Pišite nadaljevanje za ta odstavek - Minh Mạng je bil v stiku z zaskrbljenostjo prebivalstva. Pogosta lokalna upornost ga je spomnila na njihovo stisko. Potomci stare Lêjeve dinastije so na severu spodbujali neskladje, pri čemer so pritegnili ne le kmetovalce, temveč tudi katoliško manjšino. Poskušali so pridobiti tujo pomoč s tem, da so misijonarjem obljubili, da se bodo odprli. Lokalni voditelji na jugu so bili razburjeni zaradi izgube relativne politične avtonomije, ki so jo uživali pod Duyệtom. Z Duyệtovo smrtjo leta 1832 je umrl močan zagovornik krščanstva. Katoličani so se tradicionalno bolj kot večina Vietnamcev nagibali k uporniškim gibanjem proti monarhiji, to pa se je pojavilo po Duyệtovi smrti. Minh Mạng je ukazal, da se Duyệt posmrtno obtoži in da se na njegov grob namesti sto udarcev z bičem. To je povzročilo ogorčenje južnjakov, ki so spoštovali Duyệt. Julija 1833 je vstaja
Izbruhnil je pod vodstvom njegovega posvojenega sina, Lê Văn Khôija. Zgodovinska mnenja so razdeljena, učenjaki pa se ne strinjajo, ali je bila glavna katalizatorja oskrunitev groba ali izguba južne avtonomije po Duyệtovi smrti. Khôijevi uporniki so pod svojo kontrolo vzeli Cochinchino in predlagali, da bi Minh Mạng zamenjali s sinom princa Cảnh. Khôi je v trdnjavi vzel za talca francoskega misijonarja Josepha Marchanda, ker je mislil, da bo njegova prisotnost pridobila podporo katoličanov. Khôi je pridobila podporo Siama, ki je bila pripravljena in je pomagala Minh Mạng postaviti na obrambo za obdobje.