Napisati nadaljevanje za ta odstavek - cesarska vojska, ki je imela 13.000 mož, je vdrla v Kambodžo leta 1809 in 1813, da bi zaščitila frakcijo kralja Kambodže Ang Chana II., ustanovila je podpredsednika Kambodže, pri čemer je Trương Tấn Bửu imel naslov podpredsednika. Leta 1827 so bili mobilizirani za intervencijo v kraljestvu Vientiane v Laosu. Leta 1833, ko je siamska vojska Chakri napadla Kambodžo, se je večina Nguyenove vojske, ki je bila v Kambodži, morala umakniti, da bi zatlačila upor Lê Văn Khôi.
in Nông Văn Vânov upor. Leta 1834 je cesar Minh Mang začel aneksijo Kambodže, potem ko je bila siamska vojska prisiljena na umik. Minh Mang je umrl v začetku leta 1841. Siam je začel drugo invazijo na Kambodžo. Čeprav je Nguyenova vojska leta 1845 uspešno zavzela Phnom Penh, je vietnamski cesar Thieu Tri skušal skleniti mir s Siamom. Marca 1847 je bila med Siamom in Vietnamom podpisana mirovna pogodba, ki je leta 1848 privedla do neodvisnosti Kambodže. Med letoma 1802 in 1862 se je Nguyenova vojska soočila tudi s 405 notranjimi upori in upori od majhnega do velikega obsega, večinoma so bili Lê Loyalisti, etnične manjšine in kneževine. Imperialna vojska je med kampanjo Cochinchina (1858-1862) postopoma izgubila pred Francijo in Španijo. Po Saigonski pogodbi (1874) so bile vietnamske vojaške enote v Tonkinu odstranjene in nadomeščene s policijskimi silami.