Václav Havel je odraščal v krogu, ki je ohranjal neodvisno kulturo Čehoslovaške v nasprotju s komunističnim režimom tistega časa. Izključen iz visokošolskega izobraževanja, se je v šestdesetih letih 20. stoletja zaslovel s satiričnimi igrami, ki so prispevale k intelektualni atmosferi praške pomladi. V obdobju normalizacije po sovjetski invaziji
Delal je v nižjih službah, medtem ko je bil njegov delo objavljen v Samizdat. Bil je eden od prvih treh predstavnikov Listine 77 in član Odbora za obrambo krivično preganjanih. Obsojen je bil na štiri leta in pol trdega dela, zaradi česar je zbolel. Po izpustitvi leta 1983 je bil še naprej vodilni član opozicijskega gibanja, ki je doseglo vrhunec v baršunasti revoluciji leta 1989. Izvoljen je bil za prvega predsednika svobodne Čehoslovaške in kasneje Češke republike.