Kmalu po objavi posebne teorije relativnosti leta 1905 je Einstein začel razmišljati o tem, kako vključiti gravitacijo v svoj novi relativistični okvir. Leta 1907 je začel z enostavnim miselnim eksperimentom, ki je vključeval opazovalca v prostem padcu, se je lotil tega, kar bi bilo osemletno iskanje relativistične teorije gravitacije. Po številnih obitih in napačnih začetkih je njegovo delo kulminiralo v predstavitvi Pruski akademiji znanosti novembra 1915 tega, kar je zdaj znano kot Einsteinove enačbe polja. Te enačbe določajo, kako na geometrijo prostora in časa vplivajo kakršna koli materija in sevanje, in tvorijo jedro Einsteinove splošne teorije relativnosti.
Leta 1919