Napišite nadaljevanje za ta odstavek - Mohandas Gandhi je pionir umetnosti "Satyagraha", ki je bila tipična za strogo spoštovanje ahimse (nenasilja) in civilne neposlušnosti. To je navadnim ljudem omogočilo, da so se Britance vključili v revolucijo, ne da bi uporabili nasilje ali druga neprijetna sredstva. Gandhijevo enako strogo spoštovanje demokracije, verske in etnične enakosti in bratstva ter aktivistično zavračanje diskriminacije na podlagi kaste in nedotakljivosti je prvič v indijski zgodovini združilo ljudi, ki so se razlikovali po demografskih linijah. Množice so prvič sodelovale v boju za neodvisnost Indije, članstvo kongresa pa je do tridesetih let prejšnjega stoletja naraslo na več deset milijonov. Poleg tega, Gandhijeve zmage v Champaranu
in Kheda Satyagraha leta 1918/19, je vzgojeni mladi generaciji indijskih nacionalistov dala zaupanje, da bo Indija lahko pridobila neodvisnost od britanske vladavine. Nacionalni voditelji, kot so bili Sardar Vallabhbhai Patel, Jawaharlal Nehru, Maulana Azad, Chakravarti Rajagopalachari, Mohandas Gandhi, Rajendra Prasad in Badshah Khan, so združili generacije Indijancev iz različnih regij in demografije ter zagotovili močno vodstveno bazo, ki je dala državi politično smer.