Jihlava

Context: Historicky se jedná o moravské město a i dnes většina Jihlavy leží na moravské straně, pouze severozápadní okraj je v Čechách. Historické město, založené ve 13. století jako hornické s těžbou stříbra, je od roku 1982 městskou památkovou rezervací. Jihlava je od roku 2000 střediskem Kraje Vysočina. Žije zde okolo 50 tisíc obyvatel. Město nese název Jihlava (německy Iglau) podle původní kupecké osady u kostela svatého Jana, která se nacházela poblíž brodu přes stejnojmennou řeku, jež dala osadě název. Původ názvu řeky však není jasný. Mohli ji pojmenovat Langobardi, kteří žili u jejího soutoku s Dyjí, jako Igulaha (ježový potok). Pojmenování však může pocházet i ze slovanských jazyků, kde slovo "jehla" označovalo ostré kamení v říčním korytu. Související informace naleznete také v článku Dějiny Jihlavy. První zmínka o osadě jménem Jihlava pochází z roku 1233, kdy olomoucký biskup Robert potvrdil převod zboží (kde figuroval i název Gyglaua – Jihlava) řádu německých rytířů do vlastnictví želivského kláštera. V roce 1234 vyměnil markrabě Přemysl a královna Konstancie s klášterem Porta Coeli v Předklášteří mimo jiné i statek Jihlava s okolními vesnicemi a mýtem za jiný majetek. Po roce 1240 se Jihlava vrátila zpět do držby Václava I. a brzy poté (někdy mezi lety 1240–1243) bylo založeno horní město. Do nového města přicházelo pravděpodobně množství lidí, ochotných se účastnit na těžbě a zpracování stříbra. Už k roku 1249 se zmiňují mince ražené v Jihlavě, jisté ovšem není, zda zde už tak brzy fungovala mincovna. Již před rokem 1253 vznikla i zakládající listina Jihlavy, která město charakterizovala i z právního hlediska, dodnes se však nedochovala.

Question: Ze kterého roku pochází první zmínka o osadě jménem Jihlava?

Answer: 1233


Kodikologie

Context: Zkoumá je jako jedinečné objekty a zjišťuje jejich vznik a funkci ve společnosti. Sleduje vnitřní proměny a osudy literárních rukopisů i jako součásti určitých celků, zejména skriptorií, iluminátorských dílen a knihoven. Zabývá se i problémy penetrace (putováním rukopisů), tedy obchodem s rukopisnými kodexy, dějinami středověkých knihoven a v novověku vývojem rukopisných oddělení knihoven. Kodex sloužil k uchování a předávání společensky zajímavých informací, zapsaných v určité formě. Kodikologie je velkým přínosem zejména pro historiografii středověku. Kodikologii využívají i dějiny hudby. Termín kodex původně označoval svazek voskových destiček či svitek papyrusu. Název byl přenesen na mnohalistovou knihu, do 13. století pergamenovou, později papírovou (nejstarší papírna v Čechách je k roku 1490 – Zbraslav). Další formou dokumentu byl rotulus, svitek. Kodikologie vznikla až v polovině 20. století ve Francii. Za světového zakladatele je považován Alphonse (Alain) Dain, zakladatelem v Česku je Václav Vojtíšek. V Česku se rukopisy zabývá hlavně Komise pro soupis rukopisů při AV ČR (založena 1954, časopis Studie o rukopisech). Kodikologie tedy studuje rukopisy, které nebyly vedeny jako úřední knihy a jejichž původní sepsání a pozdější opisy sledovaly literární, vědecké či dokumentační cíle. Kodikologie má především antické či středověké objekty výzkumu, neboť rukopisná kniha se vyskytovala do vynálezu knihtisku (v pol. 15. století – Johannes Gutenberg). Na ni pak navazuje knihověda (zabývá se tištěnými knihami) a bibliologie (nauka o knize vůbec). Funkce rukopisu se měnila podle držby/itele kodexu. Rozlišuje se primární (původní) funkce a sekundární (druhotná) funkce – těch může být více. Podle primární funkce dělíme kodexy na 4 skupiny: liturgické a náboženské rukopisy, studijní rukopisy, tedy odborné a vědecké rukopisy i školní učebnice, nestudijní rukopisy, tedy beletrie, poezie a vůbec rukopisy vzniklé jako zábavná četba bez konkrétního odborného cíle, reprezentační a bibliofilské rukopisy, tedy všechny honosně vyzdobené rukopisy bez ohledu na obsah, neboť krásné knihy mohly obsahovat náboženská, studijní i nestudijní témata.Součástí výzkumu kodikologie jsou také další osudy kodexů po jejich vzniku, tj. obchod s rukopisy a dějiny kodexových knihoven, tedy jak knihoven institucionálních (církevních a světských), tak knihoven individuálních, soukromých. Dějiny knihoven obecně tvoří součást bibliografie.

Question: Jak se nazývá obor, který se zabývá studiem starých rukopisů?

Answer: Kodikologie


Kollárovci

Context: Kollárovci KollárovciZákladní informace Původ Slovensko Slovensko Kolačkov okres Stará Ľubovňa Žánry Východoslovenský folklór Aktivní roky 1997 — současnost Web kollarovci.sk Současní členové Tomáš Kollár Štefan Kollár Marek Kolár Štefan Repka Peter Rončík Juliús Michal Hudi Patrik Červeňák Některá data mohou pocházet z datové položky. Kollárovci jsou hudební skupina, hrající od roku 1997. Své první CD vydali až v roce 2002. Hrají a skládají hlavně folklórní písně, blízké folklóru východního Slovenska. Při zpěvu používají často goralské nářečí (nářečí slovenštiny), které je směsí slovenštiny, polštiny a ukrajinštiny podobající se těšínskému nářečí[zdroj? ]. Ve zpěvu se členové skupiny střídají. Mají mimořádný cit pro melodii[zdroj? ]. Zatím vydali 10 hudebních CD. Skupinu tvoří především 3 bratři z rodiny Kollárovců. Několikrát se proslavili na hudebních festivalech v zahraničí (viz folklórní festival v Chambly), hrají i na soukromých koncertech. Nejčastěji mimo Slovensko koncertují v Polsku a v Česku, kde pravidelně hrají v televizním pořadu Šlágr TV. Členové Tomáš Kollár — Houslista Štefan Kollár — saxofon, klarinet, akordeon Marek Kollár — Druhý houslista Štefan Repka — Basa Patrik Červenak-Bicie nástroje Juliús Michal Hudi cimbálista Peter Rončík - Gitara CD Z Kolačkova parobci Keď chlapci hrajú Hej tam od Tater Pozdrav zo Slovenska Dievčatá Vianoce s Kollárovcami Goraľu cy či ne žaľ Môj život je muzika Neúprosný čas Vlasy čierne Externí odkazy Oficiální web skupiny Kollárovci po siedmykrát a stále originálni Kollárovci: Muzikanti z Kolačkova dobýjajú srdcia doma aj za hranicami mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Hudba

Question: Jak dlouho hrají Kollárovci?

Answer: od roku 1997


Arménské písmo

Context: Arménské písmo bylo vytvořeno Mesropem Maštocem kolem roku 405, aby bylo možné napsat arménský překlad Bible. Původ písmen není zcela jistý, ale s největší pravděpodobností vycházel z abecedy řecké. Ačkoli oba dnešní dialekty arménštiny, západní i východní, používají stejnou abecedu, výslovnost některých písmen je odlišná. Během let se změnilo nejen pořadí jednotlivých písmen, ale i jejich počet. Nejvíce nových písmen bylo přijato během středověku, a to kvůli tomu, aby se jimi mohly vyjádřit cizí hlásky. Znaky se používaly i na zápis arménských číslic. Arménským písmem píše, nebo psalo několik dalších jazyků (například kurdština během sovětské éry, nebo lomavrenština). Arménština Arménské číslice Gruzínské písmo

Question: Kým bylo vytvořeno arménské písmo?

Answer: Mesropem Maštocem


Newtonovy pohybové zákony

Context: Newtonovy pohybové zákony jsou fyzikální zákony formulované Isaacem Newtonem. Popisují vztah mezi pohybem tělesa a silami, které na toto těleso působí. Newton zavedl celkem tři pohybové zákony, které tvoří základ klasické mechaniky a zejména dynamiky, která zkoumá příčiny pohybu. Tyto zákony umožňují určit, jaký bude pohyb tělesa v inerciální vztažné soustavě, jsou-li známy síly působící na těleso. Nazývá se také Zákon setrvačnosti. Corpus omne perseverare in statu suo quiescendi vel movendi uniformiter in directum, nisi quatenus illud a viribus impressis cogitur statum suum mutare. Jestliže na těleso nepůsobí žádné vnější síly nebo výslednice sil je nulová, pak těleso setrvává v klidu nebo v rovnoměrném přímočarém pohybu. Ekvivalentní (srozumitelná) formulace zní: Těleso zůstává v klidu nebo rovnoměrném přímočarém pohybu, není-li nuceno vnějšími silami tento stav změnit. Tento zákon lze experimentálně dokázat jen při vyloučení nebo kompenzaci všech vnějších sil, což je v plné míře nemožné, částečně to však vyřešit lze. Odporové síly, které působí v látkovém prostředí i ve vzduchu, lze odstranit umístěním tělesa do vakua. Gravitační sílu lze kompenzovat odstředivou silou, například v kosmické lodi na oběžné dráze kolem Země. První Newtonův zákon říká, že síla není příčinou pohybu, tělesa se mohou pohybovat i bez působení sil. Ovšem tento pohyb musí být rovnoměrný a přímočarý (nemění se velikost rychlosti ani směr).

Question: Kým jsou formulované Newtonovy pohybové zákony?

Answer: Isaacem Newtonem


Polární oblast

Context: Na Zemi i na Marsu jsou polární oblasti zčásti pokryté ledem. == Země == Na Zemi se severní polární oblast označuje jako Arktida a jižní polární oblast jako Antarktida. Zatímco vymezení jižní polární oblasti je vcelku jednoznačné (pevnina Antarktidy a okolní moře), v okolí severního pólu jsou poměry složitější. Jednak proto, že v okolí je více pevnin, jednak vzhledem k přítomnosti mořských proudů, které části Arktidy oteplují. Proto se severní polární oblast vymezuje dvojím způsobem: geograficky a klimatologicky. === Geografické vymezení === Polární oblast je geograficky vymezena polárním kruhem, který tvoří rovnoběžky na 66° 33' (resp. 66,55°) severní a jižní zeměpisné šířky. Ty leží ve vzdálenosti asi 2 602 km od pólu a asi 7 383 km od rovníku. Jejich poloha je dána sklonem zemské osy vůči ekliptice (asi 23° 26́), jež se v průběhu času pomalu mění: v současnosti se polární kruh posouvá asi o 14,4 mm za rok směrem k pólům. Polární oblast je tam, kde o letním slunovratu (21. června) Slunce vůbec nezapadne a o zimním slunovratu (20. nebo 21. prosince) nevyjde nad obzor. Vzhledem k lomu světla v atmosféře lze ovšem tento jev na severní polokouli pozorovat asi od 66 stupně šířky, na jižní polokouli od 67 stupně. Čím blíže k pólu, tím je tento jev zřetelnější: asi od 73° je skutečně tma, od 79° je vidět nejjasnější hvězdy a od 85° nelze pozorovat ani žádné svítání. Odtud je také název polární den a polární noc, jež jsou směrem k pólu stále delší, až na pólu zdánlivý denní pohyb Slunce mizí a "den" i "noc" trvají půl roku. === Klimatologické vymezení === I když se polární oblasti vyznačují obecně chladným podnebím, jsou klimatické podmínky v severní polární oblasti velmi rozmanité v závislosti na pevninách a mořských proudech. Tak Hudsonův záliv v Kanadě je po polovinu roku zamrzlý, kdežto například norský přístav Hammerfest, který leží více než 1000 km severněji, vůbec nezamrzá. Proto se v klimatologii za polární oblast pokládá oblast, kde v nejteplejším měsíci roku (na severní polokouli červenec) střední teplota nevystoupí nad 10° C. Klimatologický polární kruh zhruba vymezuje oblast, kde rostou stromy, od oblasti tundry. Ještě severněji rostou už jen některé trávy, mechy a lišejníky.

Question: Která oblast označuje region v blízkosti zeměpisného pólu planety?

Answer: Polární


Aristoxenos

Context: Aristoxenos z Taranta, či z Tarentu (starořecky Ἀ Aristóxenos; * kolem 360 př. n. l. zřejmě v Tarantu – asi 300 př. n. l., ?), byl řecký filosof a hudební teoretik. Je považován za zakladatele hudební vědy, a to především díky svému spisu Harmonikon stoicheion (Ἁ σ, Základy hudební teorie), jehož fragmenty se dochovaly, na rozdíl od jeho spisů filozofických. == Vzdělání == Narodil se jako syn Spintara, Sokratova žáka. Nejprve se učil u pythagorejce Xenofila z Chalkidiky a učitele hudby Lampra, a později v Aténách byl žákem Aristotelovým a příslušníkem peripatetické školy. Jeho spisy jsou nejstarší dochovaná antická pojednání o hudbě. Podle středověkého slovníku Suda se po Aristotelově smrti od svého učitele s hořkostí odvrátil, to když zjistil, že Aristoteles určil za svého nástupce v čele peripatetické školy Theofrasta. Jiný aristotelovský filozof, Aristoklés z Messeny, to však ve svých dějinách filozofie z 1. století nepotvrzuje. Suda Aristoxenovi rovněž přisuzuje sotva uvěřitelný počet 453 spisů. == Činnost == Aristoxenos mimo jiné definoval na čistě hudebním základě následující výrazy: interval, tónový systém, tón, půltón, třetinotón, čtvrttón, ..., diatonický, chromatický a enharmonický tónorod, trvání, rytmus. Tím do značné míry položil základy pozdější hudební terminologie vrcholné antiky a středověku. Většina z jeho terminologie se dochovala dodnes, byť částečně s pozměněným významem. == Odkazy == === Reference === === Externí odkazy === Autor Aristoxenos ve Wikizdrojích Heslo v Britannice

Question: Kdo byl Aristoxenos?

Answer: řecký filosof a hudební teoretik


UNESCO

Context: Organizace OSN pro vzdělání, vědu a kulturu (anglicky United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, UNESCO) je jedna z 15 mezistátních odborných organizací (agentur) OSN. Sídlí v Paříži. Organizace má 195 členských zemí, poslední z nich (v tomto případě autonomní území), která je v současnosti v procesu přijetí, je Palestina. Spojené státy americké, Izrael a Kanada zareagovaly pozastavením svých příspěvků této organizaci s tím, že probíhající konflikt má být řešen vyjednáváním. Podnětem ke vzniku organizace byly hrůzy právě skončené druhé světové války. Hlavním úkolem UNESCO bylo proto usilovat o udržení mezinárodního míru rozvíjením spolupráce v oblasti výchovy, vědy a kultury a prosazováním úcty k lidským právům a právnímu řádu. Vznik UNESCO byl zahájen podepsáním Ústavy v Londýně na ustavující diplomatické konferenci 16. listopadu 1945. Ústava pak vstoupila v platnost 4. listopadu 1946 po její ratifikaci zakládajícími dvaceti státy: Austrálie, Brazílie, Čína, Československo, Dánsko, Dominikánská republika, Egypt, Francie, Indie, Jižní Afrika, Kanada, Libanon, Mexiko, Norsko, Nový Zéland, Řecko, Saúdská Arábie, Spojené království, Turecko a USA. V současné době má UNESCO 195 členských zemí a 9 přidružených členů. Zabývá se činností v pěti hlavních oborech: Vzdělání, přírodní vědy, sociální a humanitní vědy, kultura a komunikace a informace. Projekty podporované UNESCO zahrnují šíření gramotnosti, odborné a školicí programy, programy mezinárodní vědní spolupráce, propagaci nezávislých médií a svobody tisku, regionální a kulturní historické projekty, propagaci kulturní různorodosti, dohody mezinárodní spolupráce v oblasti kulturního a přírodního dědictví a ochrany lidských práv, a pokusy vyrovnat rozdíly v možnosti využití digitálních technologií ve světě (digital divide [en]). Ústava organizace definuje tři hlavní orgány: Generální konference UNESCO Výkonná rada UNESCO Sekretariát

Question: Kdy byl zahájen vznik organizace UNESCO?

Answer: 16. listopadu 1945


Atom

Context: Atom (z řeckého ἄ, átomos – nedělitelný) je nejmenší částice běžné hmoty, částice, kterou už chemickými prostředky dále nelze dělit (ovšem fyzikálními ano – viz např. jaderná reakce) a která definuje vlastnosti daného chemického prvku. Atom se skládá z atomového jádra obsahujícího protony a neutrony a obalu obsahujícího elektrony. První představy o atomu pocházejí z antického Řecka, ve kterém v 5. století př. n. l. Démokritos představil filosofickou teorii, podle které nelze hmotu dělit donekonečna, neboť na nejnižší úrovni existují dále nedělitelné částice, které označil slovem atomos (ἄ). Podle této teorie je veškerá hmota složena z různě uspořádaných atomů různého druhu, které jsou nedělitelné, přičemž je nelze vytvářet ani ničit. Vědeckou formu atomové teorii poskytl na začátku 19. století John Dalton, podle kterého se každý chemický prvek skládá ze stejných atomů zvláštního typu, které nelze měnit ani ničit, ale lze je skládat do složitějších struktur (sloučenin). Na základě této teorie byl schopen vysvětlit některé otevřené otázky tehdejší chemie, např. proč při chemických reakcích reagují vždy jednoduché poměry množství příslušných látek (viz zákon násobných poměrů slučovacích). Související informace naleznete také v článku Thomsonův model atomu. Teorii o nedělitelných atomech (přesněji částic, které atomy nazval Dalton) však v roce 1897 vyvrátil J. J. Thomson, který při studiu katodového záření objevil elektron – tedy první subatomární částici.

Question: Z čeho se zkládá atom?

Answer: atomového jádra obsahujícího protony a neutrony a obalu obsahujícího elektrony


Ferdinand I

Context: HOLLER Gerd, Ferdinand I : Poslední Habsburk na Pražském hradě: Spravedlnost pro císaře, nakladatelství Brána, 1. vydání, Praha 1998, ISBN 80-85946-90-4 KLEISNER, Tomáš. Medaile císaře Ferdinanda Dobrotivého. Praha: Národní muzeum, 2013. 192 s. Dostupné online. ISBN 978-80-7036-396-6. SÉGUR-CABANAC, Victor Graf. Kaiser Ferdinand I. (V.) der Gütige in Prag : Die Zeit nach dem 13. März 1848. Brünn: Irrgang, 1913. 215 s. Dostupné online. (německy) SEKYRKOVÁ, Milada. 7. 9. 1836: Ferdinand V. Poslední pražská korunovace. Praha: Havran, 2004. 189 s. ISBN 80-86515-37-0. SEKYRKOVÁ, Milada. Ferdinand V. In: RYANTOVÁ, Marie; VOREL, Petr. Čeští králové. Praha ; Litomyšl: Paseka, 2008. ISBN 978-80-7185-940-6. S. 519-529. SCHIMMER C. A., Ferdinand I., Vídeň 1849 Související články Seznam představitelů českého státu Seznam rakouských panovníků Seznam uherských králů Externí odkazy Galerie Ferdinand I. Dobrotivý na Wikimedia Commons Obrázky, zvuky či videa k tématu Ferdinand I. Dobrotivý na Wikimedia Commons Osoba Ferdinand I. Dobrotivý ve Wikicitátech Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Ferdinand I. Dobrotivý Předchůdce:František I. Rakouský císař 1835–1848 Nástupce:František Josef I. Předchůdce:František I. Český král 1835–1848 Nástupce:František Josef I. Předchůdce:František I. Uherský král 1830–1848 Nástupce:František Josef I. Předchůdce:František I. Chorvatsko-slavonský král 1835–1848 Nástupce:František Josef I. Předchůdce:František I. Dalmátský král 1835–1848 Nástupce:František Josef I. Předchůdce:František I. Lombardsko-benátský král 1835–1848 Nástupce:zánik státu Předchůdce:František I. Haličsko-vladiměřský král 1835–1848 Nástupce:František Josef I. Předchůdce:František I. Hlava dynastie 1835–1848 Nástupce:František Josef I. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} Čeští panovníci Mytičtí panovníci(do 9. století) První mytičtí panovníci Praotec Čech • Krok • Libuše Mytičtí Přemyslovci

Question: Kdo byl posledním korunovaným českým králem?

Answer: Ferdinand I. Dobrotivý


Tónový jazyk

Context: To znamená, že tón, jakým je slovo proneseno, má zásadní význam pro rozlišení významu různých slov, která jinak znějí stejně. Jazyky mohou rozlišovat výšku tónu (např. vysoký, střední, nízký), průběh tónu (např. stoupající, klesající) nebo obojí. Nerozhoduje absolutní výška tónu, ale relativní vůči ostatním tónům. Vysoký tón tedy neznamená například vysoké cé, ale pouze tón vyšší než střední nebo nízký tón. Tónovými jazyky převážně hovoří obyvatelstvo zemí v subsaharské Africe a v jihovýchodní Asii, vyskytují se také v Severní a Jižní Americe a v Mezoamerice. Příkladem tónového jazyka je čínština. Na druhou stranu určitý charakter tónového jazyka má i čeština (v omezené míře francouzština) - a to v podobě tvoření otázky, které je čistě založené na tónu. V protikladu k angličtině či němčině, kde se otázka tvoří čistě gramaticky. Uplatňování tónu v jazyce patří mezi tzv. suprasegmentální jevy.

Question: Co je příkladem tónového jazyka?

Answer: čínština


Blouznivci našich hor

Context: Blouznivci našich hor je soubor povídek českého spisovatele Antala Staška. Tématem je život v Krkonoších a spiritismus (proto název blouznivci). Vydán byl roku 1896 v Praze. == Dvě horské dívky == Román Dvě horské dívky vypráví nešťastný příběh dvou dívek, poodhaluje duchověrce (spiritismus) a přibližuje dobu a prostředí, ve kterém žili. Oba příběhy se odehrávají nedaleko sebe v Krkonoších. Jedinou jejich společnou postavou je však pouze dohazovač Bobek, věčně opilý a negramotný povaleč, který se neúspěšně snaží spojit dohromady Růženku s Petříkem kvůli vidině dvouset zlatých a honbě rodičů za penězi. Bobek byl ovšem také členem tamějšího spiritistického "sboru sv. Václava". Spiritismus (víra v duchy a příchod nového mesiáše) byl v Čechách přejat z Německa a brán jako určitá reforma víry, což se ale nelíbilo církvi. Ústřední postavou prvního příběhu je Růženka, milé a pěkné děvče, které bylo v mládí vychováváno v Praze, kvůli panskosti její matky mlynářky. Avšak po smrti jejího otce ji matka stáhla zpět do mlýna, ona ale četla mnoho světových autorů, především Byrona, a tak se v mlýně nudila. Později se však zamilovala do studenta práv Čeňka a chtěla už se vdávat, jenže Čeněk onemocněl a brzy zemřel. Potom se o ni začal zajímat jeho přítel a ošetřovatel doktor Boukal, pragmatický a introvertní člověk, který se jí ale moc nelíbil. Po nějakém čase přijel domů syn chudé sousedky kněz Jeník, s kterým se Růženka již od dětství přátelila, který se ale teď zbláznil a jelikož říkal z blouznění její jméno, přinesla jí jeho matka, která neuměla číst, jeho deník, aby si ho přečetla. Z něho se dozvěděla, že ji Jeník tajně miloval, ale nedokázal jí to říct, dále se z něj dočetla o ráně do hlavy, kterou utrpěl a která byla pravděpodobně příčinnou jeho šílenství a paranoii. Matka jí však zakázala vycházet z domu a Jeník brzy na to zemřel.

Question: Kdo napsal knihu Blouznivci našich hor?

Answer: Antala Staška


Mary McElroyová

Context: Mary McElroyová Mary McElroyová Neoficiální první dáma USA V roli:19. září 1881 – 4. března 1885 Předchůdkyně Ellen Arthurová Nástupkyně Rose Clevelandová Narození 5. července 1841 Greenwich New York, USA Úmrtí 8. ledna 1917 (ve věku 75 let) Albany Místo pohřbení Albany Rural Cemetery Choť John McElroy Příbuzní Chester A. Arthur (sourozenec) Sídlo Albany Zaměstnání První dáma USA Profese politička Commons Mary Arthur McElroy Některá data mohou pocházet z datové položky. Mary Arthurová McElroyová (5. července 1841, Greenwich, New York – 8. ledna 1917, Albany, New York) byla sestrou 21. prezidenta USA Chestera A. Arthura a v letech 1881 až 1885 vykonávala funkci první dámy USA, protože Chester A. Arthur byl od roku 1880 vdovec.[1] Reference ↑ GASSERT, Philipp. První dámy Ameriky. Praha: Nakladatelství BRÁNA, 2001. ISBN 80-7243-133-1. Kapitola První dámy Spojených států amerických, s. 246-248. (česky) Pahýl Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace.Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. mw-parser-output .navbox-title .mw-collapsible-toggle{font-weight:normal} První dámy USA Martha Washingtonová • Abigail Adamsová • Martha Jeffersonová Randolphová • Dolley Madisonová • Elizabeth Monroeová • Louisa Adamsová • (Emily Donelsonová) • (Sarah Yorke Jacksonová) • Rachel Jacksonová • (Angelica Van Burenová) • Hannah Van Burenová • Anna Harrisonová. • (Jane Irwin Harrisonová) • Letitia Tylerová • (Priscilla Tylerová) • Julia Tylerová • Sarah Polková • Margaret Taylorová • Abigail Fillmoreová • Jane Pierceová • Harriet Laneová • Mary Toddová Lincolnová • Eliza McCardle Johnsonová • Julia Grantová • Lucy Hayesová. • Lucretia Garfieldová • Ellen Arthurová • (Mary McElroyová) • (Rose Clevelandová) • Frances Clevelandová • Caroline Harrisonová • (Mary Harrisonová McKeeová) • Frances Clevelandová • Ida McKinleyová • Edith Rooseveltová • Helen Taftová • Ellen Wilsonová •. Edith Wilsonová • Florence Hardingová • Grace Coolidgeová • Lou Hooverová • Eleanor Rooseveltová • Bess Trumanová • Mamie Eisenhowerová • Jacqueline Kennedyová • Lady Bird Johnsonová • Pat Nixonová • Betty Fordová • Rosalynn Carterová • Nancy Reaganová • Barbara Bushová • Hillary Clintonová • Laura Bushová • Michelle Obamová • Melania Trumpová • Jill Bidenová mw-parser-output div/**/#portallinks a{font-weight:bold}Portály: Lidé | Politika | Spojené státy americké

Question: Jak se jmenovala sestra 21. prezidenta USA Chestera A. Arthura?

Answer: Mary Arthurová McElroyová


Slivenec

Context: Slivenec Praha-Slivenec Obecní úřad a pošta znakvlajka Lokalita Status městská část Správní obvod Praha 5 Statutární město Praha Historická země Čechy Zeměpisné souřadnice 50°1′27″ s. š., 14°21′20″ v. d. Základní informace Počet obyvatel 3 106 (2011)[1] Rozloha 7,59 km² PSČ 154 00 Počet domů 991 (2011)[1] Počet částí obce 2 Počet k. ú. 2 Počet ZSJ 9 Kontakt Adresa úřadu MČ K Lochkovu 6Slivenec - Praha 5154 00 slivenec@praha-slivenec.cz Starostka Jana Plamínková (STAN) Oficiální web: www.praha-slivenec.cz Praha-Slivenec Další údaje Kód MČ 539678 multimediální obsah na Commons Zdroje k infoboxu a českým sídlům.Některá data mohou pocházet z datové položky. SlivenecLokalita Městská část Praha-Slivenec Správní obvod Praha 5 Obec Praha Základní informace Počet obyvatel 2 655 (2011)[1] PSČ 154 00 Počet domů 841 (2011)[1] Počet ZSJ 6 Další údaje Kód části obce 150592 Kód k. ú. 750590 multimediální obsah na Commons Zdroje k infoboxu a českým sídlům.Některá data mohou pocházet z datové položky. Slivenec (německy Sliwenetz) je katastrální území Prahy. Je zde evidováno 51 ulic, 970 adres a žijí zde asi 3 tisíce obyvatel. K Praze byl připojen roku 1974. Praha-Slivenec je od 24. listopadu 1990 městská část na jihozápadě hlavního města Prahy, v městském obvodu Praha 5. Má 3 252 obyvatel, rozloha je 7,5882 km² a zahrnuje celá katastrální území Slivenec a Holyně. Menší části území Holyně byly k Praze připojeny již v letech 1960 a 1968, hlavní část Holyně v roce 1974 v rámci obce Slivenec, k níž Holyně patřila. V centru Slivence se kolem náměstíčka nachází kostel Všech svatých a Křižovnický dvůr. Bývalý statek JZD byl v roce 2014 stržen. Na území místní části se stavějí i nové domy. V roce 2015 prošla náves celkovou rekonstrukcí. V posledních letech proběhla plynofikace celé obce a dokončuje se také kanalizace. Každé 3 měsíce vychází časopis městské části Slivenecký mramor.[2] Pamětihodnosti Podrobnější informace naleznete v článku Seznam kulturních památek ve Slivenci. Kostel Všech svatých Kostel Všech svatých ve Slivenci Podrobnější informace naleznete v článku Kostel Všech svatých (Slivenec). Slivenecký kostel Všech svatých je raně gotická stavba z konce 13. století s přistavěnou předsíní z roku 1693.

Question: Kolik ulic je evidováno v katastrálním území Slivenec?

Answer: 51


Merkur (planeta)

Context: V Číně byl pojmenován Šuej-sing a označován jako "planeta vody". Severská mytologie spojovala Merkur s bohem Ódinem. === Sci-fi === Merkur posloužil jako námět celé řady sci-fi děl. Často se objevuje téma spojené s extrémní radiací na povrchu planety či pomalou rotací a přechodem dne a noci. V literatuře se vyskytují hlavně dva obrazy Merkuru. Planety, která je z jedné strany chladná a z druhé žhavá. Tato představa se vyskytuje hlavně v dílech psaných před rokem 1965, kdy bylo prokázáno, že planeta pomalu rotuje. Druhý modernější obraz planety odráží novější vědecké poznatky. Mezi starší díla popisující Merkur jako nerotující těleso patří například kniha anglického spisovatele Erica Rückera Eddisona z roku 1922 s názvem The Worm Ouroboros pojednávající o věčném boji dvou národů proti sobě. V knize nejsou obsaženy žádné do té doby známé znalosti o Merkuru. Mezi významné autory sci-fi píšící o Merkuru patří i Isaac Asimov, který na povrch planety situoval několik svých povídek (Runaround, The Dying Night, Lucky Starr and the Big Sun of Mercury). Všechny byly napsány před tím, než astronomové zjistili, že planeta nemá vázanou rotaci, což je námět, který se v povídkách často vyskytuje. Do roku 1965 spadají i některá díla od Arthura C. Clarka (Islands in the Sky), Larryho Nivena (The Coldest Place), Hugha Walterse (Mission to Mercury) a mnohá další. Po roce 1965 se mění koncept děl a Merkur se začíná objevovat jako rotující planeta. Znovu se dostává do díla Arthura C. Clarka v díle Setkání s Rámou vydaném v roce 1973, jež pojednává o mimozemské lodi prolétávající sluneční soustavou v těsné blízkosti Slunce. Během průletu přistanou na její palubě lidé, kteří začnou rozsáhlý vnitřek prozkoumávat a sledovat oživování celé lodě. V roce 1986 vycházejí novely a povídky amerického autora Kima Kim Stanleyho Robinsona zabývající se Merkurem (hlavně Mercurial) a současně se objevuje i v románu Modrý Mars. V povídce Mercurial je hlavním motivem město neustále pojíždějící po rovníku planety ve stínu a unikající před smrtící radiací, jež dopadá na přivrácenou stranu planety. Celému městu vládne autokratický tyran. Merkur se vyskytuje taktéž ve filmové tvorbě, například v seriálu Futurama či ve filmu Sunshine. == Odkazy ==

Question: Která planeta je Slunci nejbližší?

Answer: Merkur


Caius

Context: Svatý Caius (Gaius, česky také Kájus) byl 28. papežem katolické církve. Jeho pontifikát trval od 17. prosince 283 do 22. dubna 296. == Život == Svatý Caius se narodil v Saloně, v dnešní Dalmácii (dnes už jen zříceniny poblíž Splitu) a pocházel z rodu císaře Diocletiana. O jeho životě není prakticky nic známo. Existují o něm pouze zmínky v životopisech svatého Šebestiána a svaté Zuzany. Byl totiž jejich strýcem. Zda byl mučedníkem je velmi sporné. Poslední krvavé pronásledování křesťanů se sice odehrálo za vlády císaře Diocletiana (císařem 284 – 305), ale první edikty proti křesťanům byly vydány až v roce 303, kdy již byl Caius dávno mrtev. Hrobka papeže byla objevena v Kalixtových katakombách včetně originálního nápisu. Ve výtvarném umění bývá Caius zobrazován s papežskou tiárou. Katolická církev si jeho památku připomíná 22. dubna společně s papežem Soterem. Caius je uctíván zejména v Dalmácii a v Benátkách == Literatura == GELMI, Josef. Papežové : Od svatého Petra po Jana Pavla II.. Praha: Mladá fronta, 1994. 328 s. ISBN 80-204-0457-0. MAXWELL-STUART, P.G. Papežové, život a vláda. Od sv. Petra k Janu Pavlu II.. Praha: Svoboda (servis) 240 s. ISBN 80-902300-3-2. RENDINA, Claudio. Příběhy papežů : dějiny a tajemství : životopisy 265 římských papežů. Praha: Volvox Globator, 2005. 714 s. ISBN 80-7207-574-8. VONDRUŠKA, Isidor. Životopisy svatých v pořadí dějin církevních. Praha: Ladislav Kuncíř, 1930. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Caius ve Wikimedia Commons Katolická encyklopedie (angl.)

Question: Kdo byl 28. papežem katolické církve?

Answer: Svatý Caius


Babička (kniha)

Context: Po několika náznacích přichází náhlé neštěstí a začíná snaha o záchranu nevinné, trpící dívky. Rodiče hledají pomoc proti škůdci, černému myslivci, a slibují odměnu. Zásadní roli hraje postava pomocníka, kovářky, která daruje Viktorce magický předmět, škapulíř. Ženich je však jako zachránce nepoužitelný a také zlo černého myslivce ohrožující Viktorku není zcela jednoznačné. Šmahelová si povšimla také propojení postavy Viktorky s obrazem autorky v závěrečné scéně její postavy, když leží mrtvá v rakvi a na rtech jí zůstává trpký úsměšek.Symbolický hrob bláznivé Viktorky se nachází v Červeném Kostelci, kde Božena Němcová žila od září 1837 do dubna 1838. Předobrazem postavy byla reálně žijící Viktorie Židová, která ve skutečnosti nakonec zemřela sešlostí věkem v roce 1868 ve svém rodišti, nedaleké Červené Hoře (patřící do kostelecké farnosti) a byla pohřbena na tehdejším kosteleckém hřbitově do společného hrobu chudých. Za zpodobnění Viktorky se někdy považuje motiv na rubu české 500korunové bankovky; oficiálně jde ale o obecnější "symbol ženských postav z díla Boženy Němcové". == Obsah == === Úvodní pasáž === Text začíná německým mottem, které lze přeložit takto: "Z toho vidíš, že chudí nejsou tak docela ubozí, jak si myslíme; jsou opravdu blaženější, než si představujeme a než my sami jsme." Úryvek pochází z románu Rytíři ducha (Die Ritter vom Geiste, 1850–1851) a jeho autorem je mladoněmecký spisovatel Karl Gutzkow. Z motta je proti originálu vypuštěno oslovení "teuer Communist" (drahý komunisto). V Gutzkowově románu je daná pasáž součástí polemiky mířené na prosazovatele komunismu a utopického socialismu a postavené kolem myšlenky, že nebezpečí třídního boje je možné se vyhnout zrovnoprávněním neprivilegovaných společenských vrstev.

Question: Kdo napsal dílo Babička?

Answer: Boženy Němcové


Mor skotu

Context: Mor skotu (Rinderpest) je akutní, vysoce nakažlivé virové onemocnění skotu, případně dalších zástupců z čeledí turovitých, jelenovitých a prasatovitých. Původcem je RNA virus z čeledi Paramyxoviridae. Mortalita je vysoká a může dosahovat až 100 %. V prvních fázích nemoci se objevuje horečka, průjem, malátnost, nechutenství, výtok z nosu a očí. V další fázi se na zarudlých, překrvených sliznicích objevují krváceniny, eroze až nekrózy. V říjnu 2010 Organizace pro výživu a zemědělství (FAO) prohlásila, že mor skotu byl ve světě zcela vymýcen; Světová organizace pro zdraví zvířat vydala oficiální potvrzení o úplném vymýcení nemoci 25. května 2011. Rinderpest virus (RPV) patří do rodu morbillivirus, podobně jako virus psinky nebo moru malých přežvýkavců. Jedná se o virus s genomem jednovláknové RNA s negativní polaritou. Kapsida viru je obalená glykoproteinovým obalem. Virus moru skotu se objevuje jen v jediném sérotypu, zahrnuje však řadu kmenů, které se liší svou patogenitou a hostitelskám spektrem. Dlouhou dobu přežívá ve zchlazených či zmražených tkáních a orgánech. Charakterizuje ho vysoká horečka (40 - 42 °C), závažné silné průjmy vedoucí k dehydrataci a následné smrtí. Průjmy jsou nejprve vodnaté, později krvavé s příměsí fibrinu (difteroidní zánět). Zaznamenány byli také eroze až nekrózy v dutině ústní a hleno-hnisavý výtok z očí postižených zánětem spojivek. Mortalita dosahuje až 90%. Morbidita onemocnění je téměř 100%. Inkubační doba je 3 až 21 dní. Průběh onemocnění perakutní, akutní, subakutní nebo atypický. Mezi patologické nálezy patří nekrotická ložiska na sliznici celého trávicího traktu. Diagnostikovat lze virus pomocí PCR. Terapie se neprovádí.

Question: Byl mor skotu oficiálně vymýcen?

Answer: V říjnu 2010 Organizace pro výživu a zemědělství (FAO) prohlásila, že mor skotu byl ve světě zcela vymýcen; Světová organizace pro zdraví zvířat vydala oficiální potvrzení o úplném vymýcení nemoci 25. května 2011.


Pengcun

Context: Pengcun (čínsky v českém přepisu Pcheng-čchun, pchin-jinem Péngchū, znaky 朋 nebo čínsky v českém přepisu Pcheng-chun, pchin-jinem Pénghū, znaky 彭; † 1701) byl mandžuský vojevůdce, generál korouhevních vojsk říše Čching. == Život == Pengcun byl pravnukem mandžuského vojevůdce Hohoriho z klanu Donggo, patřil k rudé korouhvi.Roku 1652 zdědil titul vévody 3. stupně, téhož roku povýšený na 1. stupeň. Roku 1676 byl jmenován zástupcem velitele mongolské červené korouhve, roku 1682 byl přeložen k mandžuské korouhvi.Na přelomu let 1682/1683 byl s Langtanem poslán na výzvědnou expedici k Albazinu. Po návratu obdržel velení nad mandžuskou červenou korouhví. Roku 1685 byl opět poslán na Amur, tentokrát s oddílem 500 vojáků z Fu-ťienu a Tchaj-wanu zajatých v bojích s Čeng Čcheng-kungem a dovedných v používání velkých štítů. Se Sabsuem velel prvnímu obléhání Albazinu. Po dobytí Albazinu se vrátil do Pekingu.Roku 1690 se účastnil bojů s Džúngary včetně bitvy u Ulan Butung, kde velel pravému křídlu. V bitvě padl císařův strýc Tchung Kuo-kang a džúngarský chán Galdan unikl, Pengcun byl proto degradován. Roku 1696 opět dostal velení nad mongolskou rudou korouhví a funkci náčelníka štábu západní armády vypravené proti Džúngarům, která je porazila u Zúnmod.Roku 1699 rezignoval ze všech postů kvůli nemoci a po dvou letech zemřel. == Reference ==

Question: Generálem jakých vojsk byl Pengcun?

Answer: korouhevních


Cval

Context: Cval je spolu s krokem a klusem jedním ze základních, přirozených chodů koně. Má tři fáze. Skládá se z řady skoků.Je to třídobý chod.Je nejrychlejším a nejnamáhavějším chodem koně, který koně využívají k útěku před nebezpečím. Rozlišujeme cval vlevo, který má nohosled: pravá zadní - současně levá zadní a pravá přední - levá přední - fáze vznosu (kdy se země nedotýká ani jedna končetina) a cval vpravo s nohosledem: levá zadní - současně pravá zadní a levá přední - pravá přední - fáze vznosu. Cval je nejrychlejší ze základních chodů koně - přibližně 30 km/h na jízdárně, 40 km/h v terénu. Při dostizích i 50-60 km/h. Při takto rychlém cvalu může zadní noha dopadat na zem dříve než přední, pak se cval označuje jako trysk. Druhem cvalového skoku je i skok přes překážku (přes překážky je ale možné skákat i v klusu). Při práci na jízdárně a hlavně při drezurních soutěžích rozlišujeme: pracovní cval: základní cval pro práci na jízdárně, spíš pomalejší, není vyžadováno takové shromáždění. Shromážděný cval: nejvznosnější a nejpomalejší cval, kdy co největší podíl váhy nesou zadní končetiny, záď je snížená, ohnutí zadních končetin je větší, pohyb budí dojem směru do kopce. Střední cval: cvalové skoky jsou delší, fáze vznosu trvá déle, kůň musí celkově prodloužit rámec. Prodloužený cval: maximální možné prodloužení cvalových skoků. Nezáleží na rychlosti, ale na délce cvalových skoků. Kontracval je požadovaný cval na opačnou stranu, než je pro koně přirozené (např. cval vlevo na oblouku doprava), předvádí se v drezurních soutěžích. Křižování znamená, že kůň cválá předními končetinami na jinou stranu než zadními - například levá zadní - pravá zadní + pravá přední - levá přední, přičemž správně by mělo být levá zadní - pravá zadní + levá přední - pravá přední. Tento cval je pro jezdce nepohodlný, negativně ovlivňuje stabilitu koně a má nežádoucí vliv na další rozvoj koně.

Question: Kolik fází má cval?

Answer: tři


Alfred Nobel

Context: Alfred Bernhard Nobel, výslovnost (21. října 1833 Stockholm - 10. prosince 1896 Sanremo) byl švédský chemik, vynálezce dynamitu a na základě jeho závěti jsou každoročně udělovány Nobelovy ceny. Na jeho počest po něm byl pojmenován chemický prvek nobelium. Narodil se v bohaté stockholmské podnikatelské rodině. Byl třetím synem inženýra Immanuela Nobela (1801-1872) a Andriette Ahlsell Nobelové pocházející z bohaté rodiny. Když mu bylo devět let, přestěhoval se s rodiči do Londýna, kde jeho otec podnikal. Měl velmi dobré soukromé vzdělání a v 17 letech mluvil nejen švédsky, ale také francouzsky, anglicky a německy. Měl veliké znalosti v oboru chemie. Věnoval se literatuře a přírodním vědám. Své vzdělání dokončil v Paříži a USA. Na univerzitě v Turíně pracoval v laboratoři známého chemika Théophila-Jules Pelouzea. Tam také potkal italského chemika Ascania Sobrera, který v roce 1847 vynalezl vysoce výbušnou kapalinu - nitroglycerin. Alfred se začal věnovat studiu výbušnin, zvláště problematice bezpečné výroby a manipulace s nitroglycerinem. V rodinné továrně v Helenborgu došlo k několika explozím. Při jedné z nich v roce 1864 zahynul Nobelův mladší bratr Emil a několik dalších zaměstnanců. Tehdy se Nobel zapřisáhl, že učiní práci s nitroglycerinem bezpečnější. Výroba nitroglycerinu byla nebezpečná a ve Stockholmu byly veškeré pokusy s touto látkou zakázány. Nobel proto přesunul svou laboratoř na loď kotvící na jezeře Mälaren. Jeho snaha byla nakonec úspěšná. V roce 1867 si nechává patentovat dynamit. Smíšením kapalného nitroglycerinu s hlinkou vytvořil tvarovatelnou hmotu, se kterou lze bezpečně manipulovat. Sestrojil také rozbušku, která přivede kusy dynamitu k explozi.

Question: V jakém městě se narodil Alfred Nobel?

Answer: Stockholm


Johnsonovo vesmírné středisko

Context: Johnsonovo vesmírné středisko (Lyndon B. Johnson Space Center) je středisko Národního úřadu pro letectví a kosmonautiku (NASA). Nachází se v jihovýchodním Houstonu, v Texasu. V roce 1973 bylo středisko přejmenováno na počest prezidenta a texaského rodáka Lyndona B. Johnsona. == Historie == NASA připravující program letů Apollo měla v Langley svou Skupinu pro pilotované lety (Space Task Group – STG), kterou v roce 1959 vedl Robert Gilhurt. Tato skupina byla přetvořena na Středisko pilotovaných lodí (Manned Spacecraft Center – MSC). Toto středisko bylo později přetvořeno a přejmenováno na Lyndon B. Johnson Space Center – JSC. == Činnost střediska == Je sídlem oddílu astronautů Spojených států amerických a je zodpovědné za jejich výcvik. V Johnsonově vesmírném středisku sídlí Středisko řízení vesmírných letů NASA, které koordinuje a sleduje všechny pilotované vesmírné lety Spojených států, to jest lety raketoplánů a činnost Mezinárodní kosmické stanice (ISS), v minulosti programů Mercury, Gemini, Apollo, Skylab. Johnsonovo vesmírné středisko je také zodpovědné za řízení operací na White Sands Test Facility v Novém Mexiku, která slouží jako záložní přistávací místo raketoplánů a jako centrum pro koordinaci připravovaného programu Constellation, který nahradí raketoplány po roce 2011. == Odkazy == === Reference === V tomto článku byl použit překlad textu z článku Lyndon B. Johnson Space Center na anglické Wikipedii. === Externí odkazy === Obrázky, zvuky či videa k tématu Johnsonovo vesmírné středisko ve Wikimedia Commons (anglicky)Lyndon B. Johnson Space Center, oficiální stránky

Question: Na koho počest bylo pojmenováno Johnsonovo vesmírné středisko?

Answer: Lyndona B. Johnsona


Malá Ida

Context: Severně od obce se zvedají Volovské vrchy, velká část katastru však leží v pahorkatině z třetihorních usazenin. Východní a západní okraj katastru pokrývají lesy, v nichž převládají duby. Střed obce se nachází v nadmořské výšce 306 m n. m., nadmořská výška v katastru se pohybuje od 290 do 507 m n. m. Obcí prochází silnice II/548 (Košice–Jasov), kterou zde křižuje silnice III/3405 (Košice-Šaca – Bukovec). Centrum Košic je vzdáleno 11 km východním směrem. Vodní toky Přes obec protéká říčka Ida, která pramení pod Bílým kamenem (1 134,5 m) v blízkosti Kojšovské hole. Historie Písemně doložené dějiny obce sahají do roku 1247, kdy je datován převod majetku – území dnešní Malé Idy, na spišského probošta Matěje. Uvedeny jsou zem a lesy, které ležely na východ od řeky Ida. Pozemky získal v roce 1280 kníže David z Omodejovské linie Abovců a v listinách z roku 1300 se toto území nazývá Omodeus dictus Fejes de Ida. Po bitvě u Rozhanovců král Karel Robert zabral omodejovské majetky, mezi nimi i Malou Idu a Poľov.

Question: Kolik kilometrů jsou vzdáleny Košice od Malé Idy?

Answer: 11


Říční koryto

Context: Říční koryto (též řečiště) ohraničuje vodní tok. Proudí jím voda z vyšších poloh do nižších. Díky erozní síle vody dochází k postupnému zahlubování do podloží. Říční koryto vytváří říční údolí, které může být poměrně mělké s nízkými okraji jako například Labe v dolní části toku, ale také může tvořit soutěsky se strmými okraji, které se mohou vypínat až několik set metrů - hovoříme o kaňonech. Nejznámějším příkladem je Grand Canyon v USA. Tyto příkré svahy jsou typické nejčastěji pro horní části toku, kde má koryto velký spád a voda značnou erozní sílu. Říční koryto je obvykle tvořeno dnem a postranními břehy. Říční koryto může obsahovat celoročně tekoucí vodu, jako například naprostá většina českých řek, ale může také být pouze dočasné, kdy se naplní například jen v období dešťů (známá suchá koryta jsou vádí na Sahaře či creeky v USA nebo Austrálii). Říční koryto je často uměle upravováno, aby voda protékala místy, kudy si to člověk přeje. Další formou úpravy je zpevňování, či navyšování břehů, které má zabránit rozlévání vodního toku či zabránění nebo minimalizaci dopadu povodní. == Externí odkazy == Slovníkové heslo řečiště ve Wikislovníku

Question: Čím je tvořeno říční koryto?

Answer: dnem a postranními břehy


Cyklamát

Context: Cyklamát (též označovaný jako cyklamát sodný – sodium cyclamate) je umělé náhradní sladidlo, asi 30–50× sladší než cukr. Někteří lidé[kdo? ] shledávají, že má nepříjemný chuťový účinek, méně však než sacharin. Ve členských státech EU se cyklamát označuje na výrobcích kódem E952. Vyrábí se synteticky reakcí cyklohexylaminu s kyselinou chlorsulfonovou a následnou neutralizací vzniklé kyseliny hydroxidem sodným nebo vápenatým. Směs deseti dílů cyklamátu a jednoho dílu sacharinu se běžně používá pro vzájemné vyrušení chuťových dojezdů. Cyklamát je levnější než většina sladidel. Zdravotní nezávadnost je předmětem sporů. Bylo zjištěno, že cyklamát může u pokusných krys způsobit rakovinu. V roce 1969 vydala americká agentura Food & Drug Administration (FDA) na cyklamát sodný zákaz používání. Bylo zjištěno, že způsobuje "rakovinotvorné tumory a vrozené vady". Pro obsah cyklamátu sodného v nápojích Coca cola ZERO (konkrétně ty určené pro Chile, Venezuelu a některé další středoamerické země) byl tento nápoj v červnu 2009 ve Venezuele zakázán. Cyklamát se nachází i v řadě nápojů prodávaných v ČR (např. Coca cola ZERO). Nicméně již v roce 1999 vědci dlouhodobou studií potvrdili, že cyklamát nelze za karcinogen jednoznačně považovat. Po více než 20 let podávali různým druhům opic (21 jedinců) 5x týdně cyklamát v dávkách 100 mg/kg a 500 mg/kg. Po této době byly diagnostikovány mírné formy nádorů pouze u 3 opic. Vzhledem k faktu, že podávané dávky překračují minimálně 10x množství obsažené v Zero Cole, lze tento nápoj s největší pravděpodobností bez obav konzumovat. Mezinárodní agentura pro výzkum rakoviny karcinogenitu za neprokázanou a vede cyklamáty jako neklasifikované. emulgatory.cz

Question: Jaké je použití cyklamátu?

Answer: vyrušení chuťových dojezdů


Slunce

Context: Tato reakce bude probíhat několik miliónů let, což Slunce na okamžik opět stabilizuje. Vnější vrstvy Slunce se však začnou rozpínat, řídnout a chladnout, což se projeví na jeho zvětšujícím se objemu a změně barvy. Slunce se přemění do stádia rudého obra. Předpokládá se, že rozpínající Slunce následně pohltí Merkur, Venuši a dle některých scénářů i Zemi. Po vyčerpání zásob hélia v jádře dojde opětovně k pozastavení termojaderných reakcí, což povede k tomu, že již žádná síla nebude působit proti gravitačnímu působení a Slunce se začne smršťovat do malého tělesa. Jádro zkolabuje, scvrkne se a změní se na bílého trpaslíka. Vnější vrstvy budou během tohoto pochodu odmrštěny do okolního prostředí – vznikne planetární mlhovina, která bude obsahovat značné množství různých prvků rozšiřujících se do okolního vesmíru. Bílý trpaslík bude pozvolna chladnout, až vychladne zcela. Hypotézu rotace Slunce poprvé vyslovil roku 1609 Johannes Kepler ve své knize Astronomia nova. Všechna hmota na Slunci se díky extrémní teplotě vyskytuje v podobě plazmatu. To umožňuje, aby Slunce rotovalo rychleji na rovníku než ve vyšších zeměpisných šířkách. Díky tomuto rozdílu je magnetické pole Slunce deformované a tvarem připomíná silotrubici. Tato deformace magnetického pole způsobuje erupce a spouští vznik slunečních skvrn a protuberancí. Slunce rotuje okolo své osy v porovnání s jinými hvězdami pomalu. Rychlost rotace není všude na povrchu stejná.

Question: Jak se jmenuje kniha, ve které byla poprvé vyslovena hypotéza rotace Slunce?

Answer: Astronomia nova


Anabolismus

Context: Anabolismus je soubor syntetických reakcí (asimilačních), při kterých z látek jednodušších vznikají látky složitější (stavební a zásobní látky – bílkoviny). Energie se při těchto reakcích spotřebovává (endergonické reakce). Anabolismus převažuje v buňce, která roste a rozmnožuje se. Anabolismus společně s katabolismem tvoří metabolismus. Slovníkové heslo anabolismus ve Wikislovníku

Question: Co se děje při anabolismu?

Answer: z látek jednodušších vznikají látky složitější


Stanislav Bechyně

Context: Jako jeden z prvních konstruktérů dokázal ocenit vlastnosti betonu, a ty pak, s velkou dávkou invence, využíval ve svých projektech. Z jeho popudu vznikl i nový obor, stavitelství kamenných a betonových mostů, jemuž se věnoval publikačně i pedagogicky. Životopis Vysvědčení o vykonání 2. státní zkoušky dne 9. června 1910 Po vystudování reálného gymnázia v Novém Městě na Moravě studoval Bechyně stavební inženýrství na Vysoké škole technické v Praze (dnešní ČVUT), kde absolvoval roce 1910, s vynikajícím prospěchem. Zde byl také jmenován roku 1920 řádným profesorem statiky a dynamiky staveb železobetonu.[3] Jako pedagog působil na Stavební fakultě ČVUT až do roku 1958.[4] Za svou vědeckou a odbornou práci byl oceněn řadou vyznamenání (Řád práce, Zlatá Felberova medaile, Řád republiky, Zlatá plaketa ČSAV Za zásluhy o vědu a lidstvo). Roku 1953 byl zvolen akademikem ČSAV, v roce 1955 obdržel státní cenu 1. stupně Klementa Gottwalda, roku 1972 získal čestný titul doktora technických věd (Dr. h. c.) Českého vysokého učení technického v Praze.[5]

Question: V jakém městě studoval Stanislav Bechyně reálné gymnázium?

Answer: v Novém Městě na Moravě


Andrew Wiles#Život a vědecká dráha

Context: Sir Andrew John Wiles (* 11. dubna 1953 Cambridge) je britský matematik žijící v USA, držitel mnoha vědeckých ocenění a člen několika vědeckých společností. Proslavil se zejména svým důkazem Velké Fermatovy věty, získaným roku 1994. Život a vědecká dráha Již ve svých deseti letech našel knihu, ve které byla Velká Fermatova věta, usoudil, že její formulace je tak jednoduchá, že i on ji ve svých deseti letech byl schopen pochopit. Od té chvíle věděl, že tento problém neopustí, dokud jej sám nevyřeší.[1] V Cambridgi získal základní a středoškolské vzdělání. Na Oxfordské univerzitě získal v roce 1974 titul bakaláře, pak v roce 1980 titul Ph.D. Následně se stal profesorem na Princetonské univerzitě, působil ve Francii, a pak ve stopách svého otce na Oxfordu. Kromě důkazu Velké Fermatovy věty, vytvořeného s pomocí Richarda Taylora, získal další důležité výsledky v oblasti teorie čísel. V současnosti je profesorem a vedoucím katedry matematiky na Princetonské univerzitě. Za svůj největší objev byl oceněn celou řadou cen a vyznamenání; v roce 2016 obdržel Abelovu cenu. O Fermatově problému a jeho řešení vyšla kniha Simona Singha: Fermat's Last Theorem (v češtině Velká Fermatova věta, Academia, 2000).

Question: Ve svých kolika letech našel Andrew Wiles knihu, ve které byla Velká Fermatova věta?

Answer: deseti


GNU

Context: Jeho jméno je rekurzivní zkratka pro anglické „GNU's Not Unix! “ (GNU Není Unix! ). Systém je tzv. UNIX-like a neobsahuje žádný originální kód Unixu. Jelikož pro něj ještě nebylo dopsáno jeho oficiální jádro GNU Hurd ([ɡ ˈ]), používá obvykle jádro Linux nebo Linux-libre, případně jádro OpenSolaris či další svobodná jádra. Mezi distribuce tohoto systému patří např. GNU/Linux nebo Nexenta OS. Vývoj tohoto systému byl iniciován v projektu GNU Richardem Stallmanem, který započal v roce 1984 a byl hlavním záměrem společnosti Free Software Foundation (FSF). V roce 2013 stále není stabilní vydání GNU. Jádra, která nemají nic společného s GNU, například známé linuxové jádro může být využito s GNU softwarem. Historie 27. září 1983 byl Richardem Stallmanem na stránkách net.unix-wizards a net.usoft uveřejněn záměr pro vytvoření GNU operačního systému.[3][4] Vývoj softwaru započal 5. ledna 1984. , když Stallman ukončil práci na Massachusettském technologickém institutu (MIT) v laboratoři umělé inteligence, kvůli právu na vlastnictví a aby nemohli zasahovat do distribuce GNU jako svobodného softwaru (free software).[5] Název GNU byl vybrán Richardem Stallmanem výběrem z různých slovních hříček, včetně písně The Gnu.[6] Hlavní myšlenkou bylo vytvořit kompletně svobodný operační systém. Stallman chtěl, aby uživatelé byli „free“ (variace angl. slova – znamená volný/svobodný). Chtěl, aby mohli: volně studovat zdrojový kód softwaru, který používají volně sdílet software s jinými uživateli volně upravovat chování programu volně zveřejňovat upravené verze softwaru. Tato myšlenka byla později uveřejněna jako GNU Manifest v dubnu roku 1985.[4] Stallmanovy zkušenosti s Incompatible Timesharing Systemem,[5] což byl raný operační systém napsaný v jazyku symbolických adres, který se stal zastaralým kvůli přerušení výroby minipočítače PDP-10, pro který byl napsán, vedly k rozhodnutí, že.

Question: Jaký byl záměr vývoje operačního systému GNU?

Answer: Hlavní myšlenkou bylo vytvořit kompletně svobodný operační systém.


Sob polární

Context: Na tomto rozsáhlém území tvoří osm poddruhů: Rangifer tarandus tarandus: Sever Skandinávie, Nová země, poloostrov Tajmyr, tundra severní Sibiře, Čukotka R. t. platyrhynchus: Špicberky, ohrožený vyhubením R. t. fennicus: Finsko a Karélie. , ohrožený vyhubením R. t. valentinae: Původně od Uralu přes celou Sibiř až k Amuru, severní Mongolsko, dnes jen v pohoří Altaj, ohrožený vyhubením R. t. granti: Aljaška R. t. groenlandicus: Baffinův ostrov, sever kanadské. pevniny, východní Grónsko R. t. pearyi: Ellesmerův ostrov a přilehlé ostrovy kanadské Arktidy, ohrožený vyhubením R. t. caribou: Od východní Aljašky a Britské Kolumbie po Labrador R. t. dawsoni: Ostrovy královny Charlotty, vyhuben počátkem 20. století. Mezi nejmenší poddruhy patří ty, které žijí na ostrovech: R. t. dawsoni, R. t. platyrhynchus a R. t. pearyi, naopak největší jsou R. t. valentinae, R. t. granti a R. t. caribou, obývající spíše lesnaté oblasti při jižním okraji areálu druhu. Sob je geologicky starý druh, který má mezi jelenovitými izolované postavení, nejblíže je příbuzný severoamerickým jelencům rodu Odocoileus. V současné podobě se objevil přibližně před 200 000 lety a nejméně před 120 000 lety se začaly formovat jednotlivé poddruhy. Tehdy, v pleistocénu, bylo jeho rozšíření mnohem větší než v současnosti a zahrnovalo téměř celou Evropu. Na konci poslední doby ledové, před cca 25 000–10 000 lety, se sobi pásli ve společnosti mamutů i na českém území. Sob dosahuje výšky v kohoutku 90–120 cm, délky těla asi 180 cm a hmotnosti 230–400 kg. Na rozdíl od ostatních jelenovitých nosí u soba parohy samec i samice. Samičí parohy jsou sice mnohem slabší než samčí, samice je však shazuje později. Jejich tvar se u jednotlivých poddruhů liší, většinou však jsou obloukovitě zahnuté a silně rozvětvené, přední výsady bývají ze stran zploštělé a dál se větví, zvíře jimi může odhrabovat sníh při hledání potravy. Na nohách má sob široké paznehty, takže se neboří do sněhu a bahna. Jeho stopy mají téměř kruhový tvar. Zbarvení soba se liší podle ročního období i podle poddruhu, zimní srst je světle šedá až šedobílá, letní spíše šedohnědá, u lesních sobů až červenohnědá, obřitek je bílý a rovněž krk, s výraznou hřívou, mívá světlejší barvu než zbytek těla. Nejsvětlejší jsou sobi poddruhu Rangifer tarandus Pearyi, kteří mají celoročně bělavé zbarvení. Domácí sobi bývají často strakatí nebo i čistě bílí. Sobi žijí ve velkých stádech, pouze v době říje, která trvá od konce srpna do počátku října, si samci vytvářejí teritoria, na nichž obhajují harém laní.

Question: Kolik zrhuba váží sob polární?

Answer: 230–400 kg


Vanad

Context: Vanad (chemická značka V, latinsky Vanadium) je spolu s niobem a tantalem členem 5. skupiny periodické tabulky prvků. Vanad patří mezi kovové prvky. V praxi je používán pro výrobu speciálních slitin a průmyslových katalyzátorů. == Historie objevu == Poprvé ho objevil v roce 1801 A. M. del Rio ve vzorku mexické olověné rudy. Ale pod vlivem nesprávných názorů H. V. Collet-Descotilse od svého objevu upustil. Znovu byl tento prvek objeven v roce 1830 N. G. Sefströmem ve švédských železných rudách. Název získal podle skandinávské bohyně krásy Vanadis. Čistý kov izoloval v roce 1867 H. E. Roscoe redukcí chloridu vanadičného VCl5 vodíkem. == Základní fyzikálně-chemické vlastnosti == Vanad je tvrdý, šedo-bílý, kujný kov s vysokými teplotami tání a varu. Naopak za teplot pod 5,38 K je supravodivý. Při přidání malého množství uhlíku nebo oxidu k vanadu se jeho teploty tání a varu ještě zvyšují. Chemicky je poměrně značně odolný jak vůči běžným kyselinám tak alkáliím. Za normálních podmínek reaguje pouze s kyselinou fluorovodíkovou a lučavkou královskou. Za zvýšené teploty však poměrně snadno podléhá oxidaci vzdušným kyslíkem. Vanad se za tepla slučuje také s dusíkem, uhlíkem, křemíkem, arsenem a dalšími prvky. V chemických sloučeninách se vyskytuje v řadě mocenství od mocenství V+2 po V+5. V některých komplexech se vyskytuje s oxidačním číslem V+I a V-I. == Výskyt == Obsah vanadu v zemské kůře je 136 ppm (19. nejrozšířenější prvek). Jeho obsah v mořské vodě činí přibližně 0,002 mg/l. Ve vesmíru připadá jeden atom vanadu na 50 milionů atomů vodíku. Navzdory jeho poměrné velkému průměrnému obsahu v zemské kůře existuje jen několik bohatších ložisek. Většina vanadu se získává jako vedlejší produkt při zpracování některé z asi 60 rud, v nichž je obsažen. Mezi nejdůležitější minerály patří polysulfid patronit VS4. Nejčastěji se však vanad vyskytuje v rudách ve formě sloučeniny s kyslíkem. Příkladem může být vanadinit – podvojný chlorid-vanadičnan olovnatý PbCl2·3Pb3(VO4)2 nebo carnotit [K2(UO2)2(VO4)2.3H2O]. Zajímavý je i poměrně významný obsah vanadu v surové ropě nebo uhlí. == Výroba vanadu == Vanad se vyrábí pražením rozdrcené rudy nebo zbytků kovového vanadu s chloridem sodným (NaCl) nebo uhličitanem sodným (Na2CO3) při teplotě 850 °C. Tímto procesem vzniká vanadičnan sodný NaVO3, který se louží vodou. Okyselením získaného výluhu na pH 2–3 dojde k vysrážení polyvanadičnanu (červený koláč), z něhož můžeme tavením při 700 °C získat černý technický oxid vanadičný V2O5. V dalším kroku se tento oxid zredukuje pomocí kovového hliníku. Příprava čistého kovového vanadu se provádí redukcí VCl5 vodíkem nebo hořčíkem.

Question: Mezi jaké prvky patří vanad?

Answer: kovové


Babička (kniha)

Context: Ženich je však jako zachránce nepoužitelný a také zlo černého myslivce ohrožující Viktorku není zcela jednoznačné. Šmahelová si povšimla také propojení postavy Viktorky s obrazem autorky v závěrečné scéně její postavy, když leží mrtvá v rakvi a na rtech jí zůstává trpký úsměšek.Symbolický hrob bláznivé Viktorky se nachází v Červeném Kostelci, kde Božena Němcová žila od září 1837 do dubna 1838. Předobrazem postavy byla reálně žijící Viktorie Židová, která ve skutečnosti nakonec zemřela sešlostí věkem v roce 1868 ve svém rodišti, nedaleké Červené Hoře (patřící do kostelecké farnosti) a byla pohřbena na tehdejším kosteleckém hřbitově do společného hrobu chudých. Za zpodobnění Viktorky se někdy považuje motiv na rubu české 500korunové bankovky; oficiálně jde ale o obecnější "symbol ženských postav z díla Boženy Němcové". == Obsah == === Úvodní pasáž === Text začíná německým mottem, které lze přeložit takto: "Z toho vidíš, že chudí nejsou tak docela ubozí, jak si myslíme; jsou opravdu blaženější, než si představujeme a než my sami jsme." Úryvek pochází z románu Rytíři ducha (Die Ritter vom Geiste, 1850–1851) a jeho autorem je mladoněmecký spisovatel Karl Gutzkow. Z motta je proti originálu vypuštěno oslovení "teuer Communist" (drahý komunisto).

Question: Kdo je autorem knihy Babička?

Answer: Boženy Němcové


Halti

Context: Halti (též Hálditšohkka nebo Haltitunturi) je hora na hranici Finska a Norska ve Skandinávském pohoří, na které se nachází nejvyšší vrcholek Finska (1324 m n. m.), nejvyšší z finských tisícovek. == Vrchol(y) == Hlavní vrchol hory Halti leží v Norsku, asi 1,2 km od finské hranice, na pomezí katastrů obcí Kå a Nordreisa v nadmořské výšce 1361 m n. m. a je známý jako Ráisduattarháldi. Vedlejší vrchol několik desítek metrů od finské hranice dosahuje výšky 1328 m n. m. a prominence 38 metrů od sedla s hlavním vrcholem. Pod tímto vedlejším vrcholem u hraničního kamene 303B se nachází nejvyšší místo Finska, dosahující 1324 m n. m. Tento vrchol leží v katastru obce Enontekiö v Laponsku, na souřadnicích Nejvyšší hora s vrcholem na území Finska je necelé 4 km vzdálená Ritničohkka, vysoká 1316 m n. m. == Přístup == Vrchol Halti je přístupný z finské i z norské strany. Z norské strany je kratší, v letních měsících lze dojet autem asi 5 km pod vrchol (vzdušnou čarou) a odtud nastoupat severozápadním svahem asi 600 výškových metrů. Klasická cesta z finské strany začíná ve vesnici Kilpisjärvi pod horou Saana a je mnohem delší - zpáteční cesta měří kolem 100 km a trvá pět až šest dnů. Po cestě jsou chatky na přespání, tzv. Laavua. Obvyklá doba pro výstup je přelom července a srpna. == Externí odkazy == Obrázky, zvuky či videa k tématu Halti ve Wikimedia Commons Podrobný popis výstupu na HoryEvropy.cz (z norské strany) Podrobný popis výstupu na Blok.v0174.net (z finské strany) Halti na SummitPost.org (anglicky) Halti na Peakbagger.com (anglicky) Halti na topografické mapě Finska

Question: Jak se jmenuje nejvyšší hora Finska?

Answer: Halti


Strach, nejistota, pochyby

Context: Strach, nejistota, pochyby Strach, nejistota, pochyby (anglicky Fear, Uncertainty, Doubt, zkráceně FUD) je marketingová strategie, která rozšiřuje záporné, nejasné či nepřesné informace o konkurenčním výrobku. Jako FUD se původně označovaly dezinformační taktiky používané výrobci počítačového hardware, ale později se pojem rozšířil i do jiných oblastí a dnes se používá i ve spojení s politikou. Obecněji značí FUD také souhrn rozšířených mylných dojmů o nějaké záležitosti. Historie Vznik pojmu FUD je spojen s americkou počítačovou firmou IBM. V současnosti je však z šíření dezinformací o konkurenci obviňováno mnoho dalších velkých firem nejen z počítačového průmyslu. Tuto taktiku poprvé popsal americký počítačový architekt Gene Amdahl po tom, co opustil IBM a založil vlastní společnost. Řekl tehdy: „FUD je strach, nejistota a pochybnost, které obchodníci od IBM vnucují potenciálním zákazníkům, kteří by mohli uvažovat o produktech Amdahl.“ O vzniku FUD pojednává také Eric S. Raymond, autor knihy Katedrála a tržiště: „Cílem samozřejmě bylo přesvědčit kupující používat vybavení od IBM místo toho konkurenčního. Tento zjevný nátlak byl obvykle prováděn za pomoci příslibů, že těm, co zůstanou věrní IBM, se dobře povede, zatímco ty, kdo si pořídí konkurenční zařízení, čeká černá budoucnost. Po roce 1991 se pojem rozšířil jako označení pro jakýkoliv druh dezinformací používaných jako zbraň v konkurenčním boji.“ Odpůrci velkých počítačových společností zastávají názor, že šíření strachu, nejistoty a pochybností je běžná marketingová technika, kterou tyto společnosti vědomě používají.

Question: Jaká je zkratka marketingové strategie strach, nejistota, pochyby?

Answer: FUD


Jan Haubert

Context: Ing. Jan Haubert (zvaný Honny Lemy Ušaté Torpédo (Trojpéro) či VZ1) (* 9. února 1960 Janovice) je český básník, spisovatel, textař a zpěvák kapely Visací zámek. Narodil v roce 1960 v Janovicích, části obce Rýmařov v Moravskoslezském kraji a vystudoval stavební fakultu ČVUT v Praze. == Hudební tvorba == V roce 1982 založil spolu s Michalem Pixou, Vladimírem Šťástkou, Ivanem Rutem a Jiřím Pátkem punkovou kapelu Visací zámek, která hraje v nezměněné sestavě dodnes. Jan Haubert je autorem většiny textů kapely. V roce 2011 vyšla u nakladatelství Julius Zirkus deska mluveného slova s názvem MASAKR & HAŠIŠ. == Literární tvorba == V roce 2005 vydal u nakladatelství Julius Zirkus knihu Básně, aneb, Visací zámek podle Jana, která obsahuje texty písní kapely Visací zámek a úvodní proslov o vzniku kapely. Roku 2007 vyšla také u nakladatelství Julius Zirkus druhá Haubertova kniha Hluboká orba, aneb, 20 let Visacího zámku, která mapuje historii kapely u příležitosti 25. výročí její existence. Kniha obsahuje úryvky z deníku, který si Haubert psal v roce 2002. Deník zachycuje koncertování kapely, dění při povodních v roce 2002 či postřehy ze zápasů pražských Bohemians. Kniha byla nominována na literární cenu Josefa Škvoreckého. V roce 2009 vydal sbírku povídek pod názvem Všelijaké povídky.

Question: Kdo založil spolu s Michalem Pixou, Vladimírem Šťástkou, Ivanem Rutem a Jiřím Pátkem punkovou kapelu Visací zámek?

Answer: Jan Haubert


Curium

Context: {{{izotopy}}} Není-li uvedeno jinak, jsou použityjednotky SI a STP (25 °C, 100 kPa). Gd⋏ Americium ≺Cm≻ Berkelium Curium (chemická značka Cm) je osmý člen z řady aktinoidů, čtvrtý transuran, silně radioaktivní kovový prvek, připravovaný uměle v jaderných reaktorech především z plutonia. Curium se v přírodě nevyskytuje. Je to uměle připravený kovový prvek z řady transuranů. Fyzikálně-chemické vlastnosti Curium je radioaktivní kovový prvek stříbřitě bílé barvy, která se působením vzdušného kyslíku mění na šedavou. Vyzařuje α a γ záření a je proto nutno s ním manipulovat za dodržování bezpečnostních opatření pro práci s radioaktivními materiály. Ve sloučeninách se vyskytuje prakticky pouze v mocenství Cm3+.[1] Historie Curium bylo poprvé připraveno roku 1944 bombardováním 239Pu částicemi α v cyklotronu jaderné laboratoře kalifornské univerzity v Berkeley. Za jeho objevitele jsou označováni Glenn T. Seaborg, Ralph A. James a Albert Ghiorso, kteří jej pojmenovali po objevitelích radia, manželích Marií a Pierru Curieových. 23994 Pu + 42 He → 24296 Cm + 10 n Chemická identifikace nového prvku (izotopu 242Cm) byla provedena metalurgickou laboratoří Argonne chicagské university. Ve formě elementárního kovu bylo curium poprvé připraveno v roce 1951. Izotopy Je známo 20 izotopů curia, z nichž jsou nejstabilnější 247Cm s poločasem rozpadu 15,6 milionů let a 248Cm s poločasem rozpadu 348 tisíc let. Všechny zbývající radioaktivní izotopy mají poločas rozpadu méně než 9 000 let a většina z nich dokonce méně než 33 dní; viz izotopy curia. Všechny izotopy curia jsou radioaktivní. Z biologického hlediska představuje největší riziko schopnost curia akumulovat se v kostní tkáni, kde jeho radioaktivita působí poruchy krvetvorby – brání vytváření červených krvinek. Využití Tepelná energie uvolňovaná samovolným rozpadem jader 242Cm může dosahovat až 120 W/g a činí tak z tohoto izotopu potenciální energetický zdroj v radioizotopovém termoelektrickém generátoru. Tento izotop má poločas rozpadu pouze 160 dní, což znemožňuje jeho dlouhodobější využití. Izotop 243Cm vykazuje poločas rozpadu 30 let, 244Cm přibližně 18 let a jejich energetický výkon se pohybuje pouze kolem 1–3 W/g. Navíc jsou všechny uvedené izotopy silným γ s vysokým zdravotním rizikem, a proto se jejich praktické uplatnění prakticky neprosadilo. Galerie Marie Curie, 1911

Question: Jak se nazývá prvek, který je silně radioaktivní kovový prvek, připravovaný uměle v jaderných reaktorech především z plutonia a má chemickou značku Cm?

Answer: Curium


Digitální fotoaparát

Context: Přístroj vážil asi 4 kg a měřil zhruba 15 × 26 × 15 cm. Prvním komerčně vyráběným fotoaparátem, který zaznamenával snímky do počítačových souborů, byl v roce 1988 Fuji DS-1P, používající 16 MB interní paměti. V roce 1991 byla uvedena první digitální zrcadlovka, Kodak DCS-100. Měla 1,3megapixelový snímač a stála 13 000 $. Zabudovaný displej přišel s přístrojem Casio QV-10 (1995). Prvním fotoaparátem zapisujícím na karty Compact Flash byl Kodak DC-25 o rok později. Digitální fotoparáty cílené na běžné spotřebitele měly nejdříve poměrně nízké rozlišení. V této třídě byla hranice jednoho megapixelu prolomena až v roce 1997. Pravděpodobně prvním přístrojem schopným nahrávat video byl Ricoh RDC-1, prodávaný od roku 1995. V oblasti digitálních zrcadlovek byl zlomový rok 1999, kdy Nikon uvedl model D1. To byla první digitální zrcadlovka vyvinutá samostatně tradičním výrobcem, s cenou pod 6000 $. To bylo dosažitelné pro profesionální fotografy a další náročné uživatele. Zrcadlovka používala objektivy s bajonetem Nikon F, takže tehdejší zákazníci Nikonu mohli využít svou stávající výbavu. Roku 2003 Canon představil šestimegapixelový EOS 300D, první digitální zrcadlovku s cenou pod 1000 $ určenou pro amatéry. Maximální dosažené rozlišení fotoaparátu v roce 2007 bylo 4000 megapixelů, získané skenováním negativu z velkoformátového fotoaparátu (s rozměrem filmu 24 × 36 cm). Existuje několik kategorií fotoaparátů vyráběných s ohledem na nároky a vyspělost cílového uživatele: Amatérské přístroje (základní, vstupní třída, angl. entry-level). Též zákaznický segment (angl. customer segment). Jedná se o přístroje pro široké masy zákazníků-amatérů. Zde převažují kompaktní fotoaparáty, neboť zákazníci této třídy hledí na skladnost a mobilitu přístroje. V tomto segmentu typicky vládne mezi výrobci velká konkurence a cenový boj. Důraz je kladen na rychlost a snadnost použití přístroje, uplatnění tak hodně získávají automatické režimy a několik předvybraných režimů scény. Záměrně nejsou obsaženy pokročilé funkce. Očekávaným využitím jsou momentky a fotografie z cest a běžného života pro osobní potřebu. Pokročilé přístroje (střední třída, angl. mid-range).

Question: Kdy představil Canon první digitální zrcadlovku určenou pro amatéry?

Answer: 2003


Netopýři

Context: Netopýři (Microchiroptera) jsou podřád savců z řádu letouni. Nejvýznamnějším znakem netopýrů jsou křídla vyvinuvší se z předních končetin. Díky nim jsou netopýři (a druhý podřád letounů, kaloni) jedinými savci, kteří dokážou létat – létající veverky, vakoveverky a plachtící kuskusovití mohou pouze klouzat na omezenou vzdálenost. Vynikají akrobatickým letem o rychlosti 20–50 km/h. Netopýři se vyvinuli zhruba před 60 milióny let z primitivních hmyzožravců, předchůdců dnešních ježků a rejsků. Netopýři vidí černobíle. Dalšími znaky netopýrů, které je odlišují od kaloňů, jsou: echolokace – schopnost navigovat se vlastním sluchem podle odrazů zvuku u jejich pískotu od předmětů (především kořisti) – podobně funguje sonar. Nejnižší frekvenci má netopýr pestrý, okolo 20 kHz a naopak nejvyšší frekvenci má vrápenec malý až kolem 110 kHz. chybějící dráp na druhém prstu přední končetiny jejich uši netvoří uzavřený kruh mají ostré zuby, zejména stoličky dosahují menších rozměrů stehenní kosti netopýra jsou tak tenké, že většina netopýrů neumí chodit Netopýři se živí hmyzem, krví, malými savci, žábami a rybami. Většina netopýrů je aktivní v noci nebo za soumraku. Oči většiny druhů jsou sice malé a špatně vyvinuté, ale netopýři s nimi vidí. Mají schopnost tzv. utajené březosti - mají schopnost pozastavit vývoj plodu a odložit jeho porod i vývoj na příznivější období. Netopýří radar neboli echolokace je způsob orientace. Význam slova echolokace je echo (ozvěna) a lokace (zjišťování místa). Tento radar (sonar) pracuje na principu ultrazvukových vln. Vydávaný signál je standardizovaným zvukovým pulsem frekvence 14–110 kHz (kilohertzů, 14 000-110 000 hertzů), délky 0,7-60 ms (milisekund), opakovaný 5-150 krát za sekundu. Intenzita zvuku je přibližně 40-150 dB (decibelů), tlak zvukové vlny 0,1-30 Pa (pascalů), vlnová délka je 0,6-5 mm. Frekvenční rozsah zvuku může dosahovat 0–60 kHz (kilohertzů, 0-60 000 hertzů). Další charakteristikou je počet harmonických tónů. Vydávají 2-4 rovnoměrné harmonické tóny. Signály vydávají pootevřenými ústy a z části i nosem. Každý tón, který vypustí začíná vysoko a končí o oktávu níž. Celkový rozsah slyšitelnosti je 0,2–200 kHz (kilohertzů, 200-200000 hertzů). Prahová citlivost pro jednotlivé frekvence je značně proměnlivá, nejvyšší zpravidla mezi 20–120 kHz (kilohertzů, 20000-120000 hertzů). Netopýři mohou rozlišit dva stimuly časově oddělené pouhými 0,3 ms (milisekund). Všechny druhy našich netopýrů (a blízce příbuzných vrápenců) jsou chráněné, některé až kriticky ohrožené. Příčinou je: Úbytek stromů s dutinami, kde by mohli odpočívat, používání pesticidů a herbicidů, jež je systematicky otravují. Vyrušování při zimování. Netopýrům můžeme pomoci i na vlastní zahradě, za což se odvděčí likvidací přemnoženého hmyzu.

Question: Do kterého řádu patří netopýři?

Answer: letouni


George Francis Hamilton

Context: Lord George Francis Hamilton (17. prosince 1845 – 22. září 1927) byl britský státník ze starobylého šlechtického rodu Hamiltonů. Jako člen Konzervativní strany byl téměř 40 let poslancem Dolní sněmovny. Jako dlouholetý ministr námořnictva a ministr pro Indii patřil na přelomu 19. a 20. století k významným osobnostem britské koloniální politiky. == Politická kariéra == Byl třetím synem 1. vévody z Abercornu, po matce Louise Jane Russell (1812–1905) byl spřízněn s rodinou vévodů z Bedfordu. Jeho nejstarší bratr byl 2. vévodou z Abercornu a zastával čestné posty u dvora, další bratr Claud John Hamilton (1843–1925) působil v politice. Jako syn vévody užíval titul lorda, původně sloužil v armádě a dosáhl hodnosti poručíka. V roce 1868 byl za Konzervativní stranu poprvé zvolen do Dolní sněmovny. Do parlamentu vstoupil za hrabství Middlesex, kde bez problémů uspěl i v dalších volbách. Volební reformou z roku 1885 byl volební obvod Middlesex rozdělen na šest okrsků, jedním z nich byl Ealing (dnes západní Londýn) a ten lord Hamilton zastupoval v Dolní sněmovně do roku 1906. Kariéru v politice zahájil jako státní podsekretář pro Indii (1874–1878). V této funkci byl podřízeným a blízkým spolupracovníkem markýze ze Salisbury, který zasedal ve Sněmovně lordů, takže Hamilton byl mluvčím ministerstva pro Indii v Dolní sněmovně. V roce 1878 se stal členem Tajné rady a v letech 1878–1880 byl viceprezidentem výboru Tajné rady pro školství. V konzervativních vládách markýze ze Salisbury byl v letech 1885–1886 a 1886–1892 ministrem námořnictva, v letech 1895–1903 státním sekretářem pro Indii. Z vlády odstoupil v říjnu 1903, spolu s ním odešli z kabinetu také ministr kolonií Joseph Chamberlain a ministr financí Ch. T. Ritchie. Na ministerstvu pro Indii nahradil Hamiltona 9. vikomt Midleton, dosavadní ministr války. Získal čestné doktoráty na univerzitách v Oxfordu a Glasgow, mimo jiné byl smírčím soudcem ve Westminsteru a Middlesexu. V letech 1894–1895 byl předsedou školské rady v Londýně. == Rodina == Jeho manželkou byla Maud Lascelles (1846–1931), dcera 3. hraběte z Harewoodu. Měli spolu tři syny, nejstarší Ronald James Hamilton (1872–1958) působil v diplomacii, druhorozený Anthony George Hamilton (1874–1936) sloužil v armádě, nejmladší Robert Cecil Hamilton (1882–1957), jehož kmotrem byl 3. markýz ze Salisbury, dosáhl v námořnictvu hodnosti viceadmirála. == Odkazy == Rodokmen vévodů z AbercornuGeorge Francis Hamilton

Question: Jako jaký podsekretář pro Indii zahájil kariéru v politice?

Answer: státní


Fotografie

Context: Hercules Florence, francouzský malíř a vynálezce žijící v brazilském městě Campinas, použil podle historika Borise Kossoje francouzský výraz "photographie" ve svých osobních zápiscích již v roce 1834. Německá kniha Geschichte der Photographie z roku 1932 pak připisuje použití tohoto výrazu berlínskému astronomu Johannu von Mädlerovi v článku publikovaném 14. března 1839 v německých novinách Vossische Zeitung. Ačkoliv se o obou těchto tvrzeních hojně informuje, žádná nezávislá strana zatím nepotvrdila jejich pravdivost. Zásluha za vytvoření slova "fotografie" (respektive jeho anglické formy, "photography") i seznámení veřejnosti s tímto slovem je tradičně připisovaná Johnu Herschelovi. Herschel novotvar použil v korespondenci již před 25. únorem 1839 a veřejně 14. března 1839 při své londýnské přednášce pro Královskou společnost. V obou uvedených případech je Herschlovo používání slova "fotografie" natolik dobře doložené, že je přijímáno bez další kritiky a zpochybňování. Podrobnější informace naleznete v článku Historie fotografie. Fotografie vznikla díky spojení několika technických objevů, z nichž některé mají své počátky dávno před vznikem prvních fotografií. Již ve starověké Číně Mocius, příslušník monistické filozofické školy, objevil a začal rozvíjet vědecké principy optiky a camery obscury. "Camera obscura" v latině doslova znamená "temná komora" – je to objekt s otvorem umožňujícím průchod světla, přičemž na straně ležící proti otvoru vzniká převrácený obraz.

Question: Kdo pravděpodobně poprvé použil termín fotografie?

Answer: Johnu Herschelovi


Český institut pro akreditaci

Context: ověřovatele výkazů emisí skleníkových plynů, environmentální ověřovatele programů EMAS. == Milníky akreditačního systému == 1991 počátek moderní akreditace v ČR, resp. v tehdejší ČSFR, v rámci Federálního úřadu pro normalizaci a měření (FÚNM) byl 1. února vytvořen samostatný odbor akreditace, 14. března bylo uděleno první osvědčení o akreditaci pro zkušební laboratoř č. 1001.1992 bylo rozhodnuto, že Český institut pro akreditaci bude založen jako příspěvková organizace s tím, že v budoucnu bude přeměněn na nestátní subjekt, 21. prosince Ministerstvo hospodářství ČR vydalo Zřizovací listinu Českého institutu pro akreditaci.1993 1. ledna byla zřízena příspěvková organizace Český institut pro akreditaci a začala působit jako Národní akreditační orgán.1994 došlo ke změně organizační struktury Institutu, činnost byla rozdělena na oblast výkonnou, která zajišťovala vlastní provádění akreditací, a oblast rozvojovou.1995 odborní pracovníci ČIA prošli certifikací a získali certifikát pro manažery jakosti EOQ, Institut se stal jako první akreditační orgán ze zemí střední a východní Evropy přidruženým členem evropských organizací v oblasti akreditace EAL (European Cooperation for Accreditation of Laboratories) a EAC (European Cooperation for Accreditation for Certification).1996 plné členství v organizaci ILAC (International Laboratory Accreditation Cooperation), Institut hostil jednání valného shromáždění EAL a EAC v Praze.1997 1. září nabyl účinnosti zákon č. 22/1997 Sb., na jehož základě ČIA přestal být orgánem státní správy, Ministerstvo průmyslu a obchodu ČR pověřilo ČIA výkonem akreditace, sloučením EAL a EAC vznikla organizace EA (European co-operation for Accreditation), plné členství v IAF (International Accreditation Forum), 1. evaluace ze strany EA.1998 dosažení nezávilosti akreditačního orgánu na státní správě byl dokončen transformací v obecně prospěšnou společnost, zakladatelem společnosti je Česká republika prostřednictvím Ministerstva průmyslu a obchodu ČR,

Question: Jakou zkratku má Český institut pro akreditaci?

Answer: ČIA


Litevská vlajka

Context: Vlajka Litvy je sestavena ze tří horizontálních pruhů: žlutého, zeleného a červeného. Vlajka pochází z roku 1918, poslední změna je z roku 2004 kdy byl však změněn pouze poměr stran.Existuje několik výkladů symboliky barev, které vychází z přírodních a litevských hodnot. Žlutá symbolizuje slunce ale též pšenici, litevské zemědělské bohatství a získanou svobodu, zelená louky, lesy, rodnou zem ale i víru, červená barva pak představuje krev Litevců prolitou za národní nezávislost a jejich odvahu na této cestě nebo také suverénní moc. , udatnost a lásku k vlasti.Druhá státní (historická) vlajka s červeným listem a rytířem Vytisem je stále vyvěšena na třech místech (Královský palác ve Vilniusu, hrad Trakai a Muzeum války Vytautase Velikého v Kaunasu) a na vybraných místech v určité dny. == Historie == První státy vznikaly na území dnešní Litvy již v 10.–13. století. Roku 1240 se sjednotily do Litevského velkoknížectví. V letech 1386–1569 měla Litva personální unii s Polskem (tzv. Krewská unie). První zmínky o litevských praporech pochází z bitvy u Grunwaldu (1410), kde litevsko-polsko-ruská vojska porazila Řád německých rytířů. Litevské praporce měly být červené, s vyobrazením legendárního rytíře Vytise s taseným mečem, sedícím na koni.Po uzavření lublinské unie (1569) se Litevské velkovévodství stalo až do roku 1795 de facto provincií Polska. Užívaly se však symboly s rytířem Vytisem. Roku 1795 byla Litva připojena k Rusku jako Litevská gubernie.Za I. světové války byla země v letech 1915–1918 okupována Německem. Po říjnové revoluci v Rusku roku 1917 byla 18. února 1918 vyhlášena nezávislá Litevská republika. Vlajkou se měla původně stát historická vlajka s rytířem Vytisem, ale byla negativně spojována s rudými revolučními vlajkami. Odborná heraldická komise ve složení Jonas Basanavičius, Antanas Žmuidžinavičius a Tadas Daugirdas měla proto vybrat barvy vycházející z tradičních litevských výrobků.

Question: Z jakých barev je sestavena vlajka Litvy?

Answer: žlutého, zeleného a červeného


Mrkev obecná

Context: Mrkev obecná (Daucus carota) je rostlina z čeledi miříkovitých, pěstovaná jako kořenová zelenina. Blízkým příbuzným mrkve je pastinák. == Poddruhy == Mrkev obecná pravá Daucus carota subsp. carota (syn. Daucus sylvestris Miller, 1768; syn. Daucus carota var. sylvestris (Miller) Hoffmann, 1791; syn. Daucus carota subsp. sylvestris (Miller) Schübler & Martens, 1834) - Původní divoká nešlechtěná forma mrkve. Kořen je tenký a bílý. Mrkev obecná setá Daucus carota subsp. sativus (Hoffmann) Arcangeli, 1882 ex Schübler & Martens, 1834 (syn. Daucus carota var. sativus Hoffmann, 1791; syn. Daucus sativus (Hoffmann) Passerini, 1852 ex Röhling, 1812) - Sem patří všechny pěstované odrůdy mrkve. Od původní plané mrkve se liší zejména mohutností kořene. Barva kořene může být bílá, žlutá, oranžová, červená, nachová, fialová i vícebarevná (např. zvenku fialová, vevnitř oranžová nebo bílá). == Rozdělení odrůd == Odrůdy se dělí do několika základních skupin: Typ Berlikum má větší, mohutné kořeny, válcovité až mírně kónické, s tupým zakončením. Typ Flakee má velmi dlouhé, kónicky zúžené kořeny s širokou plochou hlavou. Typ Chantenay má kratší kořen kónického tvaru. Typ Nantes je pěstován nejčastěji – je to typická karotka. Typ Parisian je krátký kulatý kořen. == Synonyma == Daucus gingidium Linné, 1753 Daucus vulgaris Garsault, 1767 Daucus vulgaris Lamarck, 1779 (nom. illeg.) Daucus communis Rouy & E. G. Camus in Rouy, 1901 (nom. illeg.) == Vzhled == Mrkev je dvouletá rostlina, která první rok svého života vytváří přízemní růžici listů a v mohutném hlavním kořeni shromažďuje živiny. Druhý rok vyžene lodyhu s okoličnatým květenstvím. == Výskyt == Rostlina pochází z jižní Asie, z oblasti Afghánistánu, Íránu a Pákistánu, kde ještě přežívají její divocí a nezkultivovaní zástupci a tvoří tak centrum diverzity druhu. Historie jejího rozšíření není zcela jistá; předpokládá se, že se v 10. století rozšířila do celé oblasti od Indie po východní Středomoří. Ve 12. století se dostala až do západní Evropy a do Číny. V 17. století byla v Nizozemí vyšlechtěna její oranžová odrůda (pocházející z dřívější černé odrůdy), která je zde dnes rozšířena.

Question: Je pastinák příbuzným mrkve?

Answer: Blízkým příbuzným mrkve je pastinák.


C Sharp

Context: Volá statickou metodu třídy Console (sídlí ve jmenném prostoru System) jménem WriteLine, která za argument pojímá jedinou proměnnou typu string, kterou vypíše uživateli do konzole. Řetězce se ohraničují počítačovými uvozovkami. Microsoft Visual Studio je oficiální vývojové prostředí od společnosti Microsoft, Express edice je k dispozici zdarma, vyšší edice jsou zpoplatněny. Turbo C# Explorer - nástroj od společnosti Borland SharpDevelop - OpenSource nástroj fungující jen v Microsoft Windows MonoDevelop - multiplatformní Open Source nástroj využívající Mono a Gtk# Baltík - český programovací nástroj pro výuku programování dětí a mládeže Systém dokumentace kódu je podobný JavaDoc, používanému v jazyce Java. Významným rozdílem je ale to, že je založen na XML. Následující příkaz ukazuje komentář k metodě. Jak vidíme, každý řádek komentáře musí začínat řetězcem "///". Tyto komentáře často používají nástroje jako IntelliSense integrovaný v Microsoft Visual Studiu, který programátorovi při psaní kódu napovídá. Název jazyka C# je odvozen z hudební notace, kde křížek označuje zvýšení noty o půl tónu a v tomto případě by označoval notu cis, tedy C zvýšené o půl tónu.

Question: Jaká firma vyvinula C#?

Answer: Microsoft


Pivovar Starobrno

Context: Pivovar Starobrno je brněnský pivovar na Starém Brně, jenž je součástí nizozemské pivovarské společnosti Heineken. Výstav Starobrna (společně se znojemskou filiálkou Hostan) je 914 000 hl ročně. Ve starobrněnském pivovaru se vaří pivo od roku 1325. Právo vařit pivo udělil Brnu král Václav I. roku 1243. Pivovar při klášteru cisterciaček na Starém Brně existuje od roku 1325. V průběhu staletí měnil majitele, název "Starobrněnský pivovar" se používá od druhé poloviny 19. století. Koncem 80. let 20. století byla postavena stáčírna láhví a nové provozy ve svahu Žlutého kopce nad pivovarem. Pivovar vyráběl kromě běžných druhů piv (obchodní jména Osma, Tradiční, Černé, Řezák, Medium, Ležák a Fríí) také speciální piva Baron Trenck (14°), Červený drak (15°) a Black drak (13°). Nyní /2016/ má Starobrno ve svém portfoliu tato piva: Starobrno Tradiční /4%, hořkost 22,5 EBU; barva 12 EBC/ - nepasterizované řízné pivo pro všední i sváteční dny, k nevšední zábavě s přáteli doma i ve Vaší hospůdce. Typické svojí barvou, jemně hořkou chutí a sladovou vůní /v roce 2014 dostalo čtyři medajle/ Starobrno Reserva 2016 /6,5%/ - speciální pivo šestnáctka je tzv. výběr ze sladů s obsahem alkoholu 6,5 procent a má letos krásnou jantarovou barvu. Pivo je už vařeno v létě 2016 a jak jinak než z jakostních moravských surovin. Slad je tentokrát z Litovle, Prostějova a Hodonic. Chmel je z Tršic. První pivo této řady bylo vydáno v roce 2013. Láhev má 0,75l. Jinak je pivo prodejné v sudu o obsahu 30l. Starobrno Medium /4,7%, hořkost 26 EBU; barva 13 EBC/ chlouba pivovaru který získal za toto dobré pivo šest medajlí. Tento světlý ležák je nepasterizovaný a vyznačuje se bohatou pěnou, neobyčejně lahodnou, plnou, jemně chmelovou chutí a dokonalým řízem. Starobrno Drak /5,2%, hořkost 29,5 EBU; barva 14 EBC/ originální nepasterizovaný extra chmelený světlý ležák. Je vařený tradičním způsobem na dva rmuty a po dozrávání ještě prochází speciálním studeným dochmelením. I díky němu se může pochlubit vyváženou chmelovou vůní a chutí s příjemným hořkosladkým dozníváním, nabádajícím k dalšímu napiti. Pěna je sametová. Pivo dostalo 2. místo na Pivexu 2014. Starobrno Nefiltrovaný Ležák /5,0%, hořkost 31 EBU; barva 15,5 EBC/ tento ležák je to nejopečovávanější pivo ze starobrněnského pivovaru. Jde o nepasterizovaný, ale navíc i nefiltrovaný ležák, který má typické zlatavé zakalení způsobené pivovarskými kvasnicemi a obsahuje tak významné množství vitaminu B. Právě díky kvasnicím má nefiltrovaný ležák tak typickou plnou chuť s jemným nádechem připomínajícím chléb.

Question: Kdo udělil Brnu právo vařit pivo?

Answer: král Václav I.


Marseille

Context: Třetinu obyvatel města tvoří muslimové. Počet obyvatel Pytheas (380 př. n. l. - 310 př. n. l.) řecký obchodník, geograf a cestovatel Jean-Henry Gourgaud, "Dugazon" (1746-1809), herec Júlie Clary. (1771-1845), neapolská, sicilská a španělská královna Désirée Clary (1777-1860), královna Švédska a Norska Adolphe Thiers (1797-1877), první prezident. třetí republiky Étienne Joseph Louis Garnier-Pages (1801-1841), politik Honoré Daumier (1808-1879), malíř a karikaturista Joseph Autran (1813-1877), básník Arthur Rimbaud (1854 Charleville-Méziè - 1891 Marseille), francouzský básník. Zde zemřel. Joseph Garibaldi (1863-1941), francouzský malíř Paul Signac (1863-1935), francouzský malíř Charles Fabry (1867-1945), francouzský fyzik Edmond Rostand (1868. -1918), francouzský dramatik a básník François Coli (1881-1927), francouzský průkopník letectví Henri Fabre (1882-1984), francouzský průkopník letectví a vynálezce prvního hydroplánu Otakar Kubín (1883 Boskovice - 1969 Marseille), český malíř, sochař a grafik. Zde zemřel. Marcel Pagnol (1895-1974), spisovatel, dramaturg a člen Francouzské akademie Antonin Artaud (1896-1948), herec, dramatik, básník a režisér Zino Francescatti (1902-. 1991), houslista Fernandel (1903-1971), herec a zpěvák Louis Jourdan (* 1919), herec César Baldaccini (1921-1998), sochař Gaston Rébuffat (. 1921-1985), horolezec a horský vůdce Jean-Pierre Rampal (1922-2000), flétnista Maurice Béjart (1927-2007), baletní choreograf Georges Chappe (* 1944. ), cyklista Jean-Claude Izzo (1945-2000), spisovatel Chantal Poullain-Polívková (* 1956), herečka Eric Cantona (* 1966), fotbalista Patrick Fiori (* 1969),. zpěvák Zinedine Zidane (* 1972), fotbalista Romain Barnier (* 1976), plavec Sébastien Grosjean (* 1978), tenista Mathieu Flamini (* 1984), fotbalista Mathieu Ganio (*.

Question: Jak se jmenuje druhé největší město Francie?

Answer: Marseille


Santo Domingo

Context: Santo Domingo de Guzmán nebo jen krátce Santo Domingo je hlavní a zároveň největší město Dominikánské republiky. V metropolitní oblasti města žije okolo 3 850 000 obyvatel. Santo Domingo se nachází na jižním pobřeží ostrova Hispaniola omývaném Karibským mořem při ústí řeky Ozama. Mezi roky 1936 a 1961 město neslo název "Cuidad Trujillo", který odkazoval na zdejšího diktátora Rafaela Leonidasa Trujilla Molinu. Dnes je Santo Domingo druhým nejlidnatějším městem Karibiku hned po kubánské Havaně. Jedná se o kulturní, obchodní i vzdělanostní centrum země. Město bylo založeno v roce 1496 Bartolomějem Kolumbem na východním břehu ústí řeky a dostalo název La Nueva Isabela, později bylo přejmenováno na Santo Domingo jako pocta svatému Dominiku. V roce 1502 bylo zničeno hurikánem, následně se nový guvernér Nicolás de Ovando rozhodl osadu přestěhoval na západní břeh. Je známé jako první město založené Španěly v Novém světě a první sídlo španělské koloniální správy. Historické jádro na západním břehu řeky zvané "Zona colonial" bylo v roce 1990 zapsáno na seznam světového dědictví UNESCO. Právě v této koloniální části města se nacházejí stavby jako nejstarší katedrála, pevnost (Fortaleza Ozama) nebo univerzita na americkém kontinentu.

Question: Jaké je hlavní město Dominikánské republiky?

Answer: Santo Domingo


Srdce

Context: Levá plocha srdce je přivrácená k hrudní kosti a k žebrům (facies sternocostalis), pravá plocha srdce je přivrácená k bránici (facies diaphragmatica). Ve veterinární anatomii se plocha srdce směřující k levému boku nazývá strana oušková (facies auricularis), pravá plocha srdce je pak plocha síňová (facies atrialis). Srdce savců je uvnitř rozděleno na 4 samostatné dutiny. Přepážky mezi dutinami jsou zevně naznačeny mělkými zářezy na povrchu srdce. Srdce je, zejména v oblasti základny, obaleno funkčním tukem, který vyrovnává nerovnosti srdečního povrchu a umožňuje tak jeho klouzání v dutině osrdečníku. === Dutiny srdce === Krev při průchodu srdcem protéká dutinami, které jsou navzájem odděleny chlopněmi, zabraňujícími zpětnému toku krve. Náraz krve na uzavřené chlopně při systole slyšíme jako srdeční ozvy. Neokysličená krev je do srdce přiváděna dutými žilami (venae cavae), ty jsou dvě: horní, která přivádí krev z horní části těla, a dolní. Duté žíly se před srdcem slévají v žilném splavu (sinus venarum cavarum). ==== Pravá síň ==== Z žilného splavu, tj. horní a dolní dutou žilou, krev odtéká do pravé síně (lat. atrium dextrum).

Question: Proč slyšíme srdeční ozvy?

Answer: Náraz krve na uzavřené chlopně při systole


Videotrénink interakcí

Context: Videotrénink interakcí Videotrénink je také nástrojem zlepšení komunikace Videotrénink interakcí VTI (anglicky Video Home Training VHT nebo Video Interaction Guidance VIG) je krátkodobou intervenční a terapeutickou metodou práce s videozáznamem, užívanou při poruchách interakce mezi aktéry komunikace. Cílem videotréninku je rozvíjení sociálních dovedností, naučení principům úspěšné verbální i neverbální komunikace a podávání pozitivní zpětné vazby. VTI vyzdvihuje silné stránky zúčastněných spíše než problémy. Tato metoda se užívá zejména v rodinném prostředí, při řešení výchovných problémů, vedení dětí a problémech v interakci mezi rodiči a dětmi. V takovém případě, poté co klient požádá o pomoc, videotrenér (terapeut) dochází nějakou dobu do rodiny a natáčí běžnou interakci (např. při hře). Pořízený záznam videotrenér analyzuje a společně s klientem navrhne kroky vedoucí k nápravě. Po nějaké době se natáčení opět opakuje. Znovu se vyhodnocují případné úspěchy a navrhují další postupy. Takto se pokračuje (obvykle 3-4x), dokud není klient s výsledkem spokojený a dokud nejsou dosaženy předem stanovené cíle. Podobným způsobem se dá VTI využít i ve školním a firemním prostředí. Historie vzniku VTI Poprvé byl videotrénink použit v klinické praxi v roce 1980 v Nizozemsku. Inspirací pro něj byla práce etologů, kteří kameru již nějakou dobu využívali, pro záznam chování zvířat v přirozeném prostředí. Podobně, zakladatelé videotréninku interakcí Maria Aarts a Harrie Biemans, využili kameru v běžných, neproblémových situacích rodiny. Při zhlédnutí záznamu účastníci poznávali dobré sociální návyky, které tak mohly být ve spolupráci s terapeutem dále posilovány a rozvíjeny. Videotrénink se tak stal alternativou k institucionálnímu umístění dětí s poruchami v sociálním vývoji a to přímo v domácím prostředí. Dalšími významnými osobnostmi VTI jsou manželé Hanuš a Mechthild Papouškovi, Colwyn Trevarthen a Reuven Feuerstein. Do České republiky se VTI dostal v roce 1993, kdy byla založena nevládní organizace SPIN, v současné době jediná autorita v České republice s oprávněním udělovat certifikáty pro VTI. Související články Asertivita Sociální učení Tvarování (psychologie) Externí odkazy SPIN - nestátní nezisková organizace pro rozvoj metody videotrénink interakcí v České republice

Question: Jaká je zkratka pro videotrénink interakcí?

Answer: VTI


Městečko Twin Peaks

Context: Městečko Twin Peaks (v anglickém originále Twin Peaks) je americký televizní dramatický televizní seriál, který vytvořili David Lynch a Mark Frost. Seriál sleduje vyšetřování brutální vraždy populární dívky a středoškolské královny, Laury Palmerové (Sheryl Lee), jež vede speciální agent FBI Dale Cooper (Kyle MacLachlan). Pilotní díl Městečka Twin Peaks byl poprvé vysílán 8. dubna 1990 na televizní stanici ABC a později bylo natočeno dalších sedm dílů a druhá série, která se dostala do vysílání 10. června 1991. Název seriálu vychází z jeho zasazení do malého fiktivního městečka ve státě Washington. Exteriéry byly natočeny v městech Snoqualmie a North Bend. Většina interiérů pak byla natočena v ateliérech v San Fernando Valley, jež se nachází v blízkosti Hollywoodu. Městečko Twin Peaks se stalo jedním z nejlépe hodnocených seriálů 90. let s příznivými kritickými ohlasy na národní i mezinárodní úrovni. Seriál si získal širokou základnu fanoušků. Stal se součástí popkultury. Na seriál existuje mnoho odkazů v jiných televizních seriálech, reklamách, komiksech, videohrách, filmech a textech písní. Snižující se divácká sledovanost vedla ABC k nátlaku, aby totožnost Lauřina vraha byla odhalena již uprostřed druhé série. Toto odhalení však v kombinaci se střetem s jinými seriály vysílanými ve stejný čas vedlo k ještě většímu propadu ve sledovanosti a ke zrušení celého seriálu. V roce 1992 byl natočen celovečerní film Twin Peaks, jenž tvoří prequel k seriálu. Film však v Americe nebyl komerčně úspěšný. Roku 2014 bylo oznámeno, že seriál získá pokračování. První díl seriálu Twin Peaks, jehož autory jsou opět Frost a Lynch, byl odvysílán na stanici Showtime dne 21. května 2017. Ráno, 24. února, ve městě Twin Peaks, ve státě Washington, objeví dřevorubec Pete Martell na břehu řeky nahé tělo pečlivě zabalené v igelitu. Následuje příjezd šerifa Harry S. Trumana, jeho zástupců a doktora Willa Haywarda, a dochází k zjištění, že tělo patří místní středoškolské krasavici Lauře Palmerové, jež je mezi obyvateli Twin Peaks považována za vzor nevinnosti a mravní čistoty. Tato zpráva se rychle rozšíří mezi obyvateli města, především mezi Lauřinou rodinou a jejími přáteli. Mezitím je na druhé straně státní hranice nalezena další dívka, Ronette Pulaskiová, jak bez cíle a nepříčetně bloudí podél železniční trati. Protože Ronette byla nalezena za hranicí státu, je k vyšetřování případu povolán agent FBI Dale Cooper.

Question: Kdo hrál postavu agenta Dalea Coopera v seriálu Městečko Twin Peaks?

Answer: Kyle MacLachlan


Delivered ex Ship

Context: Delivered ex Ship (zkratka DES, česky s dodáním z lodi) je mezinárodní doložka Incoterms. Doložka DES stanovuje, že kupující přebírá odpovědnost a rizika za doručené zboží v okamžiku, kdy mu prodávající dá zboží k dispozici na palubě lodi ve sjednaném přístavu, na obvyklém vykládacím místě, před jeho vykládkou. Povinností prodávajícího je, uvědomit kupujícího včas o předpokládaném dni příjezdu lodi, na níž je zboží naloženo a dodat mu včas konosament, vydací list, osvědčení o původu zboží, konzulární fakturu nebo další potřebné doklady, nebo mu případně poskytnout pomoc při obstarávání dokladů dalších vystavovaných v zemi nalodění či původu.

Question: Co stanovuje doložka DES?

Answer: kupující přebírá odpovědnost a rizika za doručené zboží v okamžiku, kdy mu prodávající dá zboží k dispozici na palubě lodi ve sjednaném přístavu


Dynamit

Context: Dynamit je výbušnina založená na explozivním potenciálu nitroglycerínu, který se v ní vyskytuje absorbován na křemelině. Oproti klasickému tekutému nitroglycerínu se vyznačuje mnohonásobně vyšší stabilitou oproti tlaku nebo nárazu. Dynamit vynalezl švédský chemik Alfréd Nobel v roce 1866, patent získal v roce 1867. Slovo pochází z původně Nobelem navrženého názvu Kieselgur-dynamite (Kieselgur je německy křemelina, dynamite řecky plná síly), byl také zpočátku dodáván jako Nobelův výbušný prach. Dynamit se obvykle skládá ze tří dílů nitroglycerínu, jednoho dílu křemeliny a malého množství jedlé sody. Tato směs je tvarována obvykle do podoby tyček. Později byla ve směsi nahrazena křemelina (infusoriová hlinka) dusičnanem draselným (KNO3) a dusičnanem sodným (NaNO3) a pro lepší nasákavost se přidávaly suché dřevité piliny. Dynamit mrzne při 8 °C, a proto se obtížně používal v chladném počasí. Proto se používal zimní dynamit (tzv. IZ dynamit), který obsahoval nemrznoucí příměsi jako di-nitro-glycerin nebo trinitrotoluen. K výbuchu je potřeba rozbuška. Samotný dynamit je poměrně stálý na rozdíl od samotného nitroglycerínu, který vybuchuje již při malém nárazu. Po určité době se mohou na povrchu dynamitu objevit kapky nitroglycerínu. Proto je třeba se starším dynamitem zacházet extrémně opatrně - je podobně citlivý na sebemenší náraz jako samotný nitroglycerín. V českých zemích byla postavena první továrna na dynamit roku 1870 v Zámecké rokli poblíž Prahy. Slovníkové heslo dynamit ve Wikislovníku Obrázky, zvuky či videa k tématu dynamit ve Wikimedia Commons

Question: V jakém roce byl vynalezen dynamit?

Answer: 1866


Sovětská armáda

Context: Sovětská armáda (rusky С А) byl oficiální název pro vojenské síly Sovětského svazu po roce 1946. Sovětská armáda vznikla přejmenováním a rozsáhlou reorganizací Rudé armády. Navzdory rozpadu SSSR v roce 1991 existovaly sovětské ozbrojené síly fakticky až do konce roku 1993, a to v podobě Spojených ozbrojených sil SNS, ačkoli formálně přestaly existovat 14. února 1992. K 7. květnu 1992 se v řadách Spojených ozbrojených sil SNS nacházelo 2 822 000 mužů a žen. V roce 1990 měly pozemní složky Sovětské armády: 55 000 tanků, včetně 4 000 T-80, 10 000 T-72, 9 700 T-64, 11 300 T-62, 19 000 T-54. /55 a 1 000 PT-76. 70 000 obrněných vozidel (BTR-80, BTR-70, BTR-60, BTR-D, BTR-50, BTR-152 a MT-LB). 24 000 bojových. vozidel pěchoty (BMP-1, BMP-2, BMP-3, BMD-1, BMD-2 a BMD-3). 3 500 průzkumných vozidel BRDM-2 a BRDM-1. 33 000 tažených dělostřeleckých zbraní (. 4 379 D-30, 1 175 M-46, 1 700 D-20, 598 2A65, 1 007 2A36, 857 D-1, 1 693 ML-20. , 1 200 M-30, 478 B-4, D-74, D-48, D-44, T-12 a BS-3). 9 000 samohybných houfnic (2,751 2S. 1, 2 325 2S3, 507 2S5, 347 2S7, 430 2S4, 20 2S19, 108 SkH Dana, ASU-85. a 2S9) 8 000 raketových dělostreleckých komplexů (BM-21, 818 BM-27, 123 BM-30, 18 BM-24, TOS-1, BM-25 a BM-14). Balistické taktické rakety SS-1 Scud, SS-21, SS-23 a FROG-7. 1 350 protiletadlových zařízení (SA-4, 850 SA-6, 950 SA-8, 430 SA-9, 300 SA-. 11, 70 SA-12, 860 SA-13, 20 SA-15, 130 SA-19, ZSU-23-4 a ZSU-57-2) 12 000 tažených protiletadlových děl (ZU-23. -2, ZPU-1/2/4, S-60, 72-K, 61-K, 52-K a KS-19). 4 300 vrtulníků (1 420 Mi-. 24, 600 Mi-2, 1 620 Mi-8, 290 Mi-17, 450 Mi-6 a 50 Mi-26) Mužstvo Vojín (rusky: Pя в) Svobodník (rusky.

Question: Kolik můžu a žen se nacházelo v řadách Spojených ozbrojených sil SNS k 7. květnu 1992?

Answer: 2 822 000