Mangusta abuvudan

Context: Mangusta abuvudan Mangusta abuvudan Stupeň ohrožení podle IUCN málo dotčený[1] Vědecká klasifikace Říše živočichové (Animalia) Kmen strunatci (Chordata) Podkmen obratlovci (Vertebrata) Nadtřída čtyřnožci (Tetrapoda) Třída savci (Mammalia) Řád šelmy (Carnivora) Čeleď promykovití (Herpestidae) Rod mangusta (Ichneumia) Binomické jméno Ichneumia albicauda(Cuvier, 1829) Areál rozšíření Areál rozšíření Některá data mohou pocházet z datové položky. Mangusta abuvudan (Ichneumia albicauda) či promyka abuvudan nebo promyka běloocasá[2] je velký druh mangusty obývající velkou část subsaharské Afriky a jih Arabského poloostrova. Patří mezi největší promykovité šelmy, dosahuje celkové délky často výrazně přes 1 metr a hmotnosti i více než 5 kg. Pohlavní dimorfismus je nevýrazný, samci bývají o něco větší. Typické pro tuto mangustu jsou dlouhé nohy, níže posazená přední část těla a šedo-hnědo-černo-bílá barva srsti. Ocas obvykle bývá v porovnání se zbytkem těla podstatně světlejší, většinou stříbřité či bílé barvy. Žije v různých druzích otevřenějších lesů, na savanách, křovinatých biotopech a stepích. Toleruje i lidmi pozměněnou krajinu. Vyhýbá se pouštím a hustým lesům. Jedná se převážně o nočního živočicha, který žije většinou osamoceně, jen dočasně v párech či menších skupinkách. Rozmnožování bývá sezónní, k porodům dochází obvykle v období dešťů. Počet mláďat v jednom vrhu je 1 až 4. Dospělci se živí především hmyzem, jídelníček si doplňují i menšími obratlovci a v malé míře i plody rostlin. Občas se přiživují i na mršinách či odpadcích. Doba dožití v zajetí se pohybuje od 10 do 14 let. Tato mangusta nemá zásadní přirozené nepřátele, mj. i díky účinné antipredační ochraně, avšak větší šelmy ji mohou za určitých podmínek zabíjet. Mezinárodní svaz ochrany přírody neshledává pro tento druh žádné zásadní hrozby a vede ho jako málo dotčený.[3][4][5][6] Taxonomie Mangustu abuvudan popsal francouzský přírodovědec Georges Cuvier v roce 1829 pod vědeckým jménem Herpestes albicauda. Druhové jméno bylo zvoleno kvůli jejímu bílému ocasu (z latinského albus = bílý, cauda = ocas).[6] Později byla francouzským zoologem Isidorem Geoffroyem Saint-Hilaire přeřazena do rodu Ichneumia, který je monotypický, tedy obsahuje jen tento jediný druh. Název rodu pochází z řeckého ichneumon a znamená „stopař“.[6] Patří do čeledi promykovitých a v češtině se pro ni používá jak název mangusta, tak promyka.[2] Nejbližšími příbuznými jsou mangusty rodů Cynictis, Rhynochogale a Bdeogale.[7][8] Druh se dělí na 6[7] nebo 7[9] poddruhů. Poddruhy byly vyděleny převážně na základě zbarvení a validita některých z nich je sporná.[7] Jedná se o:[2][9][10]

Question: Kolik kg váží Mangusta abuvudan?

Answer: více než 5 kg


Jaroslav Seifert

Context: Po uvolnění režimu v 60. letech se jeho druhdy odmítaná tvorba z let padesátých (např. Píseň o Viktorce) dočkala reedic, v roce 1966 byl jmenován národním umělcem, 1969 zvolen předsedou nově ustaveného Svazu českých spisovatelů, který však fungoval pouhý jeden rok. Dne 17. ledna 1969, den po protestním sebeupálení Jana Palacha, veřejně vyzval lidi, aby Palachův čin nenásledovali. Pro své občanské postoje i veřejnou autoritu patřil Seifert mezi autory, kteří po nástupu tzv. normalizace upadli v nemilost nového režimu a byli nuceni stáhnout se do ústraní. Z jeho děl mohly vycházet pouze ojedinělé reedice, novou tvorbu směl zveřejňovat s výhradami až na konci 70. let, kdy režim vzhledem k jeho popularitě hledal způsoby, jak s oblíbeným básníkem naložit. Dohody, že výměnou za vydávání knih nebude veřejně vystupovat a podepisovat žádné petice, Seifert opakovaně nedodržoval, naopak v prosinci 1976 patřil mezi první signatáře Charty 77. V tomto období jeho díla pravidelně vycházela v samizdatu. Jiří Gruntorád byl za samizdatové šíření Seifertových básní odsouzen k třem letům odnětí svobody. V 70. letech se Seifert spřátelil se slovenským hercem Ladislavem Chudíkem. Jejich vzájemná korespondence (vydaná v knize Tichý dvojhlas) začala dopisem, ve kterém Ladislav Chudík obdivoval Seifertovu poezii, díky které se naučil výborně česky. Do své smrti předčítal Ladislav Chudík každoročně o Vánocích Seifertovy básně. V roce 1984 obdržel Jaroslav Seifert Nobelovu cenu za literaturu, kterou však za něj přebírala jeho dcera, a to kvůli jeho špatnému zdravotnímu stavu. Ačkoli to byla velmi významná událost, ve sdělovacích prostředcích ovládaných tehdejším režimem o tom padla jenom suchá zmínka. Jiřina Šiklová, která do zahraničí zaslala podklady k jednání o Nobelově ceně a rovněž rukopis jeho pamětí Všecky krásy světa, za to byla dokonce soudně stíhána. Fakt udělení nejvýznamnějšího literárního ocenění však režim musel nakonec uznat a místo umlčování podnikl posléze pokusy přivlastnit si básníka pro sebe a své propagandistické účely.

Question: Kdo je spoluzakladatelem poetismu a nositelem Nobelovy ceny?

Answer: Jaroslav Seifert


Hydroláza

Context: Tuto reakci – tzv. hydrolytické štěpení vazeb – lze obecně popsat chemickou rovnicí A–B + H2O → A–OH + B–H Původní látka A–B je zde vodou rozkládána na nové produkty. Této reakce se účastní i hydroláza (v rovnici není zapsaná), která se však reakcí nemění (proto se jedná o katalyzátor). Hydrolázy jsou nejpočetnější třídou enzymů. amidáza amyláza karboxypeptidáza chymotrypsin nukleáza, např. deoxyribonukleáza (DNáza) esteráza glykozidáza hemicelluláza laktáza lipáza peptidáza trypsin ureáza pepsin GTPáza ATPáza Další typy enzymů: Izomeráza Ligáza Lyáza Oxidoreduktáza Transferáza

Question: Která třída enzymů je nejpočetnější?

Answer: Hydrolázy


Uherské Hradiště

Context: Pokračování bubalovského, stejně jako Christinova valu (případně též zlechovského valu) na druhé straně řeky Moravy by znamenalo skvělou obrannou linii pro celou velkomoravskou aglomeraci, neboť by ji umožnilo uzavřít od jihu stejně jako od severu. Obdobný charakter opevnění po obou stranách toku známe i z jiných slovanských lokalit (Novgorod) a předsunuté valy např. ze Starých zámků u Líšně nebo i z jiných slovanských zemí (Polsko, Ukrajina). Centrální katastrální území nese název Uherské Hradiště. Centrální evidenční část Uherské Hradiště leží na levém břehu řeky Moravy (naproti Starému Městu) a zahrnuje též ZSJ Na Rybníku z katastrálního území Mařatice. Část katastrálního území Uherské Hradiště přesahující východně od Starého Města na sever na pravý břeh řeky Moravy tvoří samostatnou evidenční část Rybárny. V polovině 13. století se východní Morava - tehdy stále na pomezí vlivu Přemyslovců a Uher jako tzv. Lucká provincie - ocitla pod nepřátelskými nájezdy, kterými trpělo obyvatelstvo i nedaleký klášter na Velehradě.

Question: Na kterém břehu řeky Moravy je Uherské Hradiště?

Answer: levém


Wolfgang Pauli

Context: Wolfgang Ernst Pauli (25. dubna 1900, Vídeň - 15. prosince 1958, Curych) byl významný švýcarský fyzik. Zkoumal teorii relativity a kvantovou mechaniku. V roce 1945 mu byla udělena Nobelova cena za fyziku za formulaci tzv. Pauliho vylučovacího principu. Narodil se roku 1900 v Rakousku, později žil a pracoval ve Švýcarsku. Od mládí byl nadaný na řešení matematických i fyzikálních úloh. Po studiích v Mnichově roku 1921 vyučoval fyziku v Göttingenu, a poté i v Kodani. V letech 1923-28 vyučoval na univerzitě v Hamburku. Právě v této době se rodil nový obor kvantová fyzika. V roce 1925 zformuloval tzv. Pauliho vylučovací princip. Podle něj v jednom a témže stavu nemohou být 2 elektrony, které mají všechna kvantová čísla (n, l, m, s) stejná resp. každý kvantový stav v atomu může být obsazen jen jedním elektronem. V roce 1931 matematicky předpověděl existenci neutrina, když správně uhodl, že mizící energii odnáší nějaká neznámá částice. Tato částice musela být velmi lehká a elektricky neutrální a později ji pojmenoval Enrico Fermi jako neutrino. Fyzikové v její existenci nechtěli dlouho uvěřit. Neutrino s ostatní hmotou skoro nereaguje, a je tedy velmi těžké ho zachytit.

Question: Kde zemřel Pauli Wolfgang?

Answer: Curych


René Descartes

Context: Les Météores je pokusem o většinou mechanické vysvětlení různých jevů v ovzduší, mraků, deště, duhy a podobně. Descartovy Vášně duše jsou pokusem o soustavný výklad "pohybů" lidské duše. Na rozdíl od starší, aristotelské psychologie, která pokládala duši za princip života a přisuzovala ji tedy i rostlinám a živočichům, připisuje Descartes duši hlavně intelektuální schopnosti a pokládá ji za výsadu člověka. Duše se neřídí fyzikálními zákony (například působí pohyby), a je tedy odlišnou substancí; s tělem je ovšem těsně spojena a působí na ně prostřednictvím mozkové šišinky. Život a chování živočichů vysvětluje Descartes mechanicky, stejně jako fungování lidského těla: krevní oběh i dýchání je ochlazování a ohřívání krve a dalších tělesných tekutin. Zabývá se afekty - "vášněmi": rozlišuje 6 základních: údiv, touhu, smutek, radost, lásku, nenávist a od nich odvozuje cca 40 dalších. Například naděje je kombinací radosti a touhy - duše věří, že se stane to, po čem touží. Většina afektů je podle něj vyvolávána podněty přicházejícími z těla. Je přesvědčen, že škodlivé silné afekty lze potlačit pomocí vůle.

Question: Jaký je správný zápis jména Descartes ve 2. pádu?

Answer: Descartes


Kelvin

Context: Kelvin [K] je jednotkou termodynamické teploty a také vhodnou jednotkou teplotního rozdílu, stejně velkou, jako je stupeň Celsia – na rozdíl od něj se užívá i v jednotkách odvozených, jako W/(m·K). Může mít též předponu, jako mili v jednotce mK. Kelvin je jednou ze sedmi základních jednotek soustavy SI. == Zavedení pojmu kelvin == Kelvin je jednou ze sedmi základních jednotek soustavy SI. Dlouhou dobu byl definován dvěma hodnotami: 0 K je teplota absolutní nuly, tedy naprosto nejnižší teplota, která je fyzikálně definována, 273,16 K je teplota trojného bodu vody (teplota 0,01 °C, tlak 613 Pa)V rámci změny definic základních fyzikálních jednotek byla přijata 20. května 2019 i nová definice kelvinu (fixací Boltzmannovy konstanty k B {\displaystyle k_{\mathrm {B} }} a převodem teploty na energii: k B T = E {\displaystyle k_{\mathrm {B} }T=E} ). Rozdíl teplot jeden stupeň v Celsiově i Kelvinově stupnici je stejný, 1 K ≅ 1 °C. Stupnice však mají různé počátky: 0 °C odpovídá 273,15 K. Kelvinovu stupnici měření teplot navrhl skotský matematik a fyzik William Thomson, který byl za své výrazné vědecké úspěchy povýšen do šlechtického stavu pod jménem lord Kelvin. == Přepočet na jiné stupnice == === Celsiova stupnice === Stupnice pro Celsiův stupeň má stejný rozdíl teplot 1 °C = 1 K, ale posunutý počátek: 0 °C odpovídá 273,15 K, takže K / K = C / ∘ C + 273 , 15 {\displaystyle K/\mathrm {K} =C/^{\circ }\mathrm {C} +273{,}15\,} , C / ∘ C = K / K − 273 , 15 {\displaystyle C/\mathrm {^{\circ }C} =K/\mathrm {K} -273{,}15\,} ,kde C je teplota ve stupních Celsia, K je teplota v kelvinech. Z toho vyplývá pro hodnoty teploty: 0 K = − °C 0 °C = +273,15 K 100 °C = +373,15 K === Rankinova stupnice === Stupnice pro Rankinův stupeň je Fahrenheitova stupnice posunutá tak, aby vycházela z absolutní nuly. Stupeň Rankina je stejně velký jako stupeň Fahrenheita, takže 1 °R = 1 °F a platí R / ∘ R = 9 5 K / K {\displaystyle R/^{\circ }\mathrm {R} ={\frac {9}{5}}K/\mathrm {K} \,} ,kde R je teplota ve stupních Rankina, K je teplota v kelvinech. Z toho vyplývá pro hodnoty teploty: 0 K = 0 °R 273,15 K = 491,67 °R ( = 0 °C) 373,15 K = 671,67 °R ( = 100 °C) === Fahrenheitova stupnice ===

Question: Kdo navrhl Kelvinovu stupnici měření teplot?

Answer: William Thomson


Rakousko

Context: Celková délka státní hranice: 2832 km, z toho s Německem 784 km, s Českem 362 km, s Itálií 430 km, Maďarskem 366 km, Slovinskem 330 km, Švýcarskem 164 km, Slovenskem 91 km a s Lichtenštejnskem 35 km. Údolí Kleinwalsertal, které patří k spolkové zemi Vorarlbersko, je na základě polohy dostupné po silnici pouze z Německa a je tak funkční enklávou Německa. Obdobně obec Jungholz. Na druhé straně existuje i funkční enkláva Rakouska, která patří ke Švýcarsku. Obec Samnaun nebyla po dlouhou dobu spojená se Švýcarskem jakoukoli cestou, nýbrž přístupná pouze přes Tyrolsko. To vedlo k tomu, že odtud vymizela rétorománština a místo ní přijali tamní obyvatelé dialekt podobný tyrolskému. Mezitím byla postavena silnice vedoucí do Samnaun, která se již ubírá výhradně po švýcarském území, která už zde kdysi byla zavedena. V podobném stavu jako Samnaun byla až do roku 1980 obec Spiss na rakousko-švýcarské hranici. Byla po dlouhou dobu dosažitelná pouze přes Samnaun a bojovala se silným odchodem obyvatel, protože oproti ostatním enklávám měla velmi malé možnosti hospodářského rozvoje. ==== Hory ==== Deset nejvyšších hor Rakouska (Rakouské Alpy): === Jezera === Největší jezero Rakouska je mělké stepní Neziderské jezero v Burgenlandu, ke kterému náleží 77 % svojí celkové rozlohy 315 km2, zbytek jezera patří Maďarsku. Další větší jezera jsou horská nebo podhorská Attersee s 46 km2 a Traunsee s 24 km2 v Horních Rakousech. Velké je také Bodamské jezero o rozloze 536 km2. K Rakousku však náleží pouze malá část, jezero totiž leží na hranicích s německými spolkovými zeměmi Bavorskem a Bádensko-Württemberskem a se Švýcarskem. Jezera mají vedle hor velký význam také v cestovním ruchu, především Korutanská jezera a oblast Salzkammergut. Nejznámější jsou Wörthersee, které je největší jezero Korutan, Millstätter See, Ossiacher See a Weißensee. Známá jsou také jezera Mondsee a Wolfgangsee na hranicích Salcburska a Horních Rakous. === Řeky === Drtivá většina Rakouska (80 566 km2, 96 % území) je odvodňována Dunajem do Černého moře.

Question: Jak se jmenuje největší jezero Rakouska?

Answer: Neziderské


Ucho

Context: Ucho je sluchový orgán obratlovců. Jeho základními částmi jsou vnější, střední a vnitřní ucho. Ucho mladého člověka dokáže vnímat zvuk v rozsahu frekvencí 20 – 20 000 hertzů, staří lidé obvykle slyší jen v rozmezí frekvencí 50 – 8 000 Hz. Nejcitlivější je na frekvenci mezi 2–4 kHz. Frekvence lidského hlasu běžného hovoru se u mužů pohybuje v rozmezí od 80 do 120 Hz, u žen pak v rozpětí 170 až 260 Hz. Delfíni, netopýři a mnoho dalších živočichů se pomocí zvuku orientuje – tzv. echolokace. Vnější ucho (auris externa) se skládá z boltce, zvukovodu a bubínku. Boltec je tvořen chrupavkou (pouze lalůček chrupavčitou kostru nemá) a směřuje akustické vlny do zvukovodu. Velikost a tvar boltce ale nemá vliv na sluch. Vnější zvukovod (také se mu říká sluchový kanálek) je trubice, která má část chrupavčitou a kostěnou. Na konci zvukovodu se nachází bubínek, hranice mezi zevním a středním uchem. Zvuková vlna, která projde zvukovodem, naráží do bubínku a putuje dál do nitra ucha. Délka zvukovodu dospělého člověka je asi 3 cm. Bubínek je vazivová blanka na konci zvukovodu, cca 0,1 mm silná. Zvuková vlna jej rozechvěje, bubínek ji zesílí a předá do středního ucha. Zdravý bubínek je lesklý a má šedavou barvu. Výstelka zvukovodu obsahuje mazové žlázy, které produkují ušní maz. Zvukovod má samočisticí schopnost – nečistoty jsou z něj vypuzovány směrem ven. Podrobnější informace naleznete v článku Střední ucho. Střední ucho (auris media) je systém vzduchem vyplněných dutin, vystlaných sliznicí. Začíná bubínkem, na nějž jsou napojeny tři sluchové kůstky. Patří mezi ně kladívko (malleus), kovadlinka (incus) a třmínek (stapes). Řetěz kůstek přenáší zvuk od bubínku do vnitřního ucha - ploténka třmínku se dotýká oválného okénka v labyrintu. Střední ucho je odděleno od vnitřního ucha membránami, která uzavírají oválné předsíňové okénko (vestibulární) a kruhového hlemýžďové (kochleární) okénko.

Question: V jaké zvukové frekvenci slyší starší člověk?

Answer: 50 – 8 000 Hz


Albatrosovití

Context: Po měsíci již zůstává mládě samo a oba rodiče odlétají na moře pro něj lovit potravu. Doba do plného opeření, kdy má již hmotnost srovnatelnou s rodiči, trvá od 140 do 280 dnů, po ten čas jsou mláďata stále krmena. Pak se najednou o ně rodiče přestanou starat a odletí. Mládě je od té doby odkázáno samo na sebe a jen vrozené instinkty mu poradí, jak a kudy letět a lovit potravu. Pohlavně dospělá jsou mláďata asi ve 4 až 6 létech, to již na začátku období páření přilétají na místa odkud pocházejí a zkouší první zásnubní tance. Trvá však další dva nebo tři roky, než se páry vytvoří a poprvé zahnízdí. Albatrosi se podle druhu mohou dožít 40 a více let. Velká úmrtnost je již při samém hnízdění mláďat, kdy hodně vajec praskne na kamenitém podkladu nebo čerstvě vylíhnutá jsou při nepozorností rodičů uchvácena chaluhami nebo racky. Velké nebezpečí jim také hrozí v místech, kde lidé v minulostí zavlekli krysy a kočky, které je loví, nebo od králíků, kteří hrabáním rozrývají jejich hnízda a ničí vejce. Riskantní jsou i pokusy mláďat o prvý let, kde na ně ve vodě čekávají žraloci a draví delfíni. Také lidé svou činnosti tyto ptáky ohrožují, přestože záměrné lovení albatrosů již snad neexistuje. Rybářské lodě chytají ohromná množství ryb a na hejna ptáků již moc nezbývá, proto albatrosi okolo lodí loví rybky připravené jako nástraha a chytnou se na háček, nebo se při lovu zapletou do rybářské sítě s rybami a utonou. Dále velkým nebezpečím, nejen pro albatrosy, jsou plasty, které ptáci omylem pozřou z mořské hladiny, ty jim poškozují trávicí orgány a ptáci hynou. Nebezpečím ohrožujícím velká množství ptáků jsou ropné havárie v blízkosti hnízdišť. Bylo již uzavřeno několik mezinárodních smluv mající tato nebezpečí eliminovat.

Question: Kolika let se mohou dožít albatrosi?

Answer: 40 a více


Jára Cimrman

Context: První zpráva o existenci českého velikána Járy Cimrmana se objevila 16. září 1966 v humoristickém pořadu (Nealkoholická) Vinárna U Pavouka v Československém rozhlase. Byl popsán jako řidič parního válce a sochař, neúspěšně vystavující v nafukovacím pavilonu předměty zdeformované jejich přejetím parním válcem. Reportáž vedl Zdeněk Svěrák. Na motivy jeho údajného života a díla byla vytvořena podstatná část repertoáru Divadla Járy Cimrmana. Jméno Cimrman vymyslel zřejmě Jiří Šebánek podle chomutovského hokejisty Cimrmana, jehož jméno slyšel dotyčný v rozhlase a zalíbilo se mu. Křestní jméno "Jára" bylo dodáno, aby vzbuzovalo zdání uměleckosti. Jako hlavní předobrazy samotné postavy uvádí autoři dobrušského technologického nadšence a naivistického malíře Aloise Beera (1833–1897), okrajového moravského spisovatele Václava Svobodu Plumlovského (1872–1956), gymnaziálního profesora, amatérského filosofa a vynálezce Jakuba Hrona Metánovského (1840–1921) a cestovatele a dobrodruha Jana Eskymo Welzla (1868–1948). Myšlenku založit Divadlo Járy Cimrmana dostali Šebánek, Čepelka, Smoljak a Svěrák v říjnu 1966. Ke hře Akt, která byla pro celovečerní představení příliš krátká, přidali herci ještě fingovanou přednášku o autorovi J. Cimrmanovi, která se následně stala pevnou součástí všech představení a setkala se s značným úspěchem. Herci se tak stylizovali do odborníků (vědců), kteří interpretují dílo "mistra" jako součást své vědecké práce. Veřejnosti jsou nejznámější autoři her Ladislav Smoljak a Zdeněk Svěrák. Nezávisle na nich se Cimrmanem zabýval i Salón Cimrman Jiřího Šebánka. V roce 1969 byl natočen pseudodokument Stopa vede do Liptákova, na něm se ještě podíleli Jiří Šebánek a Karel Velebný. V roce 1983 natočili Ladislav Smoljak a Zdeněk Svěrák divácky úspěšný film Jára Cimrman ležící, spící, který pojednává o Mistrově životě a díle v historických souvislostech. V roce 1984 pak natočili film Rozpuštěný a vypuštěný, který sice Cimrmana přímo nezmiňuje, ale vychází z jeho fiktivních děl (zejména ze hry Vražda v salonním coupé) a postav (inspektor Trachta, továrník Bierhanzl a další). Nejistá sezóna z roku 1987 je pohledem do zákulisí divadelního souboru, který připravuje premiéru nové hry a zároveň se musí vypořádat se zásahy komunistických orgánů. Tvůrci literární postavy Járy Cimrmana, především protagonisté Divadla Járy Cimrmana a dále Jiří Šebánek, během let propracovali jednotlivé aspekty života tohoto fiktivního génia. Podle nich se Jára Cimrman narodil ve Vídni mezi lety 1869 a 1874. Jeho otcem byl český krejčí Leopold Cimrman a matka rakouská herečka Marlen Jelinková. Cítil se však být Čechem, o čemž prý svědčí poslední zápis z jeho deníku, kde vyjadřuje touhu "uvidět svou vlast Böhmen". Podle narativu Divadla Járy Cimrmana byl jedním z největších českých dramatiků, básníků, hudebníků, učitelů, cestovatelů, filozofů, vynálezců, vědců, kriminalistů a sportovců své doby.

Question: Jak se jmenuje fiktivní postava univerzálního českého génia?

Answer: Jára Cimrman


Slovenska demokratska stranka

Context: Slovinská demokratická strana (slovinsky Slovenska demokratska stranka; SDS) je slovinská pravicová liberálně konzervativní strana. Do roku 2003 nesla označení Sociálně demokratická strana Slovinska (Socialdemokratska stranka Slovenije; SDSS). == Vývoj strany == === Počátky === SDS vznikla spojením dvou v zásadě odlišných politických subjektů – Sociálně demokratického svazu Slovinsku (Socialdemokratska zveza Slovenije) a Slovinského demokratického svazu, které byly členy koalice DEMOS, která zvítězila v prvních svobodných volbách po druhé světové válce. Slovinský demokratický svaz vznikl v lednu 1989 a Sociálně demokratický svaz Slovinska v únoru téhož roku. Oba svazy vznikly jako opoziční hnutí k vládnoucímu Svazu komunistů Slovinska, který politický monopol držel od konce druhé světové války. Oba svazy od počátku podporovaly přechod k demokracii a politickému pluralismu, vytvoření právního státu a dodržování lidských práv a základních politických svobod, práv menšin a integraci Slovinska do euroatlantických struktur. Prvním předsedou Sociálně demokratického svazu Slovinska se stal odborový předák France Tomšič, který v prosinci 1987 po vzoru polské Solidarity zorganizoval první velkou úspěšnou stávku ve Slovinsku. Tomšič odstoupil nedlouho po vzniku strany. Novým předsedou se stal Jože Pučnik, bývalý disident, který v šedesátých letech emigroval do Německa. Pučnik ze Svazu vytvořil středovou nemarxistickou sociálnědemokratickou stranu, která spojovala myšlenku tržního hospodářství s podporou sociálního státu po vzoru Německa, Rakouska či Skandinávie. Slovinský demokratický svaz (SDZ) byl širokou roztříštěnou koalicí různých liberálních, sociálně-liberálních a občansko-nacionalistických skupin. V roce 1992 se SDZ rozdělil. Sociálně-liberální křídlo založilo Demokratickou stranu, konzervativci pak Národní demokratickou stranu.

Question: Jakou zkratku používá Slovinská demokratická strana?

Answer: SDS


František Křižík

Context: František Křižík (8. července 1847 Plánice – 22. ledna 1941 Stádlec u Tábora) byl český technik, průmyslník a vynálezce. Jeho nejznámějším vynálezem byla oblouková lampa se samočinnou regulací. Vynalezl světelnou fontánu, zdokonalil elektrické tramvaje a mnoho dalších zařízení. Narodil se jako jediný syn venkovského ševce a posluhovačky v pošumavském městečku Plánice. Brzy v mládí přišel o otce. Ve dvanácti letech odešel na studia na tehdejší jedinou českou reálku v Praze, kterou vystudoval. Pro nedostatek peněz ale nemohl složit maturitu, jelikož si nemohl dovolit zaplatit poplatek za její složení. Přesto ho profesor Václav Zenger, který rozpoznal jeho nadání a technické nadšení, přijal na pražskou techniku (ČVUT) jako mimořádného posluchače. Již během studia si musel najít práci, nejprve soukromé doučování, opisování not a později práci v továrně, která se zabývala výrobou telegrafních a signalizačních zařízení. Během práce zdokonalil železniční signalizaci, což se také stalo jeho prvním uznávaným vynálezem, za který obdržel 1000 zlatých. Po studiích nastoupil jako železniční opravář a úředník u různých drah, od roku 1873 jako přednosta telegrafního oddělení na trati Plzeň–Chomutov. V roce 1878 zkonstruoval blokové signalizační zařízení. Navrhl zdokonalené elektrické návěstidlo, zkonstruoval ústřední stavění výhybek a vytvořil blokovací signalizační zařízení, které znatelně omezilo nebezpečí vlakových srážek.

Question: Kdo je vynálezce obloukové lampy se samočinnou regulací?

Answer: František Křižík


Parnas

Context: Parnas (také Parnassus, řecky Π) je pohoří nacházející se v Řecku v blízkosti Korintského zálivu. Pohoří je charakterizováno výrazným velehorským reliéfem, za což vděčí zejména zkrasovatělému vápenci, který je zde hlavním stavebním prvkem. Nejvyšším vrcholem je Liakoura (2457 m). Parnas byl ve starověku zasvěcen Apollonovi a múzám. Na úpatí hor stála slavná Věštírna v Delfách. Sever a východ pohoří vymezuje údolí řeky Kilisos. Jih a jihovýchod je obklopen Korintským zálivem, ke kterému se zde horstvo svažuje. Skrz pohoří vede horská silnice, která v nejvyšším bodě překračuje silniční sedlo Drosohori. To od sebe odděluje pohoří Parnas a sousední masiv Giona. V pohoří běžně nalezneme velké ledovcové kary, morény a další stopy po nejjižnějších čtvrtohorních ledovcích v Evropě. Nejvyšší vrchol Liakoura je jen o několik metrů vyšší než protější hřeben Gerontovrachos. V pásmu 1300 - 1730 m je v pohoří vyhlášen národní park, který má za úkol chránit především vzácnou floru (jedle kefalonská). Fauna zde prakticky není zastoupena žádným větším savcem. Liakoura (2457 m) Tsárkos (2415 m) Jerontóvrachos (2395 m) Kalójiros (2327 m) Mávra Lithária (2326 m) Voidomáti (1947 m) Petrítis (1923 m) Pyrgákia (1718 m) Na několika svazích jsou vybudována zimní lyžařská střediska, protože Parnas je znám svými příznivými sněhovými podmínkami. Parnas je mýtická hora, na které se podle řecké mytologie zastavila archa postavená Deukaliónem a jeho manželkou Pyrrhou. Když se nejvyšší bůh Zeus rozhodl potrestat lidstvo za prostopášný život a za to, že si nevážili bohů, seslal na zemi velkou potopu světa, která zahubila celé lidské pokolení. Z vůle bohů zůstal jenom Deukalión a jeho rodina a bylo mu dovoleno znovu zalidnit zemi. Udělal to tím způsobem, že podle rady bohů házel za sebe kameny, přeneseně "kosti země". Z těch, které hodil Deukalión, povstali noví muži, za Pyrrhou vznikly z kamenů ženy. Řecké hory Kašna Parnas v Brně Quartier du Montparnasse v Paříži Obrázky, zvuky či videa k tématu Parnas ve Wikimedia Commons

Question: Při kterém zálivu se nachází hora Parnas?

Answer: Korintského zálivu


Benedikt XVI

Context: Benedikt XVI. původním občanským jménem Joseph Ratzinger, (* 16. dubna 1927 Marktl) je emeritní papež, který byl v letech 2005-2013 v pořadí 265. papežem, suverénem státu Vatikán. Pochází z německého Bavorska. Působil jako profesor na různých německých universitách a byl jedním z teologických konzultantů druhého vatikánského koncilu. Později se stal arcibiskupem Mnichova a Freisingu a kardinálem, děkanem kolegia kardinálů, prefektem Kongregace pro nauku víry. Papežem byl zvolen 19. dubna 2005 po úmrtí Jana Pavla II., inaugurační mši sloužil 24. dubna 2005. Dne 28. února 2013 ze zdravotních důvodů rezignoval na papežský úřad. Má jak německé, tak vatikánské státní občanství. Ještě z dob, kdy byl prefektem Kongregace pro nauku víry, má přezdívku Boží rotvajler, bulvární tisk jej někdy pejorativně tituluje přezdívkou Papa Ratzi. Co se teologických názorů týče, v období druhého vatikánského koncilu byl řazen k reformnímu proudu, později byl řazen mezi konzervativce. V jeho učení a pojednáních lze nalézt obranu tradiční křesťanské doktríny a tradičních hodnot jako odpověď na vzrůstající dekristianizaci a sekularizaci v mnoha rozvinutých zemích. Z tohoto důvodu prohlašuje relativistické odmítání objektivní pravdy a zejména odmítání objektivních morálních pravd za ústřední problém 21. století.

Question: Kdy se narodil Benedikt XVI.?

Answer: 16. dubna 1927


Dýchání

Context: Dýchání (respirace (ve fyziologii), ventilace) je proces výměny plynů, zejména kyslíku a oxidu uhličitého, mezi organismem a jeho externím prostředím. Projevem tohoto procesu navenek je dech. Dýchání však představuje rovněž kaskádu chemických reakcí v buňkách, které se označují jako buněčné dýchání, tedy užití kyslíku k oxidaci organických molekul a k výrobě ATP. Dýchání je proces typický pro aerobní organismy. Anaerobní je naopak kvašení, které je méně efektivní. Zdrojem kyslíku je vnější prostředí, rovněž zvané respirační médium. Respiračním médiem může být vzduch (např. u suchozemských živočichů, většiny rostlin a hub) nebo voda (především vodní živočichové). Pojem dýchání by neměl být zaměnován s buněčným dýcháním - cell respiration (dochází zde k biochemickým reakcím za vstupu glukózy za účelem získání energie). Související informace naleznete také v článku dýchací soustava. Místem, kde probíhá výměna plynů, je tzv. respirační povrch. Mechanismem přenosu plynů je vždy difuze, jejíž rychlost je přímo úměrná povrchu, jímž výměna probíhá, a nepřímo úměrná druhé mocnině vzdálenosti, přes niž difuze probíhá. U prvoků a dalších jednobuněčných organismů probíhá dýchání na celém povrchu těla (buňky). Také u žahavců a ploštěnců nejsou vyvinuty žádné specializované mechanismy a dýchání probíhá na celém povrchu jejich těla (stejně jako u žížaly). U jiných mnohobuněčných živočichů jsou vyvinuty specializované orgány, které mají zpravidla velký povrch. Třemi nejběžnějšími dýchacími orgány jsou plíce, žábry a vzdušnice. Tyto orgány vytváří specifickou orgánovou soustavu, zvanou dýchací soustava. Rozlišujeme různé dýchací soustavy, specializované na různé životní podmínky. Zatímco žábry se vyskytují především u vodních organismů, plíce se vyvinuly u organismů suchozemských. Přesto je mechanismus funkce u všech dýchacích soustav podobný. Při dýchání dochází k tzv. ventilaci, díky níž je čerstvý vzduch stále v kontaktu s povrchem dýchacího orgánu. V praxi to u suchozemských obratlovců znamená, že nádechem se dostane nový vzduch do plic a výdechem se použitý vzduch odstraní. U různých skupin organismů se však vyvinuly rozdílné mechanismy ventilace dýchacího orgánu. Po těle se rozvádí kyslík buď systémech "trubek" (vzdušnice hmyzu), nebo častěji rozpuštěn v krvi. V krvi jsou přítomné dýchací pigmenty, jako je hemocyanin (někteří členovci, měkkýši), nebo hemoglobin (obratlovci). Dýchací pohyby obecně zabezpečuje dýchací svalstvo a některé další orgány. Známe rozličné způsoby, jak do plic dostat čerstvý vzduch. Například žáby dýchají při pozitivním tlaku. To znamená, že před vdechem sníží dno dutiny ústní, natáhnou vzduch do nozder, stlačí ústní dutinu a vzduch je vtlačen dolů do průdušnice. U člověka a jiných savců se vyvinulo dýchání při negativním tlaku. U člověka je nitrohrudní tlak při vdechu i výdechu negativní vůči atmosférickému tlaku (při maximálním výdechu může být pozitivní).

Question: Pro jaké organismy je typický proces dýchání?

Answer: aerobní


Irsko

Context: Ačkoliv se irský hrubý domácí produkt na hlavu ve světovém měřítku pohybuje mezi 12. až 17. místem, v závislosti na zdroji, bývalo Irsko jedním z nejchudších států západní Evropy a mělo vysokou míru emigrace. V 50. letech 20. století byla zavedena ekonomie protekcionismu a Irsko se v roce 1973 připojilo k Evropskému společenství (současné Evropské unii). V 80. letech 20. století vedla ekonomická krize Irsko k započetí velkých ekonomických reforem. Následná liberální ekonomická politika (mj. výrazné snížení daní ve srovnání s ostatními zeměmi EU) vedlo k celkové ekonomické prosperitě v letech 1995–2007. Období si díky tomu i vysloužilo přezdívku "Celtic Tiger" (česky "keltský tygr"). Avšak v návaznosti na celosvětovou finanční krizi bylo v roce 2008 toto období rychlého ekonomického růstu uťato. Irsku náleží jedenáctá příčka žebříčku indexu lidského rozvoje (2014). Stát se pyšní největší kvalitou života na světě – drží první místo v indexu kvality života z roku 2005 – a umístil se na šestém místě v světovém indexu míru (2012). Irsko je také velmi dobře hodnoceno za vzdělávací systém, politickou svobodu a lidská práva, svobodu tisku a ekonomickou svobodu. V roce 2012 se Irsko nacházelo na 170. (osmém místě odzadu) v indexu zhroucených států. Irsko je členem Evropské unie a OSN a zakládajícím členem OECD a Rady Evropy. Irská neutrální politika znamená, že není členem NATO, přestože se podílí na mírových operacích OSN. Ve čtvrtém článku Ústavy Irska je uveden irský název státu Éire a jeho anglická alternativa Ireland. Běžnou praxí je však omezení používání názvu Éire v jiných jazycích, než je irština. Místo toho by se pro anglické překlady měl používat (a používá se) název Ireland,. Podle zákona z roku 1948, který upravoval přenos zbývajících povinností monarcha na voleného prezidenta, je jméno Republic of Ireland (irsky Poblacht na hÉireann, česky Irská republika) pouze "popisem státu", ale není jeho oficiálním jménem.

Question: Je Irsko členem Evropské unie?

Answer: Irsko je členem Evropské unie a OSN a zakládajícím členem OECD a Rady Evropy.


Radioaktivní kontaminace

Context: Radioaktivní kontaminace Výstražný znak radioaktivity Radioaktivní kontaminace [1] je nežádoucí znečištění prostředí, tj. půdy, ovzduší, budov aj., látkami, které obsahují radionuklidy, tedy látkami, emitujícími ionizující záření. Radioaktivní kontaminace je výsledkem lidské činnosti,[1] tedy se nejedná o samovolný přírodní děj. Z hlediska vzniku zamoření se může jednat o případ:[1] jaderného výbuchu (Hirošima, Nagasaki) havárie jaderného zařízení, např. jaderné elektrárny (Černobyl, Fukušima) v menší míře samotným provozem jaderného zařízení využívající radionuklidů. Přípustné,[1] pro zdraví „neškodné“ dávky radioaktivního záření jsou normalizovány státními úřady. Reference 1 2 3 4 Malá československá encyklopedie ČSAV, V. svazek, vydala Academia, Praha 1986 Literatura Malá československá encyklopedie ČSAV, V. svazek, vydala Academia, Praha 1986 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Životní prostředí

Question: Jak vzniká radioaktivní kontaminace?

Answer: Radioaktivní kontaminace je výsledkem lidské činnosti


Egyptské hieroglyfy

Context: Egyptské hieroglyfické písmo (z řeckého ἱ γ, hiera glyfé – "posvátný znak, symbol") vzniklo kolem roku 2900 př. n. l. při sloučení Horního a Dolního Egypta. Egypťané sami jej nazývali "písmo bohů" neboť věřili, že jej vynalezl a lidem předal bůh Thovt. Egypťané nepoužívali při psaní samohlásky a pro většinu z nich neměli žádný písemný ekvivalent, třebaže v mluvené řeči se vyslovovaly. Boha, který se v písemné podobě jmenuje Sbk, nazýváme Sobek, třebaže Egypťané mu mohli říkat například Sebak. Neexistuje ale způsob, jak bychom to z psané podoby jména mohli zjistit. Hieroglyfický systém písma je velmi komplikovaný, používá přes 700 různých znaků. Hieroglyfy se psaly zleva doprava, zprava doleva (orientace textu se pak určovala orientací znaků) nebo shora dolů. U takovéhoto textu pak sloupce znaků bývají od sebe odděleny svislými čarami. V prvopočátcích písma byl nejprve každý předmět případně i činnost reprezentován vlastním obrázkem, nazývaným piktogram. Jak se písmo vyvíjelo, piktogramy začaly reprezentovat nejenom pojmy či přímo slova, ale i hlásky či skupinu hlásek. Ovšem původní smysl znaků přitom nevymizel a byl zachován. Obecně se dají egyptské znaky rozdělit do tří skupin: Tyto znaky si podržely svoji původní hodnotu, čili jeden znak se rovná jednomu slovu. Je to odkaz na kořeny tohoto písma, které se projevovaly po celou dobu jeho existence a nikdy nevymizely. Fonogramy již mají fonetickou hodnotu a jejich skládáním se tvoří slova. Představují buď hlásku či skupinu hlásek. Tyto znaky lze dále dělit na jednoslabičné (jedna hláska či slabika) dvouslabičné a trojslabičné znaky. Tato poslední sada znaků je poměrně specifická. Tyto znaky, třebaže neměly žádnou fonetickou hodnotu, přesto mohly ovlivňovat význam i výslovnost zapsaného slova. Determinativy však nejsou ani interpunkcí ani diakritikou a v našem písmu pro ně neexistuje žádný ekvivalent (a naopak pro interpunkci neexistuje ekvivalent v hieroglyfech). Tyto znaky měly upřesňovací, resp. rozlišovací funkci v případě, že se dvě slova psala stejně. Determinativ (rozlišovač), jako poslední znak slova, pak upřesňoval jeho význam. Je to jako kdybychom si za slovo lup nakreslili buď vlas, anebo lupičskou masku. V některých případech mohl mít vliv i na výslovnost. Egyptština totiž, jako většina jazyků z té oblasti, ve své písemné podobě zachycovala pouze souhlásky. Samohlásky byly zachyceny jen zřídka a většina z nich ani neměla svůj písemný ekvivalent, takže determinativ mohl díky této vlastnosti hieroglyfického písma ovlivňovat i výslovnost u slov, která měla shodný zápis (shodné souhlásky) ale rozdílně se četla/vyslovovala (jiné samohlásky).

Question: O kterém bohu starověkí Egypťané tvrdili, že vynalezl hieroglyfické písmo a daroval jej lidem?

Answer: Thovt


Mezopotámie

Context: Mezopotámie (z řeckého Μ, Mesopotamia, "země mezi řekami" nebo "meziříčí"; arabsky ب ا bilā al-rā, syrsky ܒ ܢ beth nahrain, "země řek") je označení pro oblast mezi řekami Eufrat a Tigris, jejíž jádro tvoří povodí středního a dolního toku obou řek. Mezopotámie je součástí tzv. úrodného půlměsíce. V dnešní době její území zhruba odpovídá Iráku, severovýchodní Sýrii, jihovýchodnímu Turecku a jihozápadnímu Íránu. Mezopotámie byla kolébkou civilizace. První sumerské obyvatelstvo se v Mezopotámii objevilo na přelomu 4. a 3. tisíciletí př. n. l. Ve starověku byla rozdělena na severní Asýrii a jižní Babylonii. Horní část Babylonie se nazývala Akkad a dolní Sumer. V roce 539 př. n. l. do Babylónu vnikli Peršané z dynastie Achaimenovců a v roce 331 př. n. l. pak Alexandr Veliký, po jehož smrti se Babylón stal součástí Seleukovské říše. Okolo roku 150 př. n. l. se Mezopotámie zmocnili Parthové, ve 2. století našeho letopočtu opět Peršané. V roce 637 se vlády nad Mezopotámií ujali muslimští Arabové.

Question: V povodí kterých řek leží Mezopotámie?

Answer: Eufrat a Tigris


Ledovec

Context: Ledovec končící v moři může mít plovoucí konec nazývaný šelfový ledovec. Nejrozsáhlejší jsou dnes Rossův a Filchnera-Ronneové u břehů Antarktidy, oba větší než Německo. == Typy ledovců == Ledovce dělí česká geologie, geomorfologie a geografie do typů jako: karový, svahový, údolní, dendritický, malaspinský (úpatní, piedmontní): karový ledovec vyplňuje vysoko položené deprese – kary, karové terasy (vyživovací oblasti) – na údolních svazích a schází mu typický ledovcový jazyk, jeho tvar je odvislý především od tvaru karu a šířka obvykle převládá nad délkou. Ledovce tohoto typu se vyskytují především v Pyrenejích a v Alpách. Karový ledovec je přechodovým typem ke sněžníku.svahový ledovec (visutý), podobně jako karový ledovec, vyplňuje deprese na údolních svazích, ale má alespoň krátký splaz, který zůstává zavěšen na svahu. Ledovce tohoto typu se vyskytují také především v Pyrenejích a v Alpách. Někteří geomorfologové chápou pod pojmem svahový ledovec ledovce, které vznikají v mělkých depresích nebo na strukturních stupních na příkrých svazích a které se vyvinuly ze sněžníku v nivačních depresích anebo nivačních lištách. údolní ledovec vyplňuje vyšší části horských údolí, má dobře vyvinutou vyživovací oblast i ledovcový jazyk. Tento typ ledovce je nazýván také jako alpský typ, podle svého hojného zastoupení v Alpách. Občas jsou z tohoto typu vyděleny údolní ledovce plazového typu, které jsou podobné údolním ledovcům alpského typu, nejsou však živeny ledovci vznikajícími v karech, nýbrž ledovcovými čapkami na rozvodích.dendritický ledovec má více vyživovacích oblastí po obou stranách údolí, z obou údolních svahů splývají ledovcové jazyky, jež se spojují s hlavním ledovcem, tento typ je zastoupen zvláště ve vysokých asijských pohořích. Příkladem dendritického ledovce je Fedčenkův ledovec o délce 77 km a šířce 2–5 km, na nějž se z údolních ledovců napojuje 34 krátkých ledovcových splazů. V Evropě se tomuto typu blíží Aletschský ledovec v Bernských Alpách.malaspinský typ (podhorský, úpatní, piedmontní) ledovce se nachází v oblastech silného vývoje dendritických ledovců, které často přestupují přes sedla a rozvodní hřbety do sousedních údolí (ledovcová transfluace). Ledovce ze sousedních údolí se při výchozu z hor spojují v mohutný jednotný ledovcový krunýř. Malaspinský typ ledovce je pojmenován podle typové lokality Malaspinský ledovec, která se nachází na Aljašce, jeho plocha je kolem 5000 km2. === Další označení ===

Question: Co je charakteristické pro údolní ledovec?

Answer: vyplňuje vyšší části horských údolí, má dobře vyvinutou vyživovací oblast i ledovcový jazyk


Ronaldinho

Context: Brazílie Liga mistrů UEFA 2005/06 FC Barcelona Coppa Libertadores 2013 CA Mineiro Recopa Sudamericana 2014 CA Mineiro 1. italská fotbalová liga 2010/11 AC Milán 1. španělská fotbalová liga 2004/05 FC Barcelona 2005/06 FC Barcelona Další informace Podpis → Šipka znamená hostování hráče v daném klubu.* Starty a góly v domácí lize za klub aktuální k konec kariéry** Starty a góly za reprezentaci aktuální k konec kariéry Některá data mohou pocházet z datové položky. Ronaldo de Assis Moreira zkráceně jen Ronaldinho (* 21. března 1980, Porto Alegre), je bývalý brazilský fotbalista. S národním týmem vyhrál MS 2002 a CA 1999. Na klubové úrovni vyhrál jednou LM (2005/06), Pohár osvoboditelů (2013) a Jihoamerický superpohár (2014). Také slavil tituly ve Španělsku (2004/05 a 2005/06) a v Itálii (2010/11). Vyhrál anketu Zlatý míč (Zlatý míč 2005) a dvakrát byl vyhlášen Fotbalistou roku FIFA (2004 a 2005) a jednou Fotbalistou roku Jižní Ameriky (2013). byl také jednou jmenován jihoamerickým fotbalistou roku (2013). Pelé ho roku 2004 zařadil mezi 125 nejlepších žijících fotbalistů.[1] V roce 2020, během výletu v Paraguayi, byl zadržen policií, která u něj objevila falešný pas. Ve vězení oslavil i své 40. narozeniny.[2][3] Klubová kariéra Grê Ke zkrácenému jménu přišel v době mládí když byl mezi spoluhráči obvykle nejmenší, také i kvůli skutečností, že v roce 1999, kdy debutoval v národním týmu, byl přítomen Ronaldo. Na Mistrovství světa ve fotbale hráčů do 17 let v roce 1997 nosil na dresu své původní jméno Ronaldo. V roce 1995 byl poprvé povolán do mládežnických výběrů klubu Grê. V únoru 1997 podepsal svou první profesionální smlouvu. První utkání odehrál 4. března 1998 v Poháru osvoboditelů proti CR Vasco da Gama (1:0).[4] Celkem za 4 roky odehrál 125 utkání a vstřelil 58 branek. Jedinou trofej kterou s klubem získal bylo vítězství ligy v regionu Gaúcho (Campionato Gaúcho 1999).

Question: Ve kterém roce vyhrál Ronaldinho anketu Zlatý míč?

Answer: 2005


Černobylská havárie

Context: Černobylská havárie se stala 26. dubna 1986 v Černobylské jaderné elektrárně na severu Ukrajiny (tehdy část Sovětského svazu). Šlo o nejhorší jadernou havárii v historii jaderné energetiky. Jedinou další jadernou havárií označenou mezinárodní stupnicí INES nejvyšším stupněm 7 je havárie elektrárny Fukušima I v Japonsku v březnu 2011. Při pokusu na 4. reaktoru došlo k jeho přehřátí, protavení a výbuchu, při kterém se do ovzduší uvolnily radioaktivní látky. Došlo tak ke kontaminaci okolního prostředí, v omezené míře radioaktivní spad zasáhl značnou část Evropy. Uváděné počty obětí sahají od 31 oficiálně zemřelých bezprostředně při havárii až po odhady desítek až stovek tisíc úmrtí v důsledku záření podle některých studií. Po havárii bylo okolí včetně města Prypjať evakuováno a proměnilo se v zakázanou zónu, budova reaktoru byla provizorně obestavěna betonovým sarkofágem pro zamezení další kontaminace prostředí. Zajištění a případná likvidace stále nebezpečného reaktoru je časově, technicky a finančně velice náročné. Příčin havárie bylo více, typ použitého reaktoru RBMK, nevhodný pokus a nedostatečná kompetentnost personálu. K rozsahu následků přispěly nepřipravenost a nevhodné kroky v krizovém postupu řešení následků havárie. Podrobnější informace naleznete v článku Černobylská jaderná elektrárna. Černobylská elektrárna je umístěna 2 km od města Pripjať, 18 km od města Černobyl, 10 km od hranic s Běloruskem a 110 km severně od Kyjeva. Skládá se ze čtyř reaktorů, každý o výkonu 950 MW elektrické energie (3,2 GW tepelné energie), které v době havárie dohromady produkovaly asi 10 % ukrajinské elektřiny. Stavba elektrárny začala v 70. letech 20. století, reaktor č. 1 byl dokončen v roce 1977, následován č. 2 (1978), č. 3 (1981) a č. 4 (1983).

Question: Ve kterém státě se odehrála Černobylská havárie?

Answer: Ukrajiny


Context: Švýcarsko na Letních olympijských hrách 1960 Švýcarsko na Letních olympijských hrách 1960 Vlajka výpravyIOC kód SUI ZlatáStříbrnáBronzováCelkem 0 3 3 6 NOV Olympijský výbor Švýcarska Vlajkonoš August Hollenstein Švýcarsko se účastnilo Letní olympiády 1960. Zastupovalo ho 149 sportovců (147 mužů a 2 ženy) v 16 sportech. Medailisté Medaile Jméno Sport Soutěž StříbroGustav FischerJezdectvíDrezura - jednotlivci StříbroAnton Bühler Rudolf Günthardt Hans SchwarzenbachJezdectvíJezdecká všestrannost - družstva StíbroHans-Rudolf Spillmann Sportovní střelbaMuži 300 m pistole tři pozice BronzAnton BühlerJezdectvíJezdecká všestrannost - jednotlivci BronzErnst HürlimannRolf Larcher VeslováníMuži dvojskif BronzHenri Copponex Pierre Girard Manfred Metzger Jachting5,5 m Externí odkazy (anglicky) Švýcarsko LOH 1960 Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Švýcarsko na olympijských hrách Švýcarsko na LOH 1896 • 1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 Švýcarsko na ZOH 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Sport | Švýcarsko

Question: Kolik sportovců zastupovalo Švýcarsko na Letních olympijských hrách 1960?

Answer: 149


Dieter Stein

Context: Dieter Stein (* 15. června 1967, Ingolstadt) je německý publicista a šéfredaktor pravicového časopisu Junge Freiheit. Stein vystudoval politologii a historii na Albert-Ludwigs-Universität Freiburg. V roce 1986 založil časopis Junge Freiheit, jehož je stále šéfredaktorem. Sídlo časopisu se v polovině devadesátých let přesunulo do Berlína. Dieter Stein je ženatý a má čtyři děti.

Question: Jak se jmenuje německý publicista a šéfredaktor pravicového časopisu Junge Freiheit?

Answer: Dieter Stein


Abraham Lincoln

Context: Abraham Lincoln [čti: eibrhem linkoln] (12. února 1809 - 15. dubna 1865) byl 16. prezident USA (v letech 1861 - 1865) a první prezident z řad Republikánské strany. Za americké občanské války vedl severní státy. Narodil se jako syn farmáře a dělníka Thomase Lincolna a Nancy Hanksové. Matka byla negramotná. Navzdory velkému majetku a různým vedlejším příjmům svého otce vyrůstal v chudých poměrech. Několikrát se stěhovali, až se nakonec usadili v okrese Macon v Illinois. Malárie připravila Abrahama Lincolna o matku v době kdy mu nebylo ještě ani deset let. Jeho otec se po čase usadil v Indianě a mladý Abraham se brzy vydal vlastní cestou. Už od svých čtrnácti let si sám vydělával na živobytí. Číst a psát se naučil sám doma. V roce 1828 se seznámil s obchodníkem Jamesem Gentrym, který jej zaměstnal na přepravu zboží po vodě. Díky této nové práci v New Orleans poznal hrůzy otroctví. Abraham Lincoln během svého života vystřídal mnoho povolání - byl dřevorubcem, lodivodem, lovcem, zeměměřičem, vojákem, poštmistrem a pomocníkem v obchodě.

Question: Kolikátým prezidentem USA byl Abraham Lincoln?

Answer: 16.


Humason (kráter)

Context: Humason (kráter) Kráter HumasonSouřadnice na Měsíci Selenografická šířka 30,7° S Selenografická délka 56,6° Z Humason Humason, Měsíc Další údaje Průměr kráteru 4 km [1] Hloubka Colongitudo 57° Eponym Milton L. Humason Poloha kráteru Humason. Humason je malý impaktní kráter nacházející se v Oceánu bouří (Oceanus Procellarum) na přivrácené straně Měsíce. Má průměr pouhé 4 km. Než jej v roce 1973 Mezinárodní astronomická unie pojmenovala na současný název, nesl označení Lichtenberg G.[1] Západně se táhne směrem k jihu hřeben Dorsa Whiston, jihovýchodně lze nalézt dlouhé pohoří Montes Agricola.[1] Pojmenován je podle amerického astronoma Miltona L. Humasona.[2][1] Odkazy Reference 1 2 3 4 Antonín Rükl: Atlas Měsíce, Aventinum (Praha 1991), kapitola Rümker, str. 42, č. mapového listu 8, ISBN 80-85277-10-7↑ Crater Humason on Moon Gazetteer of Planetary Nomenclature, IAU, USGS, NASA (anglicky) Literatura RÜKL, Antonín. Atlas Měsíce. Praha: Aventinum, 1991. ISBN 80-85277-10-7. Externí odkazy Kráter Humason, Wikispaces.com (anglicky) LAC 38, mapa 1:1 000 000 (Lambertova projekce) mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Planetární vědy

Question: Je kráter Humason pojmenován podle amerického astronoma?

Answer: Pojmenován je podle amerického astronoma Miltona L. Humasona.[2][1]


Dětský fond Organizace spojených národů

Context: Organizace je držitelem Nobelovy ceny míru za rok 1965. == Sídlo a vedení == UNICEF sídlí v New Yorku, má sedm regionálních kanceláří a zastoupení ve 158 zemích světa. V 37 vyspělých zemích, včetně Česka, existují tzv. národní výbory pro UNICEF, které mají za úkol popularizaci práv dětí a získávání finančních prostředků pro činnosti UNICEF v rozvojových zemích. UNICEF řídí Výkonná rada, která má 36 členů a která rozhoduje konsensem. Prakticky vede UNICEF prezident a čtyři viceprezidenti. Členy Výkonné rady nominují jednotlivé vlády členských států OSN, přičemž každá část světa má stanoven počet míst v radě. Afrika má rezervováno 8 křesel, Asie 7 zástupců, východní Evropa 4 zástupce, Latinská Amerika a Karibik 5 křesel, západní Evropa a další státy 12 zástupců. Od založení UNICEF v roce 1946 se v čele organizace vystřídaly tyto osobnosti Maurice Pate do roku 1965 Henry R. Labouisse do roku 1979 James P. Grant do roku 1995 Carol Bellamy – současná prezidentka == Český výbor pro UNICEF == Vznikl v roce 1991 jako nevládní nezisková organizace na podporu Dětského fondu OSN v Česku. Výbor si za své cíle vytkl: informovat veřejnost o poslání a konkrétní činnosti UNICEF shromažďovat finanční prostředky pro pomoc dětem celého světa upozorňovat veřejnost na situaci dětí ve světě i v Česku podporovat naplňování dětských práv v Česku == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Dětský fond Organizace spojených národů ve Wikimedia Commons

Question: Ve kterém roce získal UNICEF Nobelovu cenu míru?

Answer: 1965


Blues pro bláznivou holku

Context: Blues pro bláznivou holku je básnická sbírka Václava Hraběte, jež vyšla roku 1990 u nakladatelství Československý spisovatel. Knihu připravili z autorovy pozůstalosti a dalších pramenů recitátor Miroslav Kovářík, Hrabětův syn Jan Miškovský a básník Jaromír Pelc. Kniha je rozdělena do dvou částí. První část, nazvaná "Blues pro bláznivou holku", obsahuje celkem 12 básní (Prolog, Podzim, Variace na renesanční téma, Ospalé něžnosti, Krátká báseň o Praze, Romance, Infekce, Blues na památku Vladimíra Majakovského, Ty, Ukolébavka, Zavři oči, Báseň skoro na rozloučenou), které Hrabě připravoval pro básnickou sbírku, kterou však sám nikdy nevydal. Druhá část je nazvaná "...a jiné básně" a obsahuje množství dalších básní řazených podle abecedy. V roce 1995 vyšla kniha v novém vydání pod názvem Blues, s podtitulem Blues pro bláznivou holku a jiné básně, u nakladatelství Labyrint. Další vydání vyšlo opět u Labyrintu v roce 1999 a bylo doplněno o další básně, takže druhá část knihy jich obsahuje 71. == Témata a myšlenky díla == V první básni "Prolog" autor upozorňuje, že jeho poezie patří do ruky hlavně obyčejným lidem (posílá ji pak hlavně těm, jež znal, ať už přátelům či láskám), nikoli hloubavým intelektuálům. Častým námětem je pak autorova láska k milované dívce (např. báseň "Infekce"). == Vydání == HRABĚ, Václav. Blues pro bláznivou holku. Příprava vydání Jaromír Pelc, Miroslav Kovářík, Jan Miškovský. Praha: Československý spisovatel, 1990. 257 s. ISBN 80-202-0201-3. HRABĚ, Václav. Blues : Blues pro bláznivou holku a jiné básně. Příprava vydání Jaromír Pelc, Miroslav Kovářík, Jan Miškovský. Praha: Labyrint, 1995. 142 s. ISBN 80-901289-8-X. HRABĚ, Václav. Blues : Blues pro bláznivou holku a jiné básně. Příprava vydání Jaromír Pelc, Miroslav Kovářík, Jan Miškovský. 2. vyd. Praha: Labyrint, 1999. 172 s. ISBN 80-85935-11-2. == Reference ==

Question: Kdo je autorem sbírky Blues pro bláznivou holku?

Answer: Václava Hraběte


Historie Svorné sedmy

Context: Historie Svorné sedmy je kniha pro mládež, kterou napsal Jaroslav Foglar. Pojednává o o kamarádství party sedmi dětí z domu U Grošáka, o jejich poznávání přírody i skautských dovedností a nakonec i vstupu do skautských oddílů. Na rozdíl od ostatních Foglarových knih, kde jsou hlavními postavami vesměs jen chlapci, zde vystupují v rovnocenné míře hoši i děvčata. == Související články == Junák Literatura pro děti

Question: Kdo napsal knihu Historie Svorné sedmy?

Answer: Jaroslav Foglar


Dusík

Context: Dusík, chemická značka N (lat. Nitrogenium) je plynný chemický prvek, tvořící hlavní složku zemské atmosféry. Patří mezi biogenní prvky, které jsou základními stavebními kameny živé hmoty. V druhé polovině 18. století byla objevena složka vzduchu, která nepodporuje hoření ani dýchání. Tento plyn popsal jako první Němec Carl Wilhelm Scheele v roce 1777 a Francouz Antoine Lavoisier ho pojmenoval jako azote (tento název se používá např. ve francouzštině nebo ruštině (А)), což znamená 'dusivý plyn'. Poté, co bylo zjištěno, že je kyselina dusičná odvozena od dusíku, pro něj Chaptal navrhl název nitrogéne, což znamená 'ledkotvorný', který se udržel v latinském označení nitrogenium. Český název dusík vznikl překladem jeho německého názvu Stickstoff a pochází od jednoho z bratrů Preslových; podobné názvy jsou ještě např. ve slovenštině (dusík) nebo slovinštině a chorvatštině (dušik). Dusík je plyn bez barvy, chuti a zápachu. Není toxický ani jinak nebezpečný. Dusík je v atmosféře tvořen dvouatomovými molekulami, které jsou spojené velmi pevnou trojnou vazbou. Tato trojná vazba má za následek jeho nízkou reaktivitu. Dusík je inertní plyn, to znamená, že reaguje s jinými chemickými sloučeninami pouze za vysokých teplot a tlaků. Za laboratorní teploty reaguje pouze s lithiem a plutoniem. Za vysokých teplot se však dusík slučuje s většinou prvků - např. s kyslíkem okolo teploty 2 500 °C. Naproti tomu atomární dusík je velmi reaktivní a nelze ho uchovávat.

Question: Má dusík nějakou barvu?

Answer: Dusík je plyn bez barvy, chuti a zápachu.


Palcát

Context: Palcát, nářečně a zastarale bodzikan, budzikan z tur. buzdogan, u kozáků bulava) je úderná ruční zbraň, typická pro jezdectvo středověku a raného novověku do 17. století. Palcát je variantou kyje a válečného kladiva, oproti nimž má výhodu - není nutno jej před úderem natáčet do správného směru. Sloužil k drcení plátů protivníkova brnění, při úderu na protivníka v drátěné košili či jiné lehčí zbroji působil zlomeniny a zhmožděniny. Byl užíván též jako odznak moci nebo vojenské hodnosti, např. u českých husitů, ale také u kozáků (tzv. bulava) nebo v armádě Osmanské říše. S palcátem v ruce bývá velmi často zobrazován Jan Žižka z Trocnova, mocný vojevůdce v husitských Čechách. === Kozácký palcát === Kozácký palcát (polsky piernacz, rusky broń pierzasta) byl obvykle proveden ze stříbra, nebo železa a byl zakončen péry. U kozáků byl symbolem moci, zejména u kozáckých staršinů na Záporoží. Plnil také funkci tzv. železného dopisu, který tomu, kdo jej měl u sebe zajišťoval volný průjezd (latinsky salvus conductus) a nedotknutelnost. == Odkazy == === Poznámky === === Reference === === Literatura === === Související články === Kůsa (válečná kosa) Kropáč Okovaný cep Valaška Žezlo Zlatý palcát Husitské zbraně === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu palcát ve Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Palcát v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích

Question: Co je palcát?

Answer: úderná ruční zbraň


Země

Context: Země je třetí planeta sluneční soustavy, zároveň největší terestrická planeta v soustavě a jediné planetární těleso, na němž je dle současných vědeckých poznatků potvrzen život. Země nejspíše vznikla před 4,6 miliardami let a krátce po svém vzniku získala svůj jediný přirozený satelit – Měsíc. Země obíhá kolem Slunce po elipse s velmi malou excentricitou. Země jako domovský svět lidstva má mnoho názvů v závislosti na národu, mezi nejznámější patří název latinského původu Terra, či řecký název Gaia. Země je dynamickou planetou, která se skládá z jednotlivých zemských sfér. Jedná se o nedokonalou kouli s poloměrem 6378 km, uprostřed se nachází malé pevné jádro obklopené polotekutým vnějším jádrem, dále pak pláštěm a zemskou kůrou, která se dělí na oceánskou a kontinentální. Zemská kůra je tvořena litosférickými deskami, které jsou v neustálém pohybu vlivem procesu nazývaného desková tektonika. Na povrchu Země se vyskytuje hydrosféra v podobě souvislého oceánu kapalné vody, který zabírá přibližně 71 % zemského povrchu. Na velmi úzkém pásu rozhraní mezi litosférou a atmosférou se nachází biosféra, živý obal Země, který je tvořen živými organismy. Jeho činností došlo k přeměně části litosféry na půdní obal Země, tzv. pedosféru. Celou planetu obklopuje hustá atmosféra tvořená převážně dusíkem a kyslíkem vytvářející směs obvykle nazývanou jako vzduch. Její astronomický symbol sestává z kříže v kruhu, reprezentujícího poledník a rovník; v jiných variantách je kříž vysunut nad kruh (Unicode: ⊕ nebo ♁). Kromě slov odvozených od Terra, jako je terestrický, obsahují pojmy vztahující se k Zemi také prefix telur- nebo tellur- (např. telurický, tellurit podle bohyně Tellū) a geo- (např. geocentrický model, geologie). Země je domovským světem lidstva, které je na Zemi rozděleno na přibližně 200 nezávislých států, které jsou spolu ve vzájemném působení skrze diplomacii, cestování a obchod. Země vznikla podobně jako ostatní planety slunečního systému přibližně před 4,6 miliardami let akrecí z pracho-plynného disku, jenž obíhal kolem rodící se centrální hvězdy.

Question: Jaký poloměr má Země?

Answer: 6378 km


Elysejský palác

Context: Elysejský palác (francouzsky Palais de l'Élysée) je palác v centru Paříže, nedaleko Avenue des Champs-Élysées, po které má svůj název. Od roku 1873 je sídlem francouzských prezidentů. Soukromá rezidence prezidenta se nachází ve východním křídle budovy. Od 15. května 2012 zde sídlí prezident François Hollande. Palác byl vybudován v letech 1718-1722 podle plánů architekta Armanda Clauda Molleta. Krátce předtím koupil pozemek hrabě z Evreux, Henri-Louis de la Tour d'Auvergne. Po jeho smrti v roce 1753 získala palác od krále darem Jeanne-Antoinette Poisson, známá jako madame de Pompadour a nechala přestavět jeho interiéry. Zahrada byla zvětšena, vybavena sloupovím a podloubím a labyrintem. V té době byla Jeanne-Antoinette Poisson již několik let oficiální milenkou francouzského krále Ludvíka XV., kterému v roce 1764 svou rezidenci odkázala. Palác byl nyní v majetku Bourbonů a sloužil Ludvíkovi XV. nejprve k ubytování vyslanců a později jako výstavní prostor pro obrazy. V roce 1773 král prodal palác jednomu bankéři, ovšem jeho nástupce Ludvík XVI. jej v roce 1786 získal zpět a přenechal ho své sestřenici, Bathildě Orléanské, vévodkyni Bourbonské. Za Velké francouzské revoluce byla vévodkyně v dubnu 1793 uvězněna a uvolněný palác sloužil jako sklad nábytku zabaveného emigrantům a zatčeným. Ačkoliv vévodkyně získala palác o čtyři roky zpět, odešla později do exilu do Španělska. V roce 1805 palác získal Joachim Murat, švagr Napoleona I. a nechal ho přestavět. Tak vznikl plesový sál, který slouží od dob prezidenta Georgese Pompidoua k zasedání francouzské vlády (rada ministrů). Když se stal v roce 1808 králem v Neapoli, převzal palác opět Napoleon I. pro svou manželku Joséphine. V roce 1815 byl palác navrácen Bourbonům a vévodkyně jej vyměnila s králem Ludvíkem XVIII. za hôtel Matignon.

Question: Ve kterém měste leží Elysejský palác?

Answer: Paříže


Rada vzájemné hospodářské pomoci

Context: Vznik RVHP Zakládajícími členy RVHP byly 5. ledna 1949 Bulharsko, Československo, Maďarsko, Polsko, Rumunsko a Sovětský svaz. Později přistoupily Albánie (1949), NDR (1950), Mongolsko (1962), Kuba (1972) a Vietnam (1978). Albánie pod čínským vlivem roku 1961 od účasti na činnosti RVHP upustila a v roce 1987 vystoupila úplně. Přidruženým státem RVHP byla od roku 1964 Jugoslávie. S RVHP částečně spolupracovaly nebo měly status pozorovatele i některé nesocialistické či rozvojové země (Finsko, Irák, Mexiko, Nikaragua, Etiopie, Laos, Jižní Jemen aj.). Sídlo RVHP bylo vždy v Moskvě. Moderní budova RVHP (rusky: з С, zdanije sev), 30poschoďová výšková stavba v ulici Nový Arbat 36, vybudovaná v letech 1963 až 1970, má tvar otevřené knihy. V současnosti v budově sídlí magistrát města Moskvy. Zánik RVHP Koncem 80. let se spolupráce zemí RVHP orientovala na užší ekonomickou integraci, na vytváření vazeb v kooperacích a na specializaci v jednotlivých výrobních oborech. Rozvíjela se široká mezinárodní spolupráce a výměna výsledků vědeckotechnického vývoje. V letech 1988-1989 se však dostavily strukturální problémy v plánování, nefungovala dobře obchodní výměna a docházelo k zjevným poruchám při převozu zboží přes hranice, především ve východoevropských členských zemích (řešeno tzv. celními opatřeními na limitování dovozu a vývozu zboží) a po roce 1990, kdy většina východoevropských zemí začala orientovat svou ekonomiku na tržní a pro obchod se Západem, nastaly potíže v plánování a zúčtování hospodářských závazků. Poslední zasedání RVHP se konalo 28. června 1991 v Budapešti[3] a vedlo k dohodě rozpustit RVHP do 90 dnů.[4] Na sklonku komunistické éry měla RVHP deset členských států. 2. července 1991 na návrh československé strany a jejich představitelů (Václav Klaus, ministr financí ČSFR a Vladimír Dlouhý, ministr hospodářství ČSFR) bylo přijato ve Federálním shromáždění ČSFR usnesení o sjednání protokolu o zrušení Rady vzájemné hospodářské pomoci a 12. července 1991 schválilo znění protokolu. Postupným odklonem od zásad centrálně plánované ekonomiky a politickou transformací zemí se RVHP rozpadla a nebyla nahrazena žádnou podobnou organizací. Galerie Výstavba budovy RVHP (fotografie z roku 1970). Noční pohled na budovu bývalé RVHP v Moskvě. Zasedání výkonné rady v Polsku (1964). Obdobné zasedání v Rumunsku (1978). Sovětská poštovní známka ke 30. výročí RVHP (červen 1979). Členské státy Mapa států RVHP (1986). Členské státy Členský stát nespolupracující Přídružený člen Pozorovatelské státy Leden 1949 Bulharská lidová republika

Question: Jaká byla zkratka Rady vzájemné hospodářské pomoci?

Answer: RVHP


Folk

Context: Celý žánr se v Čechách přirozeně vyvíjel v průběhu 20. století v dané společenskopolitické situaci, která byla zejména po roce 1948 poměrně zapeklitá, neboť tehdejší Československo bylo naráz zcela izolováno od západoevropské svobodné kultury a tehdejší kulturní vlivy pocházející ze svobodného světa k nám pronikaly velice nesnadno, pomalu a dost často – slušně řečeno – za velkého nepochopení veřejnosti i oficiálních stranických míst (což se týkalo také bigbeatu). Přesto zejména v krátkém období bouřlivých 60. let (kdy došlo v Československu na přechodnou dobu ke krátkému politickému uvolnění) došlo k rozmachu folku v jeho klasické anglosaské podobě i v českých zemích. Příkladem za všechny ostatní budiž třeba skupina Spirituál kvintet nebo skupina Český skiffle pana Jiřího Traxlera jr. Objevila se i první výrazná skupina českých písničkářů sdružených ve sdružení Šafrán, snad nejznámějším písničkářem té doby byl pan Karel Kryl. Kromě toho se začal rozvíjet i příbuzný hudební žánr zvaný country and western, a to včetně jeho bluegrassové odnože. Vzniklo tak ono tehdejší (multi)žánrové zmatení z konce 60. let, kdy všechny příbuzné hudební žánry v několika málo letech začaly fakticky koexistovat vedle sebe (také bývaly označovány dost nehezky jako tzv. portovní žánry – viz festival Porta). == Charakteristika folku == Folkovou píseň anglosaského typu tedy charakterizujeme jako typ moderní zpěvné písně, která spontánně vznikala převážně v amatérských podmínkách jako protiklad konvenčního a zkomercionalizovaného popu. Folk klade mimořádný důraz na myšlenky či emoce obsažené v textu písně. Podstatou folkové písně a jedním z jejích nejcharakterističtějších rysů je schopnost aktuálně, adresně a obsahově konkrétně reagovat na nejrůznější stránky společenského dění či osobních prožitků autora. Obvykle bývají folkové písně interpretovány přímo autory. Někdy je tato osobní interpretace také označována jakožto moderní šanson. Folkové písně ale mohou mít i formu výrazně niterné osobní výpovědi o světě okolo nás či o stavu autorovy duše či mysli.

Question: V jakých podmínkách vznikala folková píseň?

Answer: amatérských


Springfield (Massachusetts)

Context: 86 km² Počet obyvatel 153 060 (2010) Hustota zalidnění 1 779,8 obyv./km² Správa Starosta Domenic J. Sarno Vznik 1636 Oficiální web www.springfieldcityhall.com/COS/ Telefonní předvolba 413 PSČ 01101 01103 01104 01105 01107 01108 01118 01109 01119 01128 01129 01151 multimediální obsah na Commons Některá data mohou pocházet z datové položky. Springfield je největší město na řece Connecticut a okresní město Hampden County v americkém státě Massachusetts. V roce 2010 v něm žilo 153 060 obyvatel,[1] v jeho metropolitní oblasti pak žilo podle odhadu 698 903 obyvatel.[2] Je to první město v Americe pojmenované jako Springfield a je třetí největší v Massachusetts a čtvrté v Nové Anglii (po Bostonu, Worcesteru a Providence). Ve Springfieldu v roce 1891 James Naismith vynalezl basketbal. [3] Oblast zhruba mezi Springfieldem a Hartfordem, který od něho leží 38,5 km jižně, se nazývá „Knowledge Corridor“, protože se v ní nachází 32 univerzit, které navštěvuje přes 160 000 studentů.[4] Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Springfield, Massachusetts na anglické Wikipedii. ↑ Population and Housing Occupancy Status: 2010 – State – County Subdivision, 2010 Census Redistricting Data (Public Law 94-171) Summary File [online].

Question: V jakém roce byl vynalezen basketbal?

Answer: 1891


Edvard Beneš

Context: Z Francie domů se však vrátil až v září 1919 po svých úspěšných jednáních na Pařížské mírové konferenci, kde zajistil nové hranice státu vůči Německu, Rakousku a Polsku. Pro pozdější zahájení jednání o smlouvě s Maďarskem pověřil dalším zastupováním Československa Slováka Štefana Osuského, mimořádného a zplnomocněného vyslance ČSR na Pařížské mírové konferenci (viz též Pařížská mírová konference, 1919), vypracováním celé smlouvy o hranicích s Maďarskem. Podepsána byla dne 4. června 1920 v paláci Velký Trianon v zámku Versailles poblíž Paříže (tzv. Trianonská smlouva). Edvard Beneš také pomáhal zakládat Společnost národů, byl její místopředseda, člen Rady a v roce 1935 předseda. Prosazoval politiku kolektivní bezpečnosti. Od počátku se orientoval na poválečnou evropskou velmoc Francii, s níž v roce 1924 Československo uzavřelo spojeneckou smlouvu, a na země Balkánu, Rumunsko a Jugoslávii, s nimiž smluvně vytvořil obranný systém, tzv. Malou dohodu. V letech 1921-1922 zastával Edvard Beneš funkci československého předsedy vlády (viz vláda Edvarda Beneše), poslancem parlamentu byl v letech 1919-1926 a 1929-1935. Byl členem a místopředsedou tehdejší České strany národně sociální a významně ovlivňoval její politiku. Po abdikaci T. G. Masaryka a po obtížných parlamentních jednáních byl Beneš zvolen 18. prosince 1935 druhým prezidentem Československé republiky. Ve stejném roce uzavřelo Československo Benešovým prostřednictvím spojeneckou smlouvu se Sovětským svazem (po jeho přijetí do Společnosti národů) a s Francií. Vojenskou pomoc Sovětského svazu v případě konfliktu ovšem smlouva vázala na předchozí pomoc Francie.

Question: V jakých letech zastával Edvard Beneš funkci československého předsedy vlády?

Answer: 1921-1922


Island

Context: Na pád vlády měly značný vliv i poměrně masivní demonstrace a protesty. 25. dubna 2009 se konaly předčasné volby, zvítězily levicové strany (premiérkou se stala Jóhanna Sigurð), některé velké banky byly znárodněny a byla vypracována nová ústava, na které se podílela i občanská shromáždění. 16. června 2009 podal Island přihlášku do Evropské unie, kterou následně 11. března 2015 stáhl a přístupové rozhovory byly zastaveny. == Politika == Islandský parlament Althing má 63 členů, kteří jsou voleni jednou za čtyři roky. Hlavou státu je prezident, který je rovněž volen přímo občany a plní spíše reprezentativní funkci. Výkonná moc je soustředěna v rukou vlády v čele s premiérem. Vláda byla zatím vždy v historii republiky tvořena zástupci dvou či více politických stran, neboť žádná politická strana dosud nikdy v historii republiky nezískala více než polovinu hlasů. Prezidentem Islandu je Gudni Jóhannesson a předsedkyní vlády je Katrín Jakobsdóttir. === Seznam islandských prezidentů === Sveinn Björnsson (27. února 1881 - 25. ledna 1952) vládl od 17. června 1944 do 25. ledna 1952. Ásgeir Ásgeirsson (13. května 1894 - 15. září 1972) vládl od 1. srpna 1952 do 1. srpna 1968. Kristján Eldjárn (6. prosince 1916 - 14. září 1982) vládl od 1. srpna 1968 do 1. srpna 1980. Vigdís Finnbogadóttir (15. dubna 1930) vládla od 1. srpna 1980 do 1. srpna 1996. Ólafur Ragnar Grímsson (14. května 1943) vládl od 1. srpna 1996 do 1. srpna 2016 Gudni Jóhannesson (26. června 1968) vládne od 1. srpna 2016. == Geografie == === Topografie === Island je se svou rozlohou 103 125 km2 druhým největším ostrovem v Evropě. Jeho břehy jsou od Skotska vzdáleny kolem 800 km, od Norska 970 km, od Grónska 287 km a od Faerských ostrovů 420 km.

Question: Jak se jmenuje předsedkyně vlády Islandu?

Answer: Katrín Jakobsdóttir


Alexandr Rumjancev (rychlobruslař)

Context: Ve Světovém poháru se poprvé představil v roce 2007, pravidelně v něm začal nastupovat až o dva roky později. Na Zimních olympijských hrách 2010 skončil v závodě na 10 km na 13. místě, na poloviční distanci byl diskvalifikován. Zúčastnil se také ZOH 2014, kde byl původně jedenáctý na trati 5000 m a šestý ve stíhacím závodě družstev. Na Mistrovství světa na jednotlivých tratích 2015 byl v desetikilometrovém závodě pátý. Z Mistrovství Evropy 2018 si přivezl stříbrné medaile z tratě 5000 m a ze stíhacího závodu družstev. Na MS 2019 vybojoval s ruským týmem ve stíhacím závodě družstev bronz. V sezóně 2018/2019 zvítězil v celkovém hodnocení Světového poháru v závodech na dlouhých tratích 5000 m / 10 000 m. Na ME 2020 získal stříbrnou medaili ve stíhacím závodě družstev a ze světového šampionátu 2021 si přivezl bronz z tratě 10 km. V listopadu 2017 Mezinárodní olympijský výbor oznámil, že na ZOH v Soči byl součástí ruského dopingového skandálu. V obou závodech, které tam absolvoval, byl zpětně diskvalifikován, a byl doživotně vyloučen z olympijských her.[1] Po hromadném odvolání ruských sportovců byla na začátku února 2018 jeho diskvalifikace a vyloučení z OH Mezinárodní sportovní arbitráží kvůli nedostatku důkazů zrušena.[2]

Question: Na kolikátém místě se v závodě na 10 km umístil Alexandr Vadimovič Rumjancev na ZOH v roce 2010?

Answer: na 13.


Watt

Context: Symboly používané např. u elektráren, kde MWe je elektrický výkon generátoru a MWt je tepelný výkon nutný pro provoz generátorů. Tepelný výkon je obvykle přibližně třikrát větší než elektrický výkon.[2] U solární energetiky se lze setkat s indexem „p“ (např. 5 kWp – kilowatt-peak) k označení špičkového výkonu elektrárny. Indexování jednotek není v souladu s pravidly SI, ve které platí, že podobnou informaci má nést název či značka veličiny – ta je totiž to, co je v daném případě odlišné; jednotka jako taková je stále stejná, velikostí je 1 We = 1 Wt.[3] Poznámky ↑ m = F / g = 1 / 9,80665 kg Odkazy Reference ↑ KRBEK, Jaroslav; POLESNÝ, Bohumil. Kogenerační jednotky - zřizování a provoz. Praha: GAS, 2007. ISBN 978-80-7328-151-9. S. 5. (česky) ↑ ROWLETT, Russ. A Dictionary of Units of Measurement. Chapel Hill - USA: University of North Carolina at Chapel Hill Dostupné online. (anglicky) ↑ ČSN ISO 80000-1 Veličina a jednotky - Část 1: Obecně[nedostupný zdroj]. Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví, 2011 Související články Watthodina Ohmův zákon Volt Externí odkazy Slovníkové heslo watt ve Wikislovníku Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Soustava SI základní jednotky ampér kandela kelvin kilogram metr mol sekunda odvozené jednotky becquerel coulomb

Question: Jaká je značka Wattu?

Answer: W


Dysprosium

Context: Příprava čistého kovu se obvykle provádí redukcí oxidu dysprosia Dy2O3 elementárním vápníkem. Dy2O3 + 3 Ca → 2 Dy + 3 CaO Použití a sloučeniny Podobně jako gadolinium, vykazuje dysprosium vysoký účinný průřez pro záchyt tepelných neutronů a jeho slitiny s niklem jsou často používaným materiálem pro výrobu moderátorových tyčí v jaderných reaktorech. Zasunutím těchto tyčí do nitra reaktoru dojde k poklesu neutronového toku a tím zpomalení štěpné reakce. Světelné výbojky plněné halogenidy dysprosia jsou zdrojem velmi intenzivního světelného záření a nacházejí proto uplatnění především ve filmařském průmyslu a dalších speciálních aplikacích s požadavky na mohutný světelný tok. Společně s vanadem se dysprosium uplatňuje při výrobě laserů. Odkazy Reference ↑ .(anglicky) The tremendous potential of deep-sea mud as a source of rare-earth elements, 10. duben 2018↑ (anglicky) Energy Department Releases New Critical Materials Strategy, 15. prosinec 2010 Literatura Cotton F.A., Wilkinson J.: Anorganická chemie, souborné zpracování pro pokročilé, Academia, Praha 1973 Holzbecher Z.: Analytická chemie, SNTL, Praha 1974 Dr. Heinrich Remy, Anorganická chemie 1. díl, 1. vydání 1961 N. N. Greenwood – A. Earnshaw, Chemie prvků 1. díl, 1. vydání 1993, ISBN 80-85427-38-9 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dysprosium na Wikimedia Commons Slovníkové heslo dysprosium ve Wikislovníku mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Periodická tabulka prvků 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 H He Li Be B C N O F Ne Na Mg Al Si P S Cl Ar K Ca Sc Ti V Cr Mn Fe Co Ni Cu Zn Ga Ge As Se Br Kr Rb Sr Y Zr Nb Mo Tc Ru Rh Pd Ag Cd In Sn Sb Te I Xe Cs Ba La Ce Pr Nd Pm Sm Eu Gd Tb Dy Ho Er Tm Yb Lu Hf Ta W Re Os Ir Pt Au Hg Tl Pb Bi Po At Rn Fr Ra Ac Th Pa U Np Pu Am Cm Bk Cf Es Fm Md No Lr Rf Db Sg Bh Hs Mt Ds Rg Cn Nh Fl Mc Lv Ts Og Alkalické kovy Kovy alkalických zemin Lanthanoidy Aktinoidy Přechodné kovy Nepřechodné kovy Polokovy Nekovy Halogeny Vzácné plyny neznámé Autoritní data: GND: 4150953-5 | LCCN: sh85040345 | WorldcatID: lccn-sh85040345 mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Chemie

Question: Jakou chemickou značku má dysprosium?

Answer: Dy


Kalifornie

Context: Po vyhnání nepočetných indiánských kmenů se území Kalifornie stalo severní výspou španělské říše na severoamerickém kontinentu. Kalifornie spadala pod místokrálovství Nové Španělsko. Z této kolonie vzniklo roku 1821 Mexiko (Spojené státy mexické) a jedním z jeho teritorií byla i Alta California. V letech 1846-1848 proběhla mexicko-americká válka, po níž bylo území historické Kalifornie rozděleno mezi oba státy. Severní (americká) část byla roku 1850 rozdělena mezi státy Kalifornii a teritoria Nové Mexiko a Utah, zatímco jižní (mexická) část tvořila až do roku 1930 jeden celek, který byl téhož roku rozdělen na dvě teritoria, později přeměněná v mexické státy. V roce 2007 Kalifornii postihly ničivé požáry, které vyhnaly z domovů mnoho lidí včetně hollywoodských hvězd. K 26. říjnu si vyžádaly 12 obětí. Západní část Kalifornie omývá Tichý oceán, na severu sousedí se státem Oregon. Východní hranici má společnou s Nevadou a na jihovýchodě leží Arizona. Na jihu sousedí s Mexikem. Co do rozlohy se jedná o třetí největší stát USA. Kalifornie má úrodné Centrální údolí, kde se díky výraznému zavlažování daří zemědělství.

Question: Ve kterém roce postlihly Kalifornii ničivé požáry?

Answer: 2007


Ondatra pižmová

Context: Ondatra pižmová (Ondatra zibethicus) je savec z čeledi křečkovitých. Do Evropy byl zavlečen ze Severní Ameriky. Jedná se o vodního savce, který obývá řeky, jezera i rybníky na celém území České republiky, kromě nejvyšších pohoří. == Způsob života == Staví si nory ve březích, kde vyvádí až čtyřikrát ročně kolem 5 až 14 mláďat. Velmi dobře plave a obratně se i potápí pod vodní hladinu, kde pátrá po potravě, kterou nejčastěji tvoří malé ryby, vodní rostliny nebo měkkýši, někdy i mrkev, jablka a ořechy. == Stavba těla == Je velká přibližně 30 cm, může ale dorůstat mnohem větších rozměrů. Na hřbetu je hnědá, zespoda šedá. Ocas je dlouhý a zploštělý, používaný při plování jako kormidlo. Poblíž pohlavních orgánů má žlázu, ze které vylučuje pižmo, proto se jí přezdívá i pižmovka. == Zavlečení a rozšíření == Ondatra byla do Evropy vysazena počátkem 20. století. Roku 1905 bylo několik párů vypuštěno v okolí Dobříše. Tak se stala ondatra pižmová invazním druhem. Postupně se tento rychle se množící savec rozšířil téměř po celé Evropě. Ondatry byly v Česku často loveny jako kožešinová zvířata a pro maso. Později však bylo od těchto praktik upuštěno. == Potíže == Při jejím zavlečení do Evropy se (stejně jako u nutrie říční (Myocastor coypus), rovněž zavlečené z Ameriky, tentokrát ale z Jižní) předpokládalo, že nenadálé rozšíření do volné přírody způsobí značné problémy. Tato obava se později nepotvrdila, a proto ondatra pižmová na většině míst Evropy (kromě Británie a Skandinávského poloostrova) v podstatě zdomácněla a stala se běžnou součástí našich mokřadních ekosystémů.. Při přemnožení mohou však ondatry způsobit škody na hrázích.

Question: Co tvoří potravu Ondatry pižmové ?

Answer: malé ryby, vodní rostliny nebo měkkýši


Ryby

Context: Ryby vnímají přibližně stejný rozsah vlnových délek světla jako lidé, tedy asi 400–750 nm. Většina ryb vidí barevně. Světlo o kratší vlnové délce ale hůře proniká vodním sloupcem, a proto řada druhů žijících ve větších hloubkách či kalných vodách nemá schopnost vnímat červenou barvu. Ryby trvale žijící v úplné tmě mívají oči částečně nebo zcela redukovány. Čich je chemický smysl, jehož informace jsou přímo převáděny do čelních oblastí mozku skrze první hlavový nerv. Čich slouží nejen k vyhledávání potravy (ve spolupráci s chutí), ale i k dalším účelům, jako je detekce nebezpečí, vyhledávání partnera, udržování hejna, péče o mláďata či vyhledávání trdliště u tažných ryb (např. u lososů). Chuť je chemický smysl založený na funkci chuťových pohárků, ze kterých je informace přenášena do mozku sedmým, devátým a desátým hlavovým nervem. Chuťové pohárky jsou u ryb ovšem umístěny nejen v dutině ústní a začátku hltanu (zejména na patře, ventrálním epitelu a žaberních tyčinkách, ne však na jazyku jako u suchozemských obratlovců), ale i na částech vnějšího povrchu těla, jako jsou pysky, vousky či ploutve. U některých sumců a kaprovitých jsou chuťové pohárky rozprostřeny po povrchu celého těla. Chuťové pohárky na vnějším povrchu těla umožňují vnímat i relativně vzdálené podněty. Chuť tak u ryb do jisté míry funkčně splývá s čichem. Přesto se však zdá být využívána výhradně ve spojitosti s vyhledáváním a příjmem potravy. Skládá se ze třech polokruhovitých chodbiček, dvou váčků a otolitů, které umožňují zjištění polohy těla. Tzv. postranní čára je zvláštní smyslový orgán nacházející se na boku ryby, má velký význam pro pohyb ryb v kalné vodě - umožňuje hmatové vjemy. U ryb se vyskytuje chromozomálně i hormonálně určené pohlaví. U většiny ryb je heterogametickým pohlavím samec (systém XY), u menšiny samice (systém ZW). Řada ryb vydává zvuky jako komunikační prostředek. Jedním ze způsobů je stridulace. Většina ryb jsou gonochoristé, vyskytuje se však klasický i postupný hermafroditismus. V některých případech se vyskytuje partenogeneze. U některých druhů je výrazný pohlavní dimorfismus, u jiných je pohlaví obtížně odlišitelné. U většiny ryb dochází k vnějšímu oplození v procesu zvaném tření.

Question: Jak se nazývá zvláštní orgán u ryb, který jim umožňuje orientaci ve vodě?

Answer: postranní čára


Václav Havel

Context: Václav Havel byl od roku 1967 majitelem venkovské usedlosti v Hrádečku u Trutnova, kterou zakoupil přes novinový inzerát. Na počátku 90. let získal na základě restitučního zákona společně s bratrem Ivanem třetinu vily jejich děda Huga Vavrečky ve Zlíně, kterou navrhl architekt Vladimír Karfík, a čtyři nemovitosti v Praze: Palác Lucerna na Václavském náměstí, činžovní dům na Rašínově nábřeží, vyhlídkovou restauraci Barrandovské terasy postavenou architektem Maxem Urbanem a vilu Miloše Havla od architekta Vladimíra Grégra. Vilu Miloše Havla v roce 1993 společně s bratrem prodal společnosti Charouz Holding řízené Antonínem Charouzem, která v ní zřídila soukromý klub Playbon. Tentýž rok společně se svou první ženou Olgou koupil vilu v Dělostřelecké ulici poblíž Pražského hradu. Šestinu Vavrečkovy vily v roce 1996 daroval pod podmínkou využití ke vzdělávacím účelům městu Zlín. V roce 1997 prodal svou polovinu Paláce Lucerna společnosti Chemapol Reality řízené Václavem Junkem. Svůj podíl v Barrandovských terasách tehdy převedl na svou druhou ženu Dagmar Havlovou, na kterou pak krátce před svou smrtí přepsal velkou část svého ostatního majetku, zejména všechny své nemovitosti. V roce 2000 si pořídil i rezidenci v přímořském letovisku Olhos de Água u portugalského města Albufeira, kterou pak v roce 2005 prodal. Do nadace Vize 97 při jejím vzniku vložil 50 milionů Kč, do předchozích nadací stejného zaměření pak 9 milionů Kč. Celkem daroval v letech 1986–1997 na věci veřejného zájmu 85 milionů Kč. Související informace naleznete také v článku Státní pohřeb Václava Havla. Václav Havel zemřel v neděli 18. prosince 2011 v 9.46 hodin na následky dlouhodobých zdravotních problémů. Zemřel ve spánku na oběhové selhání. Byly u něj jeho manželka Dagmar a jedna ze sester boromejek, které se o Havla v posledních měsících jeho života staraly. Původně oznámeným údajem pro čas smrti bylo 10.15 hodin, Dagmar Havlová však v rozhovoru pro Lidové noviny dva roky poté upřesnila, že Václav Havel zemřel o téměř půl hodiny dříve, tedy v 9.46 hodin. V posledních měsících svého života se Havel v důsledku svých dlouhotrvajících zdravotních komplikací veřejného života již spíše stranil. Odpočíval na své chalupě v Hrádečku u Trutnova a jezdil do lázní. Naposledy veřejně vystoupil týden před smrtí, kdy se setkal s tibetským dalajlámou u příležitosti jeho návštěvy v Praze.

Question: Kdy zemřel Václav Havel?

Answer: 18. prosince 2011


Ludwig von Köchel

Context: Ludwig Alois Ferdinand rytíř von Köchel (14. ledna 1800 – 3. července 1877) byl rakouský muzikolog, spisovatel, skladatel, botanik a editor. Jeho zřejmě nejznámějším počinem je katalogizace a uspořádání tvorby hudebního skladatele W. A. Mozarta, tzv. Köchelův seznam. == Životopis == Narodil se ve městě Stein, vystudoval práva ve Vídni, patnáct let byl učitelem čtyř synů rakouského arcivévody Karla. Köchel byl za to povýšen do rytířského stavu a získal také velkorysou finanční odměnu, což mu také umožnilo strávit zbytek života jako soukromý učenec. Tehdejší věda byla velmi zaujata jeho botanickými výzkumy v Severní Africe, na Pyrenejském poloostrově, ve Spojeném království, na Nordkappu a v Rusku. Mimo botaniku se zajímal o geologii a mineralogii, především však o hudbu. V roce 1862 publikoval chronologický a tematický seznam děl W. A. Mozarta. Tento katalog byl prvním vědeckým roztříděním Mozartových děl. Mozartova díla jsou od té doby obvykle značena namísto čísla opusu (Mozart sám svým skladbám čísla opusu nedával) číslem v Köchelově seznamu, jemuž předchází písmeno K (např. symfonie číslo 41 zvaná "Jupiter" má v Köchelově katalogu číslo K 551 apod.). Kromě toho roztřídil Köchel Mozartova díla do dvaceti čtyř kategorií, které byly použity vydavatelstvím Breitkopf & Härtel při prvním úplném vědeckém vydání Mozartových děl (tzv. Alte Mozart-Ausgabe) z let 1877 – 1910, které bylo částečně sponzorováno Köchelem. == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ludwig Ritter von Köchel na anglické Wikipedii. === Související články === Wolfgang Amadeus Mozart Köchelův seznam

Question: Proč byl Ludwig von Köchel povýšen do rytířského stavu?

Answer: patnáct let byl učitelem čtyř synů rakouského arcivévody Karla


Aristotelés

Context: Praha 2004 Aristotelés vychází z toho, že člověk je živočich, žijící v obci (zóon politikon), a nemůže tedy žít sám: "Kdo však nemůže žít ve společenství nebo je ve své soběstačnosti nepotřebuje, není částí obce, ale buď divoké zvíře nebo bůh." (Pol 1253a) Aristotelovo myšlení není evoluční ani historické, nýbrž systematické. Protože celek je podle něho (logicky) první, není obec sdružením lidí, nýbrž naopak člověk částí obce. Lidé se spolčují na dvou úrovních: rodina nebo lépe hospodářství (řecky: oikia) zajišťuje obživu a reprodukci; obec nebo stát (řecky: polis) je soběstačný a je účelem a cílem lidského spolužití. ". Obec je soběstačné společenství rovných za účelem co nejlepšího života" (1328a). "Obec je společenství dobrého života v domech a rodinách, jehož účelem je dokonalý a soběstačný život." (1280b) "Je druh vlády, kde se vládne nad sobě rovnými a svobodnými; nazýváme ji politickou. Nemůže dobře vládnout, kdo se nenaučil poslouchat." (1277b) Základem života v míru je rozdělení majetku; Aristotelés odmítá Platónův názor, že by lidé měli mít všechno společné. Uznává, že "peníze mají, takříkajíc, všichni nějak rádi" (1263b), varuje však před každou hamižností, která obec ničí. "Výsady zámožných ničí ústavu víc než výsady lidu. " (1297a) Otroky pokládá Aristotelés za nutnou součást každého hospodářství: "... kdyby tkalcovský člunek sám tkal, ... nebyli by třeba otroci." (1253b) O oprávněnosti otroctví jsou však různá mínění a podle Aristotela je třeba odlišit otroky "přirozené" a zotročené násilně. Svobodný je ten, kdo dovede rozkazovat i poslouchat, kdežto otrok umí jen poslouchat. "Kdo dává bezpečnosti přednost před svobodou, je právem otrok." Vláda hospodáře nad otroky je však něco jiného než vláda nad sobě rovnými v obci. Nejlepší je, pokud se svobodní ve vedení střídají, takže jednou rozkazují a jindy poslouchají. Podle toho, kdo vládne, rozlišuje Aristotelés tři právní formy obce (státu): monarchie, kde vládne jednotlivec ve prospěch všech občanů, aristokracie, kde vládnou ti nejlepší (řecky aristoi) politeia, kde. se na vládě podílejí všichni svobodní občané. a tři pokleslé formy: tyranie, vláda samozvaného vládce ve prospěch sebe samého, oligarchie, vláda bohatých pro svůj vlastní prospěch, demokracie, vláda davu. "Demokracie je tam. , kde vládne většina nemajetných a svobodných, oligarchie tam, kde vládne menšina bohatých" (1290b) Demokracie vznikla z domněnky, že lidé, kteří jsou si v něčem rovní (například svobodou).

Question: Byl Aristotelés pro společný majetek?

Answer: Nemůže dobře vládnout, kdo se nenaučil poslouchat." (1277b) Základem života v míru je rozdělení majetku; Aristotelés odmítá Platónův názor, že by lidé měli mít všechno společné.


Context: Gymnázium a Střední odborná škola pedagogická Jeronýmova Zkratka JerGym Právní forma příspěvková organizace Zřizovatel Liberecký kraj Datum založení 26. června 1932 IČO 46748075 REDIZO 600010589 Ředitel Mgr. Jaroslav Šťastný Zástupce Mgr. Jiří Vydra Adresa Jeronýmova 425/27 460 07 Liberec 7 Zeměpisné souřadnice 50°45′15″ s. š., 15°2′43″ v. d. Počet žáků 750 Oficiální web http://www.jergym.cz Obory vzdělávání 7941K401 Gymnázium – čtyřleté všeobecné7941K801 Gymnázium - osmileté všeobecné7531M005 Střední a odborná škola pedagogická7842M003 Pedagogické lyceum - čtyřleté Některá data mohou pocházet z datové položky. Gymnázium a SOŠPg Jeronýmova je všeobecné gymnázium v Liberci se čtyřletým a osmiletým studiem a střední odbornou školou pedagogickou. Budova gymnázia byla založena roku 1933 v Jeronýmově ulici v městské části Horní Růžodol Josefem Votočkem, prvním českým starostou Horního Růžodolu. Historie Slavnost položení základního kamene školy proběhla 26. června 1932. Škola byla postavena staviteli Antonínem Vašátkem z Velkých Hamrů a Josefem Frýdou z Jilemnice podle projektu městského architekta Františka Cuce. Následující den vyšel od Votočků mohutný průvod, který prošel celým městem až na staveniště školy kde starosta Josef Votoček pronesl slavnostní řeč. Budova školy byla slavnostně otevřena o více než rok později 22. října 1933, opět se konal průvod, jenž tentokrát zastavil u hrobu Josefa Votočka, který se otevření školy nedožil. Ve škole byly instalovány bronzové pamětní desky s nápisy: „Postaveno za prvního prezidenta T. G. Masaryka a ministra školství a národní osvěty Ivana Dérera“ a „Památce Josefa Votočka, prvního českého starosty města, jakož i ostatních průkopníků českého školství v Horním Růžodole“.

Question: Je Gymnázium a SOŠPg Jeronýmova všeobecné gymnázium nacházející se v Hradci Králové?

Answer: Gymnázium a SOŠPg Jeronýmova je všeobecné gymnázium v Liberci se čtyřletým a osmiletým studiem a střední odbornou školou pedagogickou.


InChI

Context: InChI je zkratka pro anglický termín IUPAC International Chemical Identifier, tedy česky „Mezinárodní chemický identifikátor IUPAC“. Jedná se o textový identifikátor chemických látek, navržený jako standardní a lidsky čitelný způsob, jak kódovat informace o molekulách a jak umožnit vyhledávání takových informací v databázích a na webu. Systém InChI byl vyvinut IUPAC a NIST v období let 2000–2005, formát a algoritmy jsou otevřené, software je volně k dispozici pod licencí GNU LGPL (byť je označení „InChI“ ochrannou známkou IUPAC).[1] Související články SMILES Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku International Chemical Identifier na anglické Wikipedii. ↑ MCNAUGHT, Alan. The IUPAC International Chemical Identifier:InChl. Chemistry International. IUPAC, 2006. Dostupné online [cit. 2007-09-18]. (anglicky) Je zde použita šablona {{Cite news}} označená jako k „pouze dočasnému použití“. Externí odkazy Wikidata používají InChI jako vlastnost P234 (použití) Dokumentace a prezentace Oficiální stránky IUPAC Informace o InChI InChI Technical Manual Description of the canonicalization algorithm Googling for InChIs a presentation to the W3C. The Semantic Chemical Web: GoogleInChI and other Mashups, Google Tech Talk by Peter Murray-Rust, 13 Sept 2006 IUPAC InChI, Google Tech Talk by Steve Heller and Steve Stein, 2 November 2006 InChI Release 1.02 InChI final version 1.02 and explanation of Standard InChi, January 2009 Software a služby NCI/CADD Chemical Identifier Resolver Generates and resolves InChI/InChIKeys and many other chemical identifiers Generate InChI (interactive service at University of Cambridge, either interactive or WSDL) Search Google for molecules (generates InChI from interactive chemical and searches Google for any pages with embedded InChIs). Requires Javascript enabled on browser ChemSketch, free chemical structure drawing package that includes input and output in InCHI format PubChem online molecule editor that supports SMILES/SMARTS and InChI ChemSpider Services that allows generation of InChI and conversion of InChI to structure (also SMILES and generation of other properties) MarvinSketch from ChemAxon, implementation to draw structures (or open other file formats) and output to InChI file format BKchem Archivováno 9. 6. 2007 na Wayback Machine implements its own InChI parser and uses the IUPAC implementation to generate InChI strings

Question: Jaká je zkratka pro termín Mezinárodní chemický identifikátor IUPAC?

Answer: InChI


Death metal

Context: Death metal je většinou neobyčejně fyzicky náročný na muzikanty, především ve své nejkomplikovanější formě. Deathmetalové texty se většinou zaobírají nihilistickými tématy více než ostatní formy rockové hudby (s výjimkou black metalu), využívají "zvrácenosti", aby poukázaly na hlubší souvislosti. Žánr, původem odnož thrash metalu, vznikl, aby vzdával hold temným, principiálním idejím, které zůstávaly v metalu nevyužity. Zaměření se na smrt a extrémy dalo podnět na pojmenování žánru. Existují tři teorie o původu termínu "death metal". První se vztahuje na skladbu s názvem "Death Metal" od kapely Possessed z jejich prvního alba "Seven Churches" (1985). Ale toho roku se také objevila skladba "Death Metal" na albu "Power from Hell" od anglických thrasherů Onslaught. Také demo kapely Death se nazývalo "Death by Metal". Druhá teorie tvrdí, že žánr byl pojmenován podle průkopníků tohoto stylu, Death. Říká se, že jejich strohý název se ujal jako jméno pro nový metalový žánr. Třetí teorie se objevila roku 2003, když Quorthon, zesnulý zakladatel blackmetalové skupiny Bathory, v rozhovoru s britským novinářem vyhlásil, že on vymyslel pojem "death metal" už v roce 1984, i když jeho kapela nikdy k death metalu nepatřila. Death metal se vyvinul z thrash metalu. Thrash metal je žánr extrémů: rychlá tempa, hlučnost, nestálost, řev (screaming) a nepředvídatelné struktury skladeb.

Question: Kolik existuje teorií o původu termínu death metal?

Answer: tři


Zelená

Context: Zelená je jedna ze základních barev barevného spektra, je to barva monochromatického světla o vlnové délce zhruba 520 až 570 nm. Zelenou lze při subtraktivním míchání barev získat jako kombinaci žluté a modré barvy. Zelená barva patří mezi základní barvy při aditivním míchání (viz RGB), jejím doplňkem je fialová. (Někteří umělci uznávají tradiční teorii barev, podle které je doplňkem zelené barvy červená.) Některé kultury (převážně v minulosti) nerozlišují mezi zelenou a modrou barvou. Mají na to jen jedno slovo, které se nově v angličtině nazývá grue. Zelená barva je symbolem přírody, neboť většina rostlin má zelenou barvu, což je způsobeno přítomností chlorofylu. Ten silně absorbuje elektromagnetické záření v oblastech odpovídajících modré a červené barvě, což způsobuje, že odražené světlo se jeví zelené. Pro spojitost s přírodou symbolizuje zelená barva ekologická a environmentalistická hnutí, např. Greenpeace (zelený mír), jako Zelení se označují různé strany s ekologickým programem, nebo přímo členové Strany zelených. Ideologii těchto stran se říká zelená politika. V politice označení jako zelený postoj znamená široké spektrum ideologických zásad - mj. zohledňování ekologických nebo trvale udržitelných principů, pozitivní vztah k menšinám (náboženským, národnostním, sexuálním...) a respekt k odlišnostem, maximální zapojení občanů do procesů zasahujících jejich život a decentralizace moci (účastnická demokracie), nenásilí a pacifismus, přirozená skromnost jako základ udržitelného rozvoje. Lidské oko je nejcitlivější právě na zelenou barvu, což je výsledek evoluce, neboť na Zemi je, díky chlorofylu v rostlinách, právě zelená barva nejvíce rozšířená. Zrakový systém člověka a některých vyšších savců (zejména těch živících se rostlinnou stravou) má oproti jiným živočichům třetí typ zrakových čípků, citlivých právě na zelenou barvu. Některé jihoamerické indiánské kmeny mají ve své řeči desítky (uvádí se až 200) výrazů pro pojmenování zelené. Zelená je tradiční barva islámu, je to barva rajských zahrad. Zelená barva všeobecně označuje volno, bezpečí. Používá se na semaforech jako signál volno. V automobilových závodech (např. Formule 1) značí zelená vlajka konec nebezpečí, znovuspuštění závodu. Zelená barva pozičního světla na letadlech a lodích slouží k označení pravé strany (starboard [1]). Na českých silnicích označuje zelená dopravní značka dálniční spojení. Kvůli schopnosti kamufláže je zelená tradiční barvou vojenských uniforem. Malý zelený mužíček je stereotyp mimozemšťana (humanoidní vzhled, zelená kůže, anténky). Zelená barva je asociována se závistí, např. ve rčení zezelenat závistí. Někdo nezkušený bývá označován za zelenáče (greenhorn v angličtině), což vzniklo pravděpodobně jako přirovnání k zelené barvě nezralého ovoce.

Question: Na jakou barvu je lidské oko nejcitlivější?

Answer: zelenou


Dušan Vitázek

Context: Dušan Vitázek (* 29. září 1980 Trenčín) je slovenský divadelní herec. Vystudoval brněnskou JAMU. Od 1. března 2005 je členem Městského divadla Brno. Za svůj herecký výkon v muzikálu Hair obdržel roku 2004 Cenu Thálie, totéž se mu podařilo i v roce 2012, kdy Cenu Thálie 2011 obdržel za dvojroli Jekylla & Hydea ve stejnojmenném představení Městského divadla Brno. V anketě Křídla, kterou pořádá Městské divadlo Brno každý rok, získal cenu za nejoblíbenějšího herce sezóny 2010/2011. Jeho manželka je herečka Pavla Vitázková rozená Ptáčková (* 21. prosinec 1978 Brno) se kterou má dvě dcery Barboru Anastázii (* 13. prosinec 2013) a Rozálii Agnes (* 22. červen 2016). Dr. Henry Jekyll / Mr. Edward Hyde - Jekyll & Hyde Bert - Mary Poppins (muzikál) Buckingham - Tři mušketýři (činohra) Aralambi - Cikáni jdou do nebe Bourák - West Side Story Josef - Josef a jeho úžasný pestrobarevný plášť Rejpal - Sněhurka a sedm trpaslíků Ježíš. Nazaretský - Jesus Christ Superstar Marius - Les Misérables (Bídníci) Erland - Balada o lásce (Singoalla) Che - Evita Michael - Čarodějky z Eastwicku Audrey 2 - kytka (hlas) - Kvítek z horrroru Wolfgang Mozart - Mozart! Mickey - Pokrevní bratři Ramón - Zorro Rambajz-tágo - Cats Nick Hurley - Flashdance (muzikál) Jerry - Očistec Obrázky, zvuky či videa k tématu Dušan Vitázek ve Wikimedia Commons Dušan Vitázek na oficiálních stránkách Městského divadla Brno Rozhovor s Dušanem Vitázkem na www.kafe.cz Oficiální stránky Dušana Vitázka

Question: Kterou školu vystudoval Dušan Vitázek?

Answer: JAMU


Brooklyn

Context: Ostatní obce, které byly později začleněny do Brooklynu byly Boswijk (Bushwick), Nieuw Utrecht (Utrecht New) a Nieuw Amersfoort (Flatlands). Několik domů a hřbitovů stále svědčí o nizozemském původu čtvrti Brooklyn. Holanďané ztratili Breuckelen při britském dobytí Nového Nizozemska v roce 1664. V roce 1683 Britové reorganizovali provincii New York do dvanácti okresů, z nichž každý byl rozdělen do měst. Postupem času se vyvinul z názvu Breuckelen Brockland, poté Brocklin, poté Brookline a nakonec Brooklyn. Okres Kings byl jedním z původních okresů a Brooklyn byl jedním z šesti měst v okrese. Kraj byl pojmenován na počest krále Karla II.. V srpnu a v září 1776 se v okrese Kings bojovala bitva o Long Island (také někdy nazývána jako Bitva o Brooklyn). Bitva byla součástí americké války za nezávislost a byla to jednou z největších bitev této války. Porážka vyvolala pochybnosti o schopnostech George Washingtona, ale taktický ústup přes East River je viděn historiky jako jeho velký praktický úspěch. V první polovině devatenáctého století byl významný růst podél hospodářsky-strategického pobřeží East River, naproti New York City. Brooklynská populace se rozšířila více než trojnásobně mezi lety 1800 a 1820, zdvojnásobila se opět ve dvacátých letech 18. století a opět se zdvojnásobila během třicátých let. Okres zahrnoval dvě města: Město Brooklyn a město Williamsburgh. K Brooklynu se připojil Williamsburgh v roce 1854. Výstavba železniční tratě, jako je Brighton Beach Line v roce 1878 předznamenala explozivní růst. K Brooklynu se připojila města: New Lots v roce 1886, město Flatbush, město Gravesend a město New Utrecht v roce 1894, a město Flatlands v roce 1896.

Question: Ve kterém roce se bojovala bitva o Long Island?

Answer: 1776