Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Na začetku španske državljanske vojne je bil zaprt na Ibizi in izpuščen avgusta 1936, ko se je otok vrnil pod republikanski nadzor. Do novembra 1936 je bil v Madridu, kjer je zaplenil palačo aristokrate (Palacio de Zabálburu) v bližini parka Retiro kot sedež svoje Alianza de Intelectuales Anti-fascistas (Zveza antifašističnih intelektualcev), ki je postala drugi dom Gerde Taro. Med špansko državljansko vojno je Alberti postal pesniški glas leve in med obleganjem Madrida je pogosto oddajal iz prestolnice.
Francoistične vojske, ki so sestavljali pesmi v slavo branilcem mesta. Skoraj ni bilo izdaje časopisa XV. mednarodne brigade, "Volunteer for Liberty", ki ne bi vseboval njegove pesmi. V začetku leta 1939 je z ženo v Eldi vodil veliko podeželsko hišo kot hotel, kjer se je zbralo veliko republikancev, ki so razmišljali o izgnanstvu. Med njimi so bili La Pasionara, Enrique Líster in Juan Modesto. Po porazu španskih republikanskih oboroženih sil in razpustitvi republike s strani uporniške frakcije sta Alberti in María pobegnila v Pariz preko Orana in se skupaj s Pablom Nerudo preselila v stanovanje na Quai de l'Horloge. Do konca leta 1940 sta živela v Parizu, kjer sta delala kot prevajalka za francoski radio in kot oznanjevalka za oddaje "Paris-Mondial" v Latinski Ameriki. Po nemški okupaciji Francije so z ladjo SS Mendoza odpluli iz Marseilla do Buenos Airesa.