Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Vstopil je v École spéciale militaire de Saint-Cyr leta 1829, zapustil ga je kot podporočnik leta 1831. Leta 1834 je bil povišan v poročnika, nato pa v kapetana in služil v 5. regimentu dragoonov. Bil je chef d'escadron med revolucijo leta 1848, poleg generala Négrierja, ko je bil ta ranjen. Nato je leta 1849 sodeloval pri obleganju Rima kot chef d'état-major druge divizije francoskega ekspedicijskega korpusa v Sredozemlju. Leta 1852 je bil povišan v podpolkovnika in dodeljen diviziji Constantine kot chef d'état major. Januarja 1855 je postal polkovnik in se v krimski vojni boril kot šef generalštaba 2. in nato 1. divizije II korpusa. Leta 1855 je bil glavni vodja generalnega Mac Mahona v Alžiriji, dve leti kasneje pa je dobil isto mesto v pariški diviziji. Leta 1858 je postal general. Bojeval se je v bitkah pri Turbigu, Magenti.
in Solferino.