Vojni minister ni priznal Lespinassejevega ranga in ga ni zaposlil za nekaj časa. Končno je bil premeščen v italijansko vojsko. Kmalu po prihodu v Italijo je v enajstih dneh prisilil v predajo milansko trdnjavo. Lespinasse je postal poveljnik artilerije v vojski, Géraud Duroc pa je bil njegov pomočnik. 8. junija je on, Jean-Mathieu-Philibert Sérurier in François, markiz de Chasseloup-Laubat raziskovali trdnjavo Mantove. Boril se je v bitkah pri Castiglioneu in Roveretu.
in Arcole in v obleganju Mantove. Večkrat je bil omenjen v Napoleonovih biltenih kot "pokrit s slavo". Po umoru Mathurina-Léonarda Dufota je šel Lespinasse na ekspedicijo Louisa-Alexandra Berthierja v Rim. To je bilo januarja 1798. Tistega leta je bil imenovan za poveljnika artilerije v "Anglijski vojski". Kasneje je skupaj s Gabrielom Marie Josephom, grofom d'Hédouvillejem vodil pogajanja z uporniki v Bretaniji.