kapacitně přestávaly rozvoji železnice stačit.

Question: Kdo navrhl původní budovu hlavního nádraží v Praze?

Answer: Vojtěcha Ignáce Ullmanna a Antonína Barvitia


Pandelela Rinongová

Context: Londýn 2012 10m věž stříbro Rio de Janeiro 2016 10m věž synchro Pandelela Rinong Anak Pamg (* 2. března 1993 Bau) je malajsijská reprezentantka ve skocích do vody. Startovala na třech olympijských hrách: v roce 2008 obsadila ve skocích z věže 27. místo, v roce 2012 získala ve skocích z věže bronzovou medaili a v roce 2016 skončila na druhém místě v soutěži v synchronizovaném skoku spolu s Cheong Jun Hoong.[1] V roce 2012 byla vlajkonoškou malajsijské olympijské výpravy. Je první ženou, která vybojovala pro Malajsii olympijskou medaili, byla to také první medaile, kterou tato země získala v jiném sportu, než je badminton.[2] Na mistrovství světa v plavání získala čtyři bronzové medaile: v roce 2009, 2013 a 2017 v synchronizovaných skocích z věže a v roce 2015 v individuálních skocích z věže. Je také zlatou medailistkou z Her Commonwealthu 2010 a osminásobnou vítězkou Her jihovýchodní Asie. Na Univerziádě získala v roce 2011 stříbrnou medaili v individuální soutěži a bronzovou v synchronizovaných skocích. Je příslušnicí národa Bidajuhů žijícího ve státě Sarawak,[3] studuje sportovní management na Malajské univerzitě v Kuala Lumpuru. Je držitelkou vyznamenání Johan Bintang Kenyalang, v letech 2011, 2012 a 2015 byla zvolena v Malajsii sportovkyní roku.[4]

Question: Na kolika olympijských hrách startovala Pandelela Rinong?

Answer: na třech


Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Libčany)

Context: Česko Česko Kraj Královéhradecký kraj Obec Libčany Souřadnice 50°11′30,77″ s. š., 15°41′42,22″ v. d. Základní informace Církev římskokatolická Diecéze Královéhradecká Farnost Římskokatolická farnost Libčany Architektonický popis Stavební sloh románský Specifikace Stavební materiál kámen Další informace Kód památky 25587/6-637 (Pk•MIS•Sez•Obr) multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Kostel Nanebevzetí Panny Marie se nalézá na návrší na okraji obce Libčany v okrese Hradec Králové. Románský kostel spolu s areálem přilehlého hřbitova a zvonice tvoří dominantu obce a jejího okolí. Románský kostel je chráněn jako kulturní památka ČR. Národní památkový ústav tento kostel uvádí v katalogu památek pod rejstříkovým číslem ÚSKP 25587/6-637. Historie Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Libčanech je románský bezvěžový tribunový kostel s apsidou pocházející počátku 13. století. Kostel byl na přelomu 15. a 16. století přestavěn goticky, následně v roce 1608 renesančně a posléze barokně. Z počátku kostela se dochovalo románské zdivo, ústupkový portál s tympanonem a sloupy tribuny. To je znázorněno freskou od Josefa Kramolína či jeho žáka zasazenou v nice a obklopenou iluzivními sloupy. Do jižního pilíře triumfálního oblouku je vložen epitaf hraběte Jana Petra Straky z Nedabylic († 1720). Na konzole vystupující ze zdi je položen sarkofág s rodovým erbem opřeným o konzolu s dvěma orlími pařáty. O sarkofág se levou rukou opírá polopostava hraběte Straky oděného ve zbroji s dlouhou parukou na hlavě, který pravou rukou ovinutou pláštěm kyne směrem k oltáři. Za jeho zády klečí dítě s přesýpacími hodinami a lebkou v rukou. Nad hrabětem rozprostírá okřídlený stařec Chronos zvlněnou drapérii s latinsky psaným epitafem ze zlaceného písma. Naproti epitafu je na severním pilíři vítězného oblouku umístěna dřevěná kazatelna se stříškou zakončenou sochou Hospodina s knihou v ruce z první poloviny 19. století. U kostela je dále barokní márnice, novodobá zvonice a barokní fara. Areál je obklopen ohradní zdí.

Question: Je kostel Nanebevzetí Panny Marie chráněn jako kulturní památka?

Answer: Románský kostel je chráněn jako kulturní památka ČR.


Kostel všech národů

Context: Kostel všech národů Kostel všech národů Místo Stát Izrael Izrael Obec Jeruzalém, čtvrť At-Tur Lokalita Getsemanská zahrada Souřadnice 31°46′45,22″ s. š., 35°14′22,66″ v. d. Základní informace Církev Římskokatolická Provincie Jeruzalémský patriarchát Diecéze Latinský patriarchát jeruzalémský Architektonický popis Architekt Antonio Barluzzi Výstavba 1919–1926 Další informace multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Kostel všech národů (nazývaný také bazilika Agónie Páně, Basilica Agoniæ Domini) v Getsemanské zahradě v Jeruzalémě leží na západním úpatí Olivové hory v údolí řeky Cedron a náleží františkánské Kustodii Svaté země. Historie Interiér chrámu První kostel na tomto místě dal postavit císař Theodosius Veliký v letech 379–395, ale roku 614 byl zničen armádou perských Sásánovců a následným zemětřesením roku 750. V období křižáckého státu byl ve 12. století na jeho troskách postaven kostel nazvaný Bazilika Agónie, který zanikl roku 1345. Františkáni se pokoušeli již od 14. století získat tato místa, podařilo se jim to až v 17. století, ale se stavbou kostela mohli začít až po provedení vykopávek (od roku 1891), při nichž nalezli zbytky předchozích staveb. Na stavbu kostela podle projektu italského architekta Antonia Barluzziho se vybíraly finanční prostředky po celém světě, proto je dnes zván také Kostel všech národů. Literatura MAJERNÍK, Ján; SCHEIDOVÁ, Leopoldína. Spoznávajme Svätú zem pohľadom archológov a biblistov. 1.. vyd. Bratislava: Rímskokatolícky farský úrad v Zákamennom, 2005. 801 s. ISBN 80-968861-9-3. Kapitola 8. Bazilika Agónie, s. 197-199. (slovensky) KROLL, Gerhard. Po stopách Ježíšových. 2.. vyd. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 2005. 486 s. ISBN 80-7192-711-2. Kapitola 59. Zatčení, s. 320-326. (česky) Externí odkazy Kostel všech národů, oficiální webové stránky Virtual Tour of inside Church of All Nations Archivováno 16. 7. 2012 na Wayback Machine mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Křesťanství | Izrael Autoritní data: GND: 1079636730 | VIAF: 200145067430266631085

Question: Čím získal Kostel všech národů své jméno?

Answer: vybíraly finanční prostředky po celém světě


Černá díra

Context: Existují však kvantově-mechanické procesy, které způsobují vyzařování černých děr. Předpokládá se, že vyzařování nezávisí na tom, co do černé díry spadlo v minulosti. Představu tělesa tak hmotného, že z něho nedokáže uniknout dokonce ani světlo, navrhl anglický geolog John Michell v roce 1783 v práci zaslané Královské společnosti. V té době již byla Newtonovská teorie gravitace a pojem únikové rychlosti dostatečně známá. Michell vypočítal, že těleso s poloměrem 500 krát větším, než je poloměr Slunce, a se stejnou hustotou, by mělo na povrchu únikovou rychlost rovnou rychlosti světla, a proto by bylo neviditelné. Parafráze jeho slov: Kdyby koule stejné hustoty, jako má Slunce, převýšila jeho poloměr pět set ku jedné, potom by těleso padající ke sféře z nekonečné výšky získalo na jeho povrchu rychlost větší, než je rychlost světla, a když. následně předpokládáme, že světlo je přitahované k jeho povrchu silou v poměru ke své vis inertiae (setrvačné hmotnosti), způsobilo by to, že by se, spolu s ostatními tělesy, světlo vyzařované z takového tělesa k němu vrátilo díky jeho přitažlivosti. I když to nepovažoval za pravděpodobné, Michell uvažoval o možnosti, že mnoho takových objektů, které není možné vidět, může ve vesmíru existovat. V roce 1796 podpořil francouzský matematik Pierre Simon de Laplace stejnou myšlenku v prvním a druhém vydání své knihy Exposition du Systeme du Monde. Tato podpora však zmizela v dalších vydáních. Podobným teoriím se v 19. století věnovalo minimum pozornosti, protože se předpokládalo, že světlo je vlnění bez hmotnosti neovlivnitelné gravitací. V roce 1915 vyvinul Albert Einstein teorii gravitace nazývanou obecná teorie relativity. Předtím dokázal, že gravitace ovlivňuje světlo. O několik měsíců později Karl Schwarzschild nabídl řešení pro gravitační pole bodové hmoty a dokázal, že něco, co dnes nazýváme černou dírou, může opravdu teoreticky existovat. Schwarzschildův poloměr je dnes známý jako poloměr nerotující černé díry, ale ve své době nebyl dobře pochopený. Sám Schwarzschild ho nepovažoval za fyzikální. Ve 20. letech 20. století dokázal Subrahmanyan Chandrasekhar, že obecná relativita ukázala, že nevyzařující těleso nad jistou hmotnost, dnes známou jako Chandrasekharova mez, by se zhroutilo do sebe, protože by neexistovalo nic, co by mu v tom mohlo zabránit. Proti jeho argumentům se postavil Arthur Eddington, který se domníval, že by něco kolapsu nevyhnutelně zabránilo.

Question: Kdy byla vydána kniha Exposition du Systeme du Monde?

Answer: V roce 1796


Venuše (planeta)

Context: Tuto teorii podporuje skutečnost, že nejstarší geomorfologické útvary na povrchu jsou staré pouze 800 milionů let, zatímco zbytek povrchu je mladšího data (řádově několik stovek milionů let). V současnosti se předpokládá, že Venuše je stále vulkanicky aktivní v izolovaných geologických obdobích. Pozorování povrchu zařízením VIRTIS na palubě sondy Venus Express přineslo poznatky, že Venuše byla vulkanicky aktivní v rozmezí 2,5 miliónu až 250 000 let, což je z geologického hlediska v podstatě současnost. Související informace naleznete také v článku Povrch Venuše. Průzkum povrchu Venuše je vzhledem k husté atmosféře obklopující planetu ve viditelném spektru nemožný. Pro zmapování povrchu se využívají radarové vlny, které jsou schopny atmosférou proniknout. Povrch Venuše je přibližně z 80 % tvořen lávovými planinami. Venušin povrch je tvořen dvěma "kontinentálními" vrchovinami, které se zdvíhají z rozsáhlých okolních plání. Výšky povrchových útvarů se měří vzhledem ke střednímu poloměru planety, jelikož se zde nevyskytuje oceán kapalné vody, který by se mohl podobně jako na Zemi použít pro výchozí výšku. V oblasti severní vrchoviny Ishtar Terra se nacházejí největší hory Venuše Maxwell Montes.

Question: Jak se jmenuje jediná planeta pojmenovaná po ženě?

Answer: Venuše


Hlava XXII

Context: Vyšší důstojníci jsou z drtivé většiny ukazováni jako blázni či úplní idioti – například generál Scheisskopf (německy Sráč) se vůbec nezajímá o válku, pouze a jedině o přehlídky, zatímco jeho žena spí s nižšími důstojníky; Major Major (jméno dostal od otce bez vědomí matky a shodou okolností dosáhl hodnosti majora) trpí kvůli svému jménu těžkým strachem z lidí, takže k němu smějí vojáci chodit, jen když není přítomen. McWatt, pilot Yossarianova letadla, se rád předvádí, a jednou při nízkém přeletu nad pláží zabije kamaráda a vzápětí nalétne střemhlav na útes. I v tom je dílo trochu podobné Švejkovi – i v něm byla většina důstojníků (snad s výjimkou nadporučíka Lukáše) vylíčena jako naprostí hlupáci. Konec části článku, která vyzrazuje zápletku nebo rozuzlení díla. České a slovenské překlady Do češtiny román přeložil Jaroslav Chuchvalec, jeho překlad vyšel v roce 1964 a znovu o tři roky později: HELLER, Joseph. Hlava 22. Přeložil Jaroslav Chuchvalec. 2. vyd. Praha: Naše vojsko, 1967. 451 s. cnb000422478. Nový překlad pořídil Miroslav Jindra (Odeon, 1979) a v tomto překladu je román opětovně vydáván: HELLER, Joseph. Hlava 22. Přeložil Miroslav Jindra. Osmé vydání, v Plusu první, revidované. V Praze: Plus, 2016. 522 stran. ISBN 978-80-259-0527-2. Překlad do slovenštiny: HELLER, Joseph. Hlava XXII. Přeložil Dušan Janák. 3. vyd. Bratislava: Pravda, 1989. 520 s. Přenesený význam Související informace naleznete také v článku No-win situation. Jak se Hellerův román postupem času stal známý, získala fráze Hlava XXII význam označení pro situaci, kdy má člověk výběr, ale žádné rozhodnutí nevede k úspěchu. Pokračování K zestárlým postavám Hlavy XXII se Heller vrátil na sklonku života v románu Zavíráme! (angl. Closing Time), který vyšel v roce 1994. Filmové a televizní adaptace Hlava 22 (Catch-22), americký film z roku 1970. Režie: Mike Nichols, hrají: Alan Arkin, Martin Balsam, Richard Benjamin, Art Garfunkel, Jack Gilford, Buck Henry, Bob Newhart, Anthony Perkins, Paula Prentiss Hlava 22 (Catch-22), americký seriál z roku 2019. Jeho autory jsou Luke Davies a David Michôd, režie se ujali George Clooney, Grant Heslov a Ellen Kuras, každý po dvou epizodách. Hrají: Christopher Abbott, Kyle Chandler, Hugh Laurie, George Clooney Odkazy Reference ↑ MACURA, Vladimír a kol. Slovník světových literárních děl. 1. svazek: A–L. Praha: Odeon, 1989. 475 s. ISBN 80-207-0004-8. S. 345. Literatura MACURA, Vladimír a kol. Slovník světových literárních děl. 1. svazek: A–L. Praha: Odeon, 1989. 475 s. ISBN 80-207-0004-8. [Stať „HLAVA XXII" je na str. 344–345; autorka Alena Macurová.] Externí odkazy Téma Dílo:Hlava XXII ve Wikicitátech mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Literatura Autoritní data: GND: 4229273-6 | VIAF: 176599686

Question: Jaký je přenesený význam hlavy XXII?

Answer: Jak se Hellerův román postupem času stal známý, získala fráze Hlava XXII význam označení pro situaci, kdy má člověk výběr, ale žádné rozhodnutí nevede k úspěchu.


Thrash metal

Context: Nebylo by na škodu vzpomenout také Iggyho Popa a jeho kapelu The Stooges, kteří svými skladbami "I Got a Right" a "Gimme Some Skin" hluboce ovlivnili Motörhead. Newyorská kapela Overkill (název si zvolili podle alba Motörhead Overkill, 1979) v roce 1981 napsala song "Unleash the Beast Within", který je považován za první skutečnou thrashovou skladbu. O něco později kapela Leather Charm, ve které působil James Hetfield, napsala skladbu "Hit the Lights". Když se kapela rozpadla, James ji zařadil do repertoáru své další skupiny Metallica. Skupina Metal Church v letech 1980-81 vyprodukovala několik protothrashmetalových skladeb, podobných pokusům rané Metallicy a Overkillu. První thrash-metalové demo nahráli pravděpodobně Metal Church pod názvem Red Skies koncem roku 1981. Toto instrumentální demo nezískalo většího ohlasu, na rozdíl od jejich dalšího dema z října 1982 Four Hymns. Metallica přišla na thrashovou scénu jako druhá (demo Power Metal v dubnu 1982, a potom No Life 'til Leather v červenci) a první se studiovým albem (Kill 'Em All, července 1983). V Evropě mezitím Artillery nahráli demo We Are the Dead, silně ovlivněné tvorbou Black Sabbath; nebylo proto tak rychlé jako americký thrash, i když mělo podobné riffy jako Metallica.

Question: Jak se jmenuje první trash-metalové demo?

Answer: Red Skies


Eugen Fridrich Fulda

Context: Eugen Fridrich Fulda (8. července 1872 Těšín–15. ledna 1942 Těšín) byl stavitel, architekt a politik v Těšíně. == Životopis == Narodil se v rodině stavitele Fridricha Eduarda Fuldy (také Frice Fuldy)(1841–1909) a jeho ženy Luisy. Vystudoval Vysoké školy technické v Brně, ve Vídni a Štýrském Hradci. V roce 1903 převzal rodinnou stavební firmu. Zbýval se projekční a stavební činností, firmu rozšířil o cihelnu v Mostech (Č. Těšín-Mosty), pilu, truhlářství, zavedl výrobu betonového zboží a provoz k hloubení studní. Pro sebe v roce 1912 postavil dům (nám. Svatého Kříže 1), ve kterém byly kanceláře firmy a první výtah v Těšíně. V roce 1920 byl dům prodán bance. Po rozdělení Těšína se rozhodl pro českou část Těšína, bydlel v domě (Fuldova vila), který postavil jeho otec Fridrich Fulda v roce 1899. V roce 1928 přeměnil firmu na komanditní společnost v jejímž čele byli tři manažeři (T. Hauschild, P. Lamatsch a E. Kubisch). V roce 1933 firma zastavila svou činnost. Eugen Fulda se angažoval v politice, byl předsedou živnostenského spolku (od roku 1914), zakladatel výboru pro postavení těšínského divadla (1904), v letech 1899–1909 člen Klubu techniků a člen různých dobročinných a kulturně vzdělávacích spolků. Dne 14. února 1919 přednesl zástupcům vítězných mocností požadavek těšínských Němců o zasazení nezávislého pod protektorátem Spojených národů, který by zahrnoval průmyslovou oblast Slezska a východní Moravy. Tento požadavek byl také předán v písemné formě (Denkschrift, betreffend die künftige staatliche Zugehörigkeit dieses Gebietes) prezidentovi USA Woodrowovi Wilsonovi v Paříži. Do roku 1927 byl čelním představitelem Německé národní rady pro Těšínsko. V třicátých létech Eugen Fulda začal vyvíjet protistátní činnost. V tzv. Patscheiderově procesu v roce 1935 v Moravské Ostravě byl jedním z dvaceti obžalovaných. Ze zdravotních důvodů byla obžaloba proti němu stažena. Od roku 1938 žil v Německu a zpět se vrátil v roce 1939. Byl členem NSDAP a vedoucím místních skupin v Těšíně. Je pravděpodobné, že svého vlivu využíval k záchraně lidí, které znal, před hitlerovským terorem. == Rodina == Dne 25. dubna 1904 se v Olomouci oženil s Martou Marií Annou Kratschmerovou z Těchova.

Question: Narodil se Eugen Fridrich Fulda v Těšíně?

Answer: Eugen Fridrich Fulda (8. července 1872 Těšín–15. ledna 1942 Těšín) byl stavitel, architekt a politik v Těšíně.


Vinnetou

Context: Apačský náčelník Vinnetou je společně se svým přítelem a pokrevním bratrem Old Shatterhandem nejznámější literární postava, kterou vytvořil německý spisovatel Karl May. Vinnetouovo jméno se poprvé objevuje v Mayově novele z roku 1875 Old Firehand. Tato novela se v dosti přepracované podobě stala podstatnou částí druhého dílu románu Vinnetou (tři díly 1893, čtvrtý díl 1909–1910), ve kterém jsou vylíčeny nejdůležitější příběhy, které v Americe prožil Vinnetou a jeho pokrevní bratr Old Shatterhand zhruba od jejich prvního setkání roku 1860 do doby, kdy byl apačský náčelník zastřelen. Ve čtvrtém dílu Vinnetoua apačský náčelník již nevystupuje, neboť kniha se odehrává v roce 1908, tedy zhruba dvacet až třicet let po jeho smrti. Vinnetou se zde stává symbolem míru, lásky a bratrství mezi lidmi. Další společná dobrodružství Old Shatterhanda a Vinnetoua jsou pochopitelně obsahem mnoha dalších autorových knih, jako je např. Syn lovce medvědů (1877), Duch Llana Estacada (1888), Old Surehand (1894–1896) nebo Satan a Jidáš (1896–1897) (v tomto románu se Vinnetou dokonce vydává s Old Shatterhandem do Afriky a na zpáteční cestě onemocní). Vinnetou je synem náčelníka mescalerských Apačů Inču-čuny, (Dobré Slunce) a má sestru Nšo-či (Krásný Den). V mládí jej kromě otce vychovával také Klekí-petra, (bílý otec) Apačů, a to na základě křesťanské lásky k bližním (Klekí-petra byl vzdělaný Němec, který žil dlouho s Indiány a byl pro své dobré vlastnosti přijat do kmene). Vinnetou byl zamilován do Ribanny z kmene Assiniboinů, ta si však vyvolila za muže Vinnetouova přítele, zálesáka Old Firehanda. Později byla Ribanna zavražděna bílým padoušským náčelníkem indiánského kmene Ponků Parranohem. Její smrt je pomstěna již s pomocí Old Shatterhanda. S Old Shatterhandem se Vinnetou přes počáteční konflikt tak spřátelí, že uzavřou pokrevní bratrství.

Question: Kdo je pokrevní bratr Vinnetoua?

Answer: Old Shatterhandem


Svatý Martin (francouzská část)

Context: Saint-Martin (francouzsky oficiálně Collectivité de Saint-Martin) je zámořské společenství Francie ležící v severní části ostrova Svatý Martin, patřícího do karibského souostroví Malé Antily. Do 22. února 2007 bylo součástí francouzského zámořského departementu Guadeloupe. Hlavním městem je Marigot. Jižní část ostrova zvaná Sint Maarten je součástí Nizozemského království.

Question: Jaké společenství Francie je Saint-Martin?

Answer: zámořské


Osobní počítač

Context: Stále lepší volbou jsou svobodné a volně šířitelné operační systémy, založené zejména na základě Linuxu, a dále také na FreeBSD, NetBSD, OpenBSD, PC-BSD (TrueOS), DragonFly BSD, OpenSolaris a dalších. Na základě jádra Linuxu jsou také založeny mobilní operační systémy Android od firmy Google a Tizen od firmy Samsung. Na Linuxu je také postaven herní operační systém SteamOS od firmy Valve. Na základě jádra operačního systému FreeBSD je postaven operační systém Orbis OS, kterým je vybavena herní konzole PlayStation 4 od firmy Sony. Podle Patricka Zandla s koncem Windows XP končí éra dominance počítačů PC. ==== Operační systém ==== Základní součástí software počítače je operační systém. Základní funkcí operačního systému je poskytovat služby a zpřístupňovat hardware počítače aplikačním programům. I když si pod tímto pojmem obvykle představíme grafické uživatelské rozhraní, toto je pouze špička ledovce a jedna z méně podstatných funkcí operačního systému. Hlavní funkcí operačního systému je, že zpřístupňuje aplikacím systémové prostředky, jako je například souborový systém. Operačním systémem původních osobních počítačů IBM PC kompatibilních byl téměř vždy MS-DOS nebo některý z jeho klonů. V současnosti nejpoužívanější operační systémy pro PC patří do rodiny systémů Microsoft Windows. U tohoto systému však bývají problémy při přechodu na vyšší verze, kdy narazíte na problémy kompatibility a na vysoké nároky hardware, výjimečně se může stát i to, že nefungují se staršími aplikacemi. Jeho hlavní výhodou je jeho rozšířenost, takže na něj existuje nepřeberné množství komerčních i volně dostupných aplikací, obzvláště her. Nejrozšířenější alternativou desktopových MS Windows je operační systém Linux. Ten se na desktopech začíná čím dál více prosazovat pro svou jednoduchost, nízké pořizovací náklady, rychlý a spolehlivý běh a velkou přizpůsobitelnost. Linux dozrává čím dál více po stránce uživatelské přívětivosti a praktické použitelnosti.

Question: Jakou zkratku lze použít jako označení pro osobní počítač?

Answer: PC


Luzzu

Context: Luzzu Luzzu v přístavu Marsaxlokk Luzzu je název tradičního maltského člunu používaného zejména na rybolov. Velké množství těchto člunů se nachází v rybářském přístavu Marsaxlokk na východním pobřeží ostrova; podobné čluny, poněkud více připomínající benátské gondoly, se nacházejí v přístavě Grand Harbour ve Vallettě, kde si jim říká dhajsa. Čluny jsou z velké části pestře pomalovány žlutou, červenou, zelenou a modrou, na přídi se nachází pár očí, které jsou přisuzovány egyptskému bohu Usirovi (v některých případech i bohu Horovi) a má rybáře chránit před pohromami. Tento původ není s určitostí prokázán; v každém případě se jedná o obyčej starých Féničanů, resp. i Řeků. Vzhled člunu je velice starý a má navazovat přinejmenším na loďky z dob fénické nadvlády. Skutečnost, že čluny beze změn přetrvaly až do dnešních dob, je vysvětlována skutečností, že se jedná o velmi stabilní konstrukci, která odolávala i silným bouřím. Čluny byly původně vybaveny plachtou, dnes se jedná o motorizované čluny.

Question: Co je to Luzzu?

Answer: název tradičního maltského člunu používaného zejména na rybolov


Malinska

Context: Malinska MalinskaPoloha Souřadnice 45°7′26″ s. š., 14°31′45″ v. d. Nadmořská výška 11 m n. m. Časové pásmo +1 Stát Chorvatsko Chorvatsko Region Chorvatské Přímoří (Dubašnica) Župa Přímořsko-gorskokotarská Opčina Malinska-Dubašnica Malinska Rozloha a obyvatelstvo Počet obyvatel 965 (2011) Etnické složení Chorvati Náboženské složení Křesťané Správa Status Vesnice Telefonní předvolba +385 051 PSČ 51 511 Malinska Označení vozidel RI multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Malinska (italsky Malinsca) je vesnice a známé přímořské letovisko v Chorvatsku v Přímořsko-gorskokotarské župě. Je střediskem opčiny Malinska-Dubašnica a jednou z mnoha vesnic tvořící sídlo Dubašnica. Nachází se na ostrově Krku, asi 40 km od Rijeky. V roce 2011 zde žilo celkem 965 obyvatel. Sousedními letovisky jsou Milčetići a Njivice. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Malinska na bosenské Wikipedii. Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Geografie | Chorvatsko Autoritní data: GND: 4230157-9 | VIAF: 248156954

Question: Kde se nachází známé přímořské letovisko Malinska?

Answer: na ostrově Krku


František Vláčil

Context: František Vláčil (19. února 1924 Český Těšín - 28. ledna 1999 Praha) byl český malíř, grafik, filmový scenárista a režisér. Jeho filmy Marketa Lazarová a Údolí včel jsou dnes filmovými odborníky považovány za vrcholná díla české kinematografie. Na MFF Karlovy Vary byl oceněn za přínos světové kinematografii. Dětství strávil na severní Moravě a pak krátce studoval na UMPRUM v Praze. Poté přestoupil na obor dějiny umění a estetika na Filozofické fakultě Masarykovy univerzity v Brně. Studium ukončil v roce 1951. O film se zajímal již v průběhu studia a jako scénárista a režisér pracoval v brněnském studiu kresleného a loutkového filmu. Později nastoupil do nově zřízeného Studia populárně vědeckých a naučných filmů v Brně. Během povinné vojenské služby ve filmovém studiu Československého armádního filmu točil různé instruktážní a propagandistické snímky. Na Barrandově debutoval až v roce 1960 filmem Holubice, kterým se zařadil mezi nejpozoruhodnější filmové tvůrce tzv. československé nové vlny 60. let 20. století. Film byl oceněn na MFF v Benátkách. Následovala historická balada Ďáblova past (1961). Největší ohlas mu ale přinesl dlouho připravovaný, dlouho natáčený a upravovaný film Marketa Lazarová.

Question: Kde zemřel František Vláčil?

Answer: Praha


Context: Kanada na Letních olympijských hrách 1956 Kanada na Letních olympijských hrách 1956 Vlajka výpravyIOC kód CAN ZlatáStříbrnáBronzováCelkem 2 1 3 6 NOV Olympijský výbor Kanady Vlajkonoš Bob Steckle Kanada se účastnila Letní olympiády 1956. Zastupovalo ji 92 sportovců (77 mužů a 15 žen) v 14 sportech. Medailisté Medaile Jméno Sport Soutěž ZlatoArchibald McKinnon Kenneth Loomer Walter D'Hondt Donald Arnold VeslováníMuži čtyřka bez kormidelníka ZlatoRaymond Ouellette Sportovní střelbaMuži 50m Rifle Prone StříbroPhilip Kueber Richard McClure Robert Wilson David Helliwell Donald PrettyWilliam McKerlich Douglas McDonald Lawrence West Carlton Ogawa VeslováníMuži osmiveslice BronzIrene MacDonald Skoky do vodyŽeny 3 m prkno BronzStuart Boa Sportovní střelbaMuži 50 metrů libovolná malorážka 60 ran vleže BronzJohn Rumble James Elder Brian HerbinsonJezdectvíJezdecká všestrannost - družstva Externí odkazy (anglicky) Kanada na LOH 1956 Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Kanada na olympijských hrách Kanada na LOH 1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 Kanada na ZOH

Question: Kolik sportovců zastupovalo Kanadu na Letní olympiádě 1956?

Answer: 92


Déšť

Context: Déšť je tvořen především kapkami o průměru větším než 0,5 mm, srážky tvořené menšími kapkami se nazývají mrholení. Ojedinělé vypadávání dešťových kapek se lidově označuje jako krápání. == Dešťová kapka == Vodní kapky mají vlivem povrchového napětí vody kulovitý tvar, který je však se vzrůstající velikostí a rychlostí proudícím vzduchem rostoucí měrou deformován. Velké kapky jsou proto odspodu ploché nebo dokonce lehce duté. V animovaných filmech a na dětských kresbách jsou kapky kresleny s ostrou špičkou (kapkovitý tvar), což je nepřesně odpozorovaný tvar odkapávající kapky trvající zlomek sekundy. Tvar padající kapky lze zachytit fotografickou technikou, ale kvůli rychlosti a malé velikosti není pro člověka přímo pozorovatelný. Dešťové kapky mají průměr mezi 0,5 a 7 mm. Nejčastěji ale z oblaků vypadávají kapky o velikosti 1 až 2 mm. Největší dešťové kapky na Zemi byly zaznamenány nad Brazílií a Marshallovými ostrovy v roce 2004, když některé z nich dosahovaly průměru až 10 milimetrů. == Meteorologické vlastnosti deště == === Měření dešťových srážek === Dešťové srážky vykazují značnou proměnlivost v čase a prostoru. K odhadu úhrnu a intenzity dešťových srážek na větším území se používají pozemní měřicí přístroje (srážkoměry, ombrografy), a Meteorologický radar. Aktuální mapy srážkového pole pro území ČR za posledních 24 hodin jsou k dispozici na stránkách Hlásné a předpovědní povodňové služby ČHMÚ.Množství dešťových srážek se měří srážkoměry (lidově "dešťoměry"), kterých existuje více typů – Hellmanův neboli.

Question: Jaký průměr mají dešťové kapky?

Answer: mezi 0,5 a 7 mm


Kazimierz Dejmek

Context: Kazimierz Dejmek (17. května 1924 Kovel – 31. prosince 2002 Varšava) byl polský herec a režisér. == Životopis == Narodil se v Kovelu, který byl mezi světovými válkami součástí polských Kresů. V době německé okupace bojoval v řadách Zemské armády. Po válce se stal hercem vojenského divadla v Lodži a studoval divadelní školu, hrál také jednu z hlavních rolí ve filmu Eugeniusze Cękalskeho Jasná pole. V roce 1949 spolu s Januszem Warmińskim založili v Lodži Teatr Nowy, který zprvu vedli v duchu socialistického realismu (prvním představením byla Parta brusiče Karhana), později se pod vlivem Leona Schillera přiklonil Dejmek jako režisér a dramaturg k antropologickému divadlu, zaměřoval se převážně na polskou klasiku. Od roku 1962 byl uměleckým vedoucím Národního divadla ve Varšavě. V roce 1967 připravil inscenaci Dziadů Adama Mickiewicze, která byla záhy zakázána pro údajně podvratný a protisovětský obsah. To vedlo k rozsáhlým studentským protestům, známým jako polská politická krize 1968. Dejmek byl vyloučen z Polské sjednocené dělnické strany a byla mu znemožňována práce, v roce 1969 proto odešel režírovat do západní Evropy (působil mj. v Burgtheateru), vrátil se roku 1972 a znovu nastoupil do Teatru Noweho. V roce 1978 mu byla v Rakousku udělena Herderova cena za přínos evropské kultuře, v roce 1981 obdržel titul zasloužilého umělce a roku 1989 velkokříž Řádu znovuzrozeného Polska. V letech 1988–1989 byl předsedou Polského svazu dramatických umělců, v roce 1993 byl zvolen poslancem za Polskou lidovou stranu a premiér Waldemar Pawlak ho jmenoval ministrem kultury, tuto funkci zastával do roku 1996. V roce 2000 se stal čestným občanem města Lodž, po jeho smrti dostal Teatr Nowy oficiální název Divadlo Kazimierze Dejmka. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Kazimierz Dejmek ve Wikimedia Commons Osoba Kazimierz Dejmek ve Wikicitátech Životopis na webu "Teatr w Polsce" Životopis na webu Mickiewiczova ústavu

Question: Od kterého roku vedl Kazimierz Dejmek Národní divadlo ve Varšavě?

Answer: Od roku 1962


Sysel obecný

Context: Sysel obecný (Spermophilus citellus) je evropský zástupce rodu sysel. Je jako všichni ostatní veverkovití zástupcem řádu hlodavců. Na rozdíl od příbuzné veverky je to hlodavec zemní. == Popis == Sysel dorůstá délky okolo 20 centimetrů a dosahuje váhy 200-400 gramů. Má hustý, hnědavý, přiléhavý kožich. Sysel má velké oči, malé ušní boltce a krátký ocas. Čtyřprsté přední končetiny jsou o hodně kratší než zadní. == Způsob života == Je to denní zvíře. Hloubí si nory, ve kterých spí. == Rozšíření == Žije především v jihovýchodní Evropě a Malé Asii, ale místa jeho výskytu zasahují až do Polska a České republiky, kam se rozšířil s nástupem zemědělství. Dříve to byl hojný škůdce, dnes se ale v české přírodě stává vzácností. Existují dvě teorie, proč se tak děje. První hovoří o úbytku přirozených ploch pro jeho výskyt, druhá teorie zastává myšlenku, že hranice výskytu druhů se přirozeně mění, a proto není nezvyklé, že zvířata dočasně nebo trvale zmizí. == Ochrana == Sysel je kvalifikován jako kriticky ohrožený druh (C1) a podléhá ochraně z celoevropského hlediska (dle zákona č. 114/1992 Sb. a vyhlášky č. 395/1992 Sb.). == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu sysel obecný ve Wikimedia Commons Galerie Sysel obecný ve Wikimedia Commons Informace o záchranném programu Sysla obecného Sysel v ZOO Děčín

Question: Jak se dříve označoval sysel obecný?

Answer: hojný škůdce


Kniha

Context: Knihtisk představoval radikální změnu, kdy jedné knihy mohly být najednou vytištěny statisíce exemplářů. Např. jen dílna Hanse Luffta, tiskaře ve Wittenbergu, vytiskla mezi lety 1534 a 1574 více než 100 000 výtisků Lutherovy bible. Další staletí znamenaly zlepšení tiskařského lisu i současně i podmínek pro svobodu tisku postupným uvolňováním přísných zákonů cenzury. V polovině 20. století knižní produkce v Evropě byla přes 200 000 titulů ročně. Na přelomu druhého tisíciletí byl dostupný internet a rozširuje se elektronická kniha. Kniha má přesně stanovenou podobu a každá její součást má svůj název. I když se v současné době mnoho nakladatelství z ekonomických důvodů nedrží této podoby knih při vydávání, lze podle této úpravy knihy poznat kvalitu nakladatelské a knihařské práce. knižní blok - označuje svázané a oříznuté listy knihy bez desek. Tento blok je až na konci výroby přilepen ("zavěšen") do desek obálky pomocí předsádky. signet - značka nakladatelství nebo edice umístěná v knize na první liché stránce. patitul - je list, který předchází hlavní titul a na kterém je uveden autor knihy a titul knihy. Oproti hlavnímu titulu je vysázen menším písmem. Důvod tohoto zdvojování titulního listu je v minulosti, kdy byly knihy ještě těžké a při častém používání se vytrhávaly z desek. S deskami knihy se tak často ztratil i titulní list a později nebylo možné zjistit název knihy. Signet a patitul mohou být uvedeny na jedné stránce. frontispis - (též protititul) je označení pro sudou stránku naproti titulnímu listu. Často je na něm ilustrace. hlavní titul - je vždy umístěn na liché stránce knihy. Musí obsahovat titul a podtitul, jméno autora. Může také obsahovat rok vydání a název nakladatelství. hřbet knihy - u lepených vazeb je vždy rovný, u vázaných knih může být rovný nebo oblý. impresum - (též autorská tiráž, copyrightová stránka, nakladatelský záznam) je na druhé straně titulního listu a musí obsahovat copyright textu (ilustrací) a ISBN.

Question: Jakým výrazem se označují svázané a oříznuté listy knihy bez desek?

Answer: knižní blok


Chicago

Context: : 667 2002: 656 2003: 601 2004: 453 2005: 451 2006: 471 2007: 448 2008: 513 2009: 459 2010: 436 2011: 435 Novým starostou Chicaga je od 16. května 2011 Rahm Israel Emanuel, přičemž jeho předchůdce, Richard Michael Daley, zastával tento post od roku 1989, tedy celých 22 let. Oba jsou členy Demokratické strany. Daley je synem bývalého starosty Richarda J. Daleyho, jeho mladší bratr William Daley byl ve vládě prezidenta Billa Clintona ministrem obchodu. Rodina Daleyových je irského původu a patří mezi nejvlivnější politické klany v Americe. Podobně jako Kennedyové se i Daleyové v politice angažují za Demokratickou stranu. Chicago si za starosty tradičně volí demokraty, ti ovládají město nepřetržitě již více než osmdesát let. Samotný bývalý starosta Daley patří mezi liberální politiky, podporující práva žen na potrat a práva homosexuálů. Daley ovšem tvrdě postupuje proti kriminalitě a výrazně se angažuje v ekologické politice. V prestižní anketě časopisů Time a USA Today byl Daley zvolen nejlepším starostou Chicaga vůbec a jedním z pěti nejlepších starostů v celých Spojených státech. Ve volbách v roce 2003 se Daley utkal se dvěma nezávislými soupeři a jedním republikánem. V kampani, která proběhla v období výrazného snížení kriminality a prvního populačního přírůstku v Chicagu od roku 1950, byl Daley ve výhodné pozici a komentátoři jej prohlašovali za jistého vítěze. Ve volbách pak Richard Daley získal mimořádných 78 procent všech hlasů, které byly odevzdány. V Chicagu se nachází přes 600 veřejných škol. Co se týče vyššího vzdělání, je Chicago jedno z největších center vyššího vzdělání na světě. Nachází se zde nejlepší univerzity Spojených států; např. University of Chicago, Northwestern University, DePaul University nebo univerzita Loyola. Chicago se dělí na 4 hlavní regiony: North Side, South Side, Southwest Side a West Side. Centrum města (Downtown) leží mezi North Side a South Side. Obsahuje městské části Loop, Near North Side a Near South Side. Většina mrakodrapů se nachází ve čtvrti The Loop. Související informace naleznete také v článku Chicago Loop.

Question: Nachází se v Chicagu veřejné školy?

Answer: V Chicagu se nachází přes 600 veřejných škol.


Isao Takahata

Context: Isao Takahata (japonsky 高, Takahata Isao), který se narodil 29. října 1935 v Udžijamadě, je jeden z nejslavnějších a nejuznávanějších tvůrců japonských animovaných filmů – anime. Spoluzaložil s Hajao Mijazakim animátorské studio Ghibli, které také produkovalo jeho nejznámější filmy. Jeho animované filmy pokrývají neobyčejně širokou škálu témat - jenom pod křídly studia Ghibli vytvoři válečný film (Hrob světlušek), psychologické romantické drama (Střípky minulosti), rodinnou komedii (Mí sousedé Jamadovi) a ekologický dobrodružný film (Pom poko). Zejména Hrob světlušek se dočkal popularity a mnoha kladných ohlasů a mnoho lidí jej považuje za jeden z nejlepších animovaných filmů všech dob. Poté, co v roce 1959 Isao Takahata graduoval na Tokijské univerzitě, vstoupil do nově vytvořeného animátorského studia Tóei dóga, kde se krátce poté setkal se svým pozdějším dlouhodobým kolegou Mijazakim a kde také režíroval svůj první celovečerní film Taijó no ódži: Horus no daibóken (v překladu Horus: Princ slunce). Přestože byl film umělecky úspěšný, finančně selhal a v důsledku toho spolu s Mijazakim studio opustili, aby mohli pracovat na mnoha společných projektech.

Question: Kdy se narodil Isao Takahata?

Answer: 29. října 1935


Karlík a továrna na čokoládu (film)

Context: Americký film Karlík a továrna na čokoládu (anglicky Charlie and the Chocolate Factory, 2005), natočený podle stejnojmenné knihy britského autora Roalda Dahla režíroval Tim Burton. V hlavních rolích vystupuje Johnny Depp jako Willy Wonka, Freddie Highmore jako Karlík Bucket a AnnaSophia Robb jako Fialka Garderóbová. Hudbu složil Danny Elfman. Film je druhou adaptací knihy, první je film z roku 1971 Pan Wonka a jeho čokoládovna (anglicky Willy Wonka & the Chocolate Factory). Malý Karlík Bucket pocházející z velice chudé rodiny se doslechne v televizi o zlatých kupónech, které Willy Wonka umístil do pěti čokolád. Ty pak nechal rozvézt do celého světa. Všechny kupóny se rychle najdou, ale ukáže se, že kupón nalezený v Rusku je padělek. Malý Karlík Bucket dostává čokoládu jednou ročně a to k narozeninám, protože jeho rodina je chudá. Měl narozeniny a dostal Wonkovu čokoládu, ale kupón v ní nebyl a Karlík byl zklamaný. Jednoho dne mu dědeček dá penízek a řekne, že je to jeho tajná rezerva. Pošle ho do obchodu koupit Wonkovu čokoládu. Za chvíli se s ní Karlík vrátí a společně ji rozbalí. Zlatý kupón v ní zase není, malý Karlík opět prožívá zklamání. Později objeví na zemi desetidolarovou bankovku a koupí si za ni čokoládu, ve které najde poslední z pěti zlatých kupónů, který zajišťuje těm, kteří ho najdou, exkurzi do gigantické továrny na čokoládu podivína Willyho Wonky (Johnny Depp). Během prohlídky se čtyři z dětí, nenažraný Augustus Kdoule, namyšlená Fialka Garderóbová, přechytralý Mikey Televykuk a rozmazlená Veruka Saltini, stanou oběťmi své chamtivosti a nafoukanosti a zůstane jen skromný Karlík Bucket, který je Willymu sympatický už od začátku, stejně, jako Willy Karlikovi. Jenže Willy pak Karlíka zklame díky své nevyřešené minulosti a Karlík jeho nabídku, aby se stal dědicem jeho továrny, odmítne. Willyho to překvapí a zdrtí, ale nakonec mu to nedá a schválně jde do míst, kde se může s Karlíkem setkat. Nakonec se usmíří a Karlík pomůže Willymu srovnat vztah s jeho otcem zubařem, který Willyho v dětství uzurpoval a se kterým Willy od chvíle, kdy odešel z domova, nepromluvil. Karlík pak začne Willymu pomáhat a Willy se spřátelí i s jeho rodinou.

Question: Kdo je autorem knižní předlohy filmu Karlík a továrna na čokoládu?

Answer: Roalda Dahla


Robert Fico

Context: V letech 1994-2000 působil jako agent pro zastupování SR v řízení před Evropskou komisí pro lidská práva a Evropským soudem pro lidská práva. 14. dubna 1987 vstoupil do Komunistické strany Slovenska (KSS), do které byl vybrán na základě výborných studijních výsledků, ambicí i vhodného původu. V roce 1992 byl ve volbách zvolen do funkce poslance za Stranu demokratické levice (SDĽ), která vznikla po listopadu 1989 přejmenováním tehdejší KSS. Od té doby byl až do roku 2006 poslancem Národní rady Slovenské republiky. Po volbách v roce 1994, ve kterých SDĽ ztratila velkou část podle průzkumů očekávaných hlasů, odstoupil z postu předsedy strany Peter Weiss a za svého nástupce následně označil Roberta Fica. Několik hodin před začátkem sjezdu však Fico kandidaturu stáhl ve prospěch Ľubomíra Fogaše, jeho bývalého kolegy z Právnické fakulty Univerzity Komenského. Po volbách v roce 1998 vznikala široká koalice stran SDK, SDĽ, SMK a SOP. Robert Fico, jakožto člen vládní SDĽ začal proti této koalici vystupovat, především útočil na spolupráci se Stranou maďarské koalice (SMK), když tvrdil, že se strana pokouší otvírat tzv. Benešovy dekrety. V té době byl ve své straně nejpopulárnějším politikem a ve volbách získal rovněž nejvíce preferenčních hlasů z politiků SDĽ. Kvůli neshodám stranu však následně opustil. V prosinci 1999 založil novou politickou stranu s názvem SMER (česky SMĚR). Hned po svém založené začal SMER působit jako alternativa, jak vůči tehdejší vládní koalici pod vedením Mikuláše Dzurindy, tak vůči opozici. Ještě v témže volebním období (1998-2002) přijala strana do svého názvu přívlastek "třetí cesta". Podle tvrzení představitelů strany se tím definovala jako strana moderního progresivního středolevého politického proudu typu britských labouristů nebo německé SPD. Preference strany postupně rostly a naopak preference SDĽ klesaly. Tehdy vládní strana SDĽ se v následujících volbách do parlamentu nedostala, a k 1. lednu 2005 zanikla, když byla pohlcena právě SMERem. V těchto volbách byl Fico opět zvolen poslancem NR SR, kde se stal členem Výboru NR SR pro lidská práva, národnosti a postavení žen. Strana SMER se stala se ziskem 13,6% voličských hlasů třetí nejsilnější politickou stranou na Slovensku, za ĽS-HZDS a SDKÚ-DS a obsadila tak v Národní radě 25 poslaneckých křesel. Naproti tomu, průzkumy veřejného mínění dlouhodobě předpovídaly pro stranu lepší výsledek. SMERu se po volbách do vlády dostat nepodařilo, tu nakonec vytvořil opětovně Mikuláš Dzurinda z SDKÚ-DS (druhá vláda Mikuláše Dzurindy) a SMER zůstal v opozici. Během celého volebního období soupeřil SMER s ĽS-HZDS o vedoucí postavení v opozici.

Question: Čím byla pohlcena vládní strana SDĽ?

Answer: SMERem


Slunce, seno, erotika

Context: Slunce, seno, erotika je třetí pokračování české filmové komedie-trilogie z roku 1991 režiséra Zdeňka Trošky. Předchozí dvě komedie byly situovány do malé vesnice Hoštice, kde byly i natáčeny, tentokrát je děj situován i do Itálie. == Děj == Lidé z Hoštic jedou do Itálie na výměnný pobyt, po příjezdu se snaží zvelebit vesnici, a to i za cenu založení nudistické pláže. Vše se ale nečekaně zvrtne, když italská delegace dorazí dříve, než bylo v plánu. == Obsazení == == Externí odkazy == Slunce, seno, erotika v Česko-Slovenské filmové databázi Slunce, seno, erotika v Internet Movie Database (anglicky)

Question: Kdo režíroval Slunce, seno, erotika?

Answer: Zdeňka Trošky


Velká Skrovnice

Context: Velká Skrovnice Kaple na hřbitově ve Velké Skrovnici znak Lokalita Status obec LAU 2 (obec) CZ0534 581101 Pověřená obec a obec s rozšířenou působností Ústí nad Orlicí Okres (LAU 1) Ústí nad Orlicí (CZ0534) Kraj (NUTS 3) Pardubický (CZ053) Historická země Čechy Zeměpisné souřadnice 50°1′50″ s. š., 16°19′1″ v. d. Základní informace Počet obyvatel 298 (2020)[1] Rozloha 5,75 km² Katastrální území Velká Skrovnice Nadmořská výška 415 m n. m. PSČ 562 01 Počet částí obce 2 Počet k. ú. 1 Počet ZSJ 2 Kontakt Adresa obecního úřadu Velká Skrovnice 30562 01 Ústí nad Orlicí 1 obec@velkaskrovnice.cz Starosta Ing. Pavel Chalupa Oficiální web: www.velkaskrovnice.cz Velká Skrovnice Další údaje Geodata (OSM) OSM, WMF multimediální obsah na Commons Zdroje k infoboxu a českým sídlům.Některá data mohou pocházet z datové položky. Obec Velká Skrovnice (německy Groß Skraunitz) se nachází v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickém kraji. Žije zde 298[1] obyvatel. Historie První písemná zmínka o obci pochází z roku [1349]. Části obce Velká Skrovnice Malá Skrovnice Reference 1 2 Český statistický úřad: Počet obyvatel v obcích - k 1.1.2020. Praha. 30. dubna 2020. Dostupné online. [cit. 2020-05-01] Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Velká Skrovnice na Wikimedia Commons Velká Skrovnice v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN) Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Části obce Velká Skrovnice Části obce

Question: Nachází se obec Velká Skrovnice v Královéhradeckém kraji?

Answer: Obec Velká Skrovnice (německy Groß Skraunitz) se nachází v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickém kraji.


Terry Pratchett

Context: Sir Terence David John "Terry" Pratchett, OBE (28. dubna 1948 Beaconsfield, Buckinghamshire, Anglie - 12. března 2015 Broad Chalke, Wiltshire, Anglie) byl anglický spisovatel věnující se převážně žánru fantasy. Je známý především svou sérií knih Úžasná Zeměplocha. Do češtiny jeho dílo překládal Jan Kantůrek. Pratchett se narodil v Beaconsfieldu v anglickém hrabství Buckingham Davidovi a Eileen Pratchettovým. Své vzdělání připisuje High Wycombe Technical High School a Beaconsfieldské veřejné knihovně. Prvním vydaným dílem byla krátká povídka The Hades Business (Kšeft v Hádesu), uveřejněná v jeho školním časopise když mu bylo 13 a poté, v roce 1963, znovu v časopise Science Fantasy, za což obdržel 14 liber. Druhá uveřejněná práce se jmenovala Night Dweller (Noční tvor) a objevila se v 156. čísle časopisu New Worlds v listopadu 1965. Po odchodu ze školy v roce 1965 získal práci v místních novinách Bucks Free Press a později působil v několika dalších regionálních novinách v jihozápadní Anglii včetně Western Daily Press a Bath Chronicle. V tomto novinářském období byl vyslán udělat interview s Petrem Bander van Durenem, jedním z ředitelů malého vydavatelství, kde právě vycházela nová kniha. V průběhu rozhovoru se zmínil, že sám napsal knihu The Carpet People (česky Kobercové). Ta byla nakonec vydána v roce 1971 a slavnostně představena v oddělení koberců obchodního domu Heal's na Tottenham Court Road v Londýně. V roce 1980 se Pratchett stal tiskovým mluvčím elektrárenské společnosti Central Electricity Generating Board, kde v jeho působnosti bylo několik jaderných elektráren. Později vtipkoval o tom, že předvedl svůj smysl pro dokonalé načasování, protože změna zaměstnání následovala brzy po jaderné havárii v elektrárně Three Mile Island v Pensylvánii v USA. Práci pro CEGB opustil v roce 1987, kdy začal vydělávat víc peněz příležitostným psaním. To mu umožnilo zvýšit tempo a ve svém nejproduktivnějším období napsat dvě knihy ročně. V roce 1998 obdržel Řád britského impéria v hodnosti Officer za službu literatuře. Se sobě vlastní ironií to komentoval prohlášením ve smyslu "mám podezření, že 'službu literatuře' prokážu, když se zdržím dalších pokusů nějakou napsat". V roce 1999 mu byl udělen čestný doktorát literatury na universitě ve Warwicku. Jeho dcera Rhianna Pratchett (narozena 1976) je autorkou fantasy a novinářkou. Jako svoje záliby Pratchett uváděl "psaní, procházení, počítače, život". Dobře je znám také díky své zvláštní zálibě v pokrývkách hlavy, což je vidět na zadních stranách obálek originálních vydání většiny jeho knih.

Question: Do jakého jazyka překládá Jan Kantůrek díla Terryho Pratchetta?

Answer: Do češtiny


Epsilon Eridani

Context: LHS 1557, CCDM J03329-0927A, 2E 788, FK5 127, GCRV 1962, GCTP 742.00, GJ 144, IRAS 03305-0937. , JP11 792, LFT 291, LHS 1557, LPM 158, LTT 1675, 2MASS J03325591-0927298, NLTT 11207, PLX 742, PPM 185905, ROT 531, TD1 2301, UBV 3410, WDS J03329-0927A (V) – měření provedena ve viditelném světleNěkterá data mohou pocházet z datové položky. Epsilon Eridani (ε Eridani), vlastním jménem Ran,[2] je hvězda nacházející se v souhvězdí Eridanu, s deklinací 9.46° jižně od nebeského rovníku. Toto umístění ji činí viditelnou z většiny zemského povrchu. Ran se nachází přibližně 10,5 světelných let (3,2 parseku) od Sluneční soustavy, a její zdánlivá hvězdná velikost je přibližně 3,73. Jedná se o třetí nejbližší hvězdu viditelnou pouhým okem, po Alfě Centauri a Síriu. Stáří Ranu je odhadováno pouze na méně než miliardu let[3], díky čemuž má vyšší úroveň magnetické aktivity než současné Slunce, s hvězdným větrem dosahujícím až 30-násobné intenzity. Rotační perioda Ranu je 11,2 dne, a je menší než Slunce, s porovnatelně nižším množstvím prvků těžších než helium.[4] Jedná se o hvězdu hlavní posloupnosti, spektrální třídy K2, což znamená, že energie vzniklá v jádře hvězdy jadernou fůzí vodíku je na povrchu hvězdy vyzařovaná při teplotě přibližně 5 000 K, dávající jí oranžové zbarvení. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Epsilon Eridani na anglické Wikipedii.↑ I/131A/SAO [online]. Centre de Données astronomiques de Strasbourg. [cit. 2009-05-16]. Dostupné online. ↑ Mezinárodní astronomická unie. IAU Catalog of Star Names [online]. IAU Division C Working Group on Star Names (WGSN), rev. 2020-03-15 [cit. 2020-09-04]. Dostupné online. Dostupné také na: . (anglicky) ↑ JANSON, Markus; REFFERT, Sabine; BRANDNER, Wolfgang.

Question: Jak vytváří Epsilon Eridani energii?

Answer: jadernou fůzí vodíku


Jasoň červenooký

Context: Z celosvětového hlediska je klasifikován jako zranitelný, v České republice byl ve 20. století vyhuben, ale v roce 1986 znovu vysazen, takže podle českých zákonů jde o kriticky ohrožený druh. Vzácnost druhu a oddělenost jednotlivých populací vede k existenci značného množství poddruhů (více než 160). Je to velký motýl (rozpětí křídel 7–8,4 cm) s bílými křídly s černými a červenými skvrnami, housenka je černá s oranžovými skvrnami, kukla je červenohnědá, ojíněná modrobílým práškem, vajíčko je bílé, o rozměrech asi 1–1,5 mm. Žije v alpínských ekosystémech, zejména na horských skalnatých stráních, vyskytuje se téměř po celé Evropě a velké části Asie. Housenky se živí rozchodníky (Sedum), dospělí jedinci například nektarem fialově kvetoucími druhy bodláků. Jde o heliofilní druh, což znamená, že je aktivní především v období největšího slunečního svitu. Je pro něj charakteristický pomalý, třepetavý let. Má jednu generaci ročně, létá v červnu až srpnu, kdy se také dospělí jedinci páří a nakladou vajíčka.

Question: Vyskytuje se jasoň červenooký v Asii?

Answer: Žije v alpínských ekosystémech, zejména na horských skalnatých stráních, vyskytuje se téměř po celé Evropě a velké části Asie.


Druhý vatikánský koncil

Context: Jelikož se biskupové příliš neznali, členové kurie rozdali spolu s hlasovacími lístky seznamy členů přípravných komisí. Kardinálové Liénart (z Lille) a Frings (z Kolína nad Rýnem) podotkli, že by se otcové měli nejdříve poznat. Následoval potlesk a první zasedání tím po dvaceti minutách skončilo. V dalších dnech se sešly národní a regionální biskupské konference a sestavily nové kandidátní listiny. Nejlepším dojmem působila kandidátka předložená středoevropskými a francouzskými biskupy, která zahrnovala odborníky z celého světa. Během prvního období zasedala 36× generální kongregace, bylo předneseno 640 projevů a proběhlo 33 hlasování. Diskutovalo se o předlohách o liturgii, zjevení, o sdělovacích prostředcích, o východních církvích a o církvi. Žádný z dokumentů však v tomto období nebyl dokončen. Aby bylo možné smysluplně pokračovat, byla 6. prosince ustanovena koordinační komise a 8. prosince se koncil sešel v tomto období naposledy. V listopadu 1962 se Jan XXIII. od lékařů dověděl, že mu zbývá již jen několik měsíců pozemského života. Pověřil proto kardinály Suenense a Montiniho, aby před koncilem přednesli své myšlenky o dalším směrování koncilu tak, jak mu je v říjnu přednesli soukromě. K tomu došlo 4. a 5. prosince. Pokračování koncilu bylo naplánováno na 8. září 1963, avšak 3. června Jan XXIII. umírá. Za necelé tři týdny byl 21. června po dvoudenním konkláve zvolen novým papežem kardinál Montini, Pavel VI. Již v den své volby vyhlásil, že koncil bude pokračovat. Datum prvního zasedání bylo stanoveno na 29. září. V úvodním projevu papež sdělil, že těžištěm jednání má být konstituce o církvi - obnova církve, jednota křesťanů, církev v dnešním světě. V prvním měsíci byla předloha o církvi důkladně přepracována a přijata jako základ pro další diskusi. Poté byly na programu dekrety o biskupech a o ekumenismu. V dekretu o ekumenismu narazily na odpor pasáže o Židech a o náboženské svobodě, proto byl dekret rozdělen a hlasovalo se pouze o prvních třech kapitolách. Nakonec se jednalo o dokumentech o liturgii a o sdělovacích prostředcích. Konstituce o liturgii a dekret o prostředcích masové komunikace byly při slavnostním závěrečném zasedání 4. prosince schváleny koncilem a vyhlášeny papežem. Ten přitom prvně použil novou formuli, která vyzdvihovala kolegialitu biskupů. Třetí jednací období probíhalo ve dnech 14. září až 21. listopadu 1964.

Question: Který papež svolal druhý vatikánský koncil?

Answer: Jan XXIII.


Chevrolet

Context: Chevrolet, hovorově Chevy, je americká firma vyrábějící automobily. Založena byla v roce 1911. Je součástí koncernu General Motors. Chevrolet byl založen v roce 1911 Louisem Chevroletem a Williamem Durantem. V roce 1915 však mezi Chevroletem a Durantem došlo k roztržce a Louis Chevrolet Durantovi svůj podíl ve firmě prodal. O rok později William Durant sloučil Chevrolet Motor Car Company s koncernem General Motors. Od roku 2004 mají na kapotě logo Chevroletu také vozy Daewoo a v zemích Jižní Ameriky také modely prodávané v Evropě pod značkou Opel - například Corsa, Astra či Vectra. HHR SSR Camaro Cobalt Corvette Impala Malibu Avalanche Colorado Silverado Equinox Suburban Tahoe TrailBlazer Lumina TransSport Express Uplander Orlando Cruze Spark Aveo Lacetti Tacuma Epica Captiva

Question: V jakém roce byla založena firma Chevrolet?

Answer: 1911


Galapágy

Context: Galapágy (španělsky Islas Galápagos), oficiálně Galápagos archipiélago (tj. Galapážské souostroví) je název ekvádorského souostroví 18 sopečných ostrovů ve východní části Tichého oceánu asi 1000 km západně od pobřeží Ekvádoru. Jsou proslulé pouze na těchto ostrovech žijícími, zvláštními druhy zvířat, např. prehistoricky vyhlížejícími ještěry a obřími suchozemskými želvami. Galapágy jsou jediným místem na světě, kde se tučňáci vyskytují na severní polokouli. Jde o druh tučňáka galapážského (Spheniscus mendiculus). Galápago značí želvu - název znamená tedy něco jako "želví ostrovy", na některých ekvádorských mapách lze nalézt pojmenování Archipiélago de Colón. Galapágy objevil Tomáš z Berlanga 10. března 1535 při plavbě z Panamy do Peru. V té době nebyly ostrovy obydlené. Poprvé se souostroví objevilo v námořních mapách až roku 1570. V 17. a 18. století používaly ostrovy pouze piráti a různí cestovatelé k doplňování zásob vody. Až do roku 1832 nepatřily ostrovy nikomu, pak je anektoval Ekvádor. V roce 1835 na ostrovech přistál s výzkumnou lodí HMS Beagle britský přírodovědec Charles Darwin.

Question: Proč jsou Galapágy unikátní?

Answer: Galapágy jsou jediným místem na světě, kde se tučňáci vyskytují na severní polokouli.


Metallica

Context: Už v první polovině prosince začala Metallica hledat nového baskytaristu, který by se s nimi vydal na koncertní šňůru po Evropě, jméno ale nepadlo. Mezi kandidáty byli třeba: Mike Inez (Alice in Chains, Ozzy Osbourne), Joey Vera (Armored Saint ) a další. V polovině ledna byli dopsáni Rob Trujillo (ex- Suicidal Tendancies, ex- Ozzy Osbourne) a Eric Forrest (ex- VoiVod). Nejnovější informace říkaly, že se nové album St. Anger má objevit 10. června. Ve studiu A pokračovaly poslední nahrávky. Ale nejvíc se spekulovalo o tom, že novým basistou se má stát Robert Trujillo, oficiálně to však nebylo potvrzeno. Nakonec, 24. ledna 2003, se Robert připojil k Metallice. St.Anger vyšlo 5. června. Skalní fanoušci byli zděšeni tím, že na albu nejsou slyšet sólové kytary, které byly pro Hammetta tak charakteristické. Joe Berlinger i Bruce Sinofsky jsou tvůrci dokumentu o Metallice - Some Kind Of Monster. Film má dvě a půl hodiny. Je v nich výřez z mnoha dnů každodenního života kapely. Mezi lety 2001 a 2003 bylo nahráno tisíc hodin materiálu. Rozpočet filmu je okolo 1,5 miliónu dolarů. Premiéra filmu byla v lednu 2004 na filmovém festivalu v Park City. V listopadu 2004 skončila jeden a půl roku trvající koncertní šňůra 180 vystoupení. Časopis Rolling Stone vyhlásil Jamese Hetfielda mužem roku 2004. James Hetfield dostal 12. května 2006 speciální cenu. Jedná se o Cenu Stévie Ray Vaughana a James si ji zasloužil díky podpoře fondu MusiCares MAP a díky vytrvalé pomoci závislým hudebníkům s odvykací léčbou. Metallica se v červnu roku 2006 vydala na miniturné Escape from the studio '06, které začalo na obrovském festivalu v Německu Rock am Ring 2006. Tento koncert byl vysílán v přímém přenosu na MTV. Fanoušci Metallicy byli tímto turné naprosto nadšeni, protože skupina zahrála na koncertech celé legendární album Master of Puppets. V srpnu, po skončení turné, se Metallica vrátila zpět do svého studia HQ, kde pokračují práce na novém albu Death Magnetic. Producentem alba je Rick Rubin. V květnu 2008 Metallica spustila promo stránku MissionMetallica.com, kde jsou postupně zveřejňovány videa a fotografie z natáčení. Fanoušci si zde mohou album také zakoupit. Death Magnetic vyšlo 12. září 2008. V roce 2011 vyšlo EP Beyond Magnetic, s několika skladbami, které se nedostaly na album.

Question: Kolik cen Grammy Metallica vyhrála?

Answer: 200


Praha

Context: Postupně byl připojen Josefov, Vyšehrad a Holešovice. Na konci 19. století byla Praha již industrializovaným, rychle se rozvíjejícím městem se železnicí a továrnami, které bylo největší v českých zemích. Roku 1893 byla zahájena pražská asanace, která zasáhla Josefov a Podskalí; začaly se rozvíjet elektrické dráhy, k městu se v roce 1901 připojila Libeň. Související informace naleznete také v článku Velká Praha. Na konci první světové války byla vyhlášena nezávislost českého státu, ke kterému se vzápětí připojilo Slovensko. V Praze docházelo k ničení symbolů rakouského mocnářství. Přitom byly zničeny nebo odstraněny i některé památky, jako byl například Mariánský sloup na Staroměstském náměstí a pomník maršála Václava Radeckého (socha byla umístěna v Lapidáriu Národního muzea na Výstavišti a pomník nahrazen – později rovněž odstraněným – pomníkem Ernesta Denise) na Malostranském náměstí nebo socha císaře a krále, Habsburka Františka I. na Smetanově nábřeží, kam se v roce 2003 vrátila. Jako hlavní město nově ustanoveného Československa byla Praha i nadále modernizována a rozšiřována. Roku 1922 byla založena Velká Praha, do které byla zahrnuta všechna předměstí včetně do té doby samostatných měst jako Královské Vinohrady, Nusle nebo Košíře. Praha, v niž vedle sebe žilo české, německé a židovské obyvatelstvo, se stala pozoruhodným kulturním centrem. Historizující styl, v němž bylo postaveno např. Národní divadlo, pseudogotické chrámy sv. Prokopa na Žižkově a sv. Ludmily na Náměstí Míru, či přestavěna vyšehradská bazilika, rázně odvrhla secese přelomu století (Obecní dům, nová budova Hlavního nádraží, Hotel Central v Hybernské ulici, Petřínská rozhledna a Průmyslový palác v Holešovicích, Husův pomník na Staroměstském náměstí). Desetileté secesní období přerušila první světová válka. Na konci dvacátých let 20. století se začal v architektuře projevovat funkcionalismus; byla také dostavěna gotická Katedrála svatého Víta. V září 1929 (za prezidenta T. G. Masaryka a arcibiskupa Františka Kordače, jak je uvedeno nad klenbou triumfálního oblouku chóru dómu) byla dokončena dostavba katedrály a slavnostně otevřena u příležitosti tisíciletí zavraždění svatého Václava. Světově unikátní je architektura kubistická – jedině v Praze přešel kubismus z malířských pláten do architektury (Pavel Janák, Josef Gočár, Josef Chochol), ambiciózním plánem bylo založení kubistického sídliště na Vyšehradě. Od 15. března 1939 byla Praha hlavním městem Protektorátu Čechy a Morava. Kulturní život byl ochromen; po incidentu, jehož obětí byl student Jan Opletal, byly zavřeny vysoké školy a předáci studentů popraveni. Během druhé světové války byli z Prahy deportováni do koncentračních táborů příslušníci tzv. "méněcenných ras", tedy zejména židovské a cikánské (dle tehdejšího označení) obyvatelstvo.

Question: Ve kterém roce byla založena Velká Praha?

Answer: 1922


Velký a Malý Tisý

Context: Velký a Malý Tisý je národní přírodní rezervace ev. č. 498 poblíž města Lomnice nad Lužnicí v okrese Jindřichův Hradec ležící na území CHKO Třeboňsko. Řadí se mezi nejvýznamnější rybniční rezervace v Česku a je významná rozsáhlým litorálním porostem na březích rybníků. Oblast spravuje AOPK ČR Správa CHKO Třeboňsko a je evidována i v rámci světové organizace UNESCO jako biosférická rezervace, Natura 2000 a další. Důvodem ochrany je jedna z nejvýznamnějších ornitologických rezervací v Česku. Význam má i z pohledu entomologického. Součástí rezervace je 11 větších rybníků, mimo jiné i dvojice rybníků Velký a Malý Tisý, které daly lokalitě název. Pro rybníky v rezervaci je charakteristické, že mají velmi členité pobřeží tvořené zarostlými břehy, zátokami, poloostrovy a ostrůvky. Na břehy volně navazují podmáčené louky, lesy, vřesoviště a pole. Vlivem rozmanitosti různých stanovišť se zde nachází bohatá řada druhů z flory i fauny, které zde sídlí. Hlavně ptactvo využívá lokalitu jako důležitou migrační zastávku či shromaždiště před pravidelnými tahy. I přes to, že je lokalita po desetiletí chráněna, došlo nevhodnými hospodářskými zásahy v podobě nadměrného chovu ryb od 50. let 20. století k postupné degradaci a ústupu litorálních porostů. Od 90. let 20. století se ochranáři snaží snižováním počtu nasazovaných ryb a změnou jejich druhové skladby společně s vodohospodářskými zásahy do výšky vodní hladiny rybníku Velký Tisý podpořit rozvoj rákosových porostů. Výsledky těchto opatření ukázaly, že na obnovu porostů by i za vhodných podmínek byla potřeba doba dosahující až desítek let. Oblast národní rezervace Velký a Malý Tisý se nachází na západním okraji CHKO Třeboňsko mezi městy Lomnice nad Lužnicí na severu a Třeboní na jihu. Jedná se o rybniční soustavu 11 rybníků (jiný zdroj však uvádí 14 rybníků). Největší z nich je rybník Velký Tisý.

Question: Jaké evidenční číslo má národní přírodní rezervaci Velký a Malý Tisý?

Answer: 498


Sokolovská pánev

Context: 569,7 m n. m. (Zelený vrch) Délka 36 km Šířka 9 km Rozloha 312 km² Střední výška 451,8 m n. m. Nadřazená jednotka Podkrušnohorská oblast Sousedníjednotky Doupovské horySlavkovský lesChebská pánevKrušné hory Světadíl Evropa Stát Česko Česko Sokolovská pánev na mapě Česka Horniny terciérní sedimenty, hnědé uhlí Povodí Ohře Souřadnice 50°13′ s. š., 12°45′30″ v. d. Identifikátory Kód geomorf. jednotky IIIB-2 Některá data mohou pocházet z datové položky. Sokolovská pánev je český geomorfologický celek nacházející se v severozápadní části Podkrušnohorské oblasti, na území okresů Sokolov a Karlovy Vary. Nejvyšším bodem je Zelený vrch (569,7 m n. m.). Na starších mapách ještě nalezneme bývalý nejvyšší vrch v Sokolovské pánvi, a to Dvorský vrch (původně 573 m n. m.). Jeho vrcholová partie však byla odtěžena lomem na kámen a tak se nejvyšší bodem stal Zelený vrch. Vymezení Sokolovská pánev je terciérní pánev s vrásově zlomovou stavbou. Je to oboustranně tektonicky ohraničený, stupňovitý, příčně asymetrický příkop, protažený ve směru západ – východ. Pánev má délku 36 km, šířku 9 km a rozlohu 312 km2. Na jihu je omezena oherským okrajovým zlomem, který ji odděluje od Slavkovského lesa. Na severu je pánev ohraničena stupňovitým zlomovým krušnohorským pásmem. Na západě je oddělena od chebské pánve krystalinickým hřbetem u Chlumu sv. Maří. Východní okraj tvoří krystalinický hřbet oherského krystalinika, překrytý vulkanity Doupovských hor. Na území se z větších sídel nacházejí města Sokolov, Chodov, Nové Sedlo a Habartov. Geomorfologické členění Sokolovská pánev nemá z hlediska českého geomorfologického členění žádný podcelek, dělí se na čtyři okrsky, kterými jsou: Chlumský práh Svatavská pánev Chodovská pánev Ostrovská pánev Geologie Podloží západní části pánve je tvořen krystalinikem, zastoupeným metamorfovanými horninami, zejména rulami a svory, východní část pánve žulami karlovarského plutonu. Pánev je vyplněna třetihorními (kenozoickými) jezerními sedimenty. Geneze pánve Jedná se o příkopovou propadlinu vzniklou v ose podkrušnohorského prolomu. Je omezena vysokými a příkrými svahy Krušných hor a Slavkovského lesa a její reliéf má mírně zvlněný charakter a je vyplněna jezerními sedimenty. Je prostorově a geneticky úzce svázána s vulkanismem, vulkanogenní horniny se na složení terciérní výplně pánve podílejí asi 55 %. Hlavním zdrojem vulkanického materiálu byly vulkanické systémy v západní části Doupovských hor a izolovaná vulkanická centra na území sokolovské pánve a přilehlé části Krušných hor a Slavkovského lesa. Litostratigrafie Pohled z přilehlých svahů Krušných hor - v pozadí Slavkovský les Pohled z přilehlých svahů Slavkovského lesa - v pozadí Krušné hory Pohled na povrchový lom Jiří

Question: Jak se nazývá nejvyšší vrch Sokolovské pánve?

Answer: Zelený vrch


Mauricius (ostrov)

Context: Mauricius (francouzsky Île Maurice, kreolsky Moris, anglicky Mauritius) je sopečný ostrov v Indickém oceánu, největší z ostrovů Maskarénského souostroví. Mauricius je zároveň také největší ostrov Mauricijské republiky, na němž se nachází její hlavní město Port Louis. == Geografie == Ostrov Mauricius se nachází v západní části Indického oceánu, jeho pobřeží je obklopeno korálovými útesy a řadou malých ostrůvků. Nejbližší větší pevninou v okolí je ostrov Réunion, francouzský zámořský departement, který je od Mauricia vzdálený 172 km směrem na jihozápad. Pokud jde o území Mauricijské republiky, asi 400 km na severovýchod od její metropole na ostrově Mauricius leží korálový atol Cargados Carajos (Saint Brandon) a 560 km směrem na východ ostrov Rodrigues. Souostroví Agaléga, které je rovněž součástí Mauricijské republiky, leží na sever od Mauricia ve vzdálenosti 1064 km (pozn.: některé zdroje uvádějí vzdálenost 1122 km ) tedy dále, než Madagaskar, který se nachází ve vzdálenosti 868 km od Mauricia směrem na západ. === Geologie a geomorfologie === Ostrov vznikl vulkanickou činností v době před 15 až 8 milióny let. Na Mauriciu již neexistuje žádná činná sopka, avšak stopy zdejší sopečné minulosti jsou patrné dodnes, ať už to jsou pozůstatky velké kaldery, tvary místních horských vrcholů v podobě skalních suků či věží nebo zachovalý sopečný kráter Trou-aux-Cerfs, který má průměr 300 metrů a nachází se v centrální části ostrova přímo uprostřed města Curepipe. Nejvyšším vrcholem Mauricia je Piton de la Petite Riviè Noire (828 m n. m.), který se zvedá v jihozápadní části ostrova uprostřed národního parku Black River Gorges National Park. Nadmořská výška ostatních vrcholů v této oblasti s výjimkou Mount Cocotte (780 m n. m.) se pohybuje kolem 600 metrů.V pořadí druhé dva nejvyšší vrcholy ostrova Le Pouce a Pieter Both (oba shodně 820 m n. m.) leží o téměř tři desítky kilometrů severněji poblíž metropole Port Louis.

Question: Nachází se ostrov Mauricius v Tichém oceánu?

Answer: Ostrov Mauricius se nachází v západní části Indického oceánu, jeho pobřeží je obklopeno korálovými útesy a řadou malých ostrůvků.


Úplavice

Context: Úplavice je akutní a vysoce infekční průjmové onemocnění. Podle původu se dělí na bacilární úplavici, způsobovanou bakterií, a amébní úplavici, kterou zapříčiňuje měňavka (prvok). Přenáší se výhradně z člověka na člověka. Léčí se obvykle antibiotiky a pro pacienta je důležitá dieta a dostatečný přísun tekutin. Alternativními názvy této formy nemoci jsou shigelóza nebo dyzentérie. Jejím původcem jsou gramnegativní tyčinkovité bakterie rodu Shigella, z nichž nejnebezpečnější je Shigella dysenteriae. Jde stejně jako u cholery o výlučně lidské onemocnění, zdrojem je tedy jiný člověk - nemocný nebo přenašeč. K přenosu dochází alimentární cestou přes potraviny nebo pitnou vodu. Mouchy mohou přenést infekční materiál na krátké vzdálenosti. Jde o extrémně nakažlivou chorobu, k onemocnění stačí dávka okolo 200 bakterií. Prevence: izolace nemocných, pravidelné kontroly pracovníků v potravinářství, mytí rukou, tepelná úprava potravin a vody, ochrana jídla před mouchami. Inkubační doba činí 1-5 dní. Bakterie napadají tlusté střevo a vytvářejí nebezpečné toxiny. Charakteristické příznaky jsou svíravé bolesti břicha, křeče a vodnaté průjmy s příměsí krve a hlenu. Hrozí silná dehydratace a u extrémně těžkých případů protržení střevní stěny. U nás je tato forma onemocnění vzácná. Diagnostikuje se pomocí kultivace původce choroby. Léčba se provádí pomocí Endiaronu (u lehčích případů), nebo za pomoci antibiotik. Důležitá je dieta a nahrazování ztracených tekutin. Amébní, respektive entamoební úplavice je způsobována prvokem Entamoeba histolytica (česky měňavka úplavičná), se kterou se můžeme setkat ve vysoce znečištěných vodách, nebo také třeba v kanále. Přenos je podobný jako u bakteriální. Měňavka úplavičná žije v tlustém střevu, kde se vyskytuje ve dvou formách. Ve formě menší (minuta), kterou se rozšiřuje a která je pro organismus prakticky neškodná a ve formě větší (magna), která se za určitých okolností začne v tlustém střevě tvořit. Ta napadá střevní epitel a proniká do tkání a krevního oběhu, který ji může roznést po celém organismu. Nemoc se projevuje podobnými příznaky jako bakteriální úplavice, dále se také mohou vyskytnout jaterní abscesy. Léčí se antibiotiky, jaterní abscesy je nutno chirurgicky odstranit. Nutno dbát na dietu a doplnění tekutin. Prognóza je při dosažitelnosti lékařské pomoci dobrá, jinak závisí na formě nemoci a stavu pacienta. O. Uplavici - pseudonym, pod nímž byl roku 1887 omylem zveřejněn článek Jaroslava Hlavy Disanteria

Question: Jaký prvok způsobuje amébní úplavici?

Answer: měňavka