Kot predsednik je bil Brown odgovoren za obravnavo pomembnih mednarodnih dogodkov, kot so turška invazija na Ciper leta 1974 in incident "Mayaguez".
Končni akt vojne v Vietnamu leta 1975. V letu 1976 se je ukvarjal tudi s streljanjem in incidentom Axe Murder v korejski demilitarizirani coni ter nadzoroval pogodbo o Panamskem kanalu leta 1977. Ena od glavnih Brownovih dolžnosti kot predsednika Zdrujenega načelnika štaba je bila preoblikovanje in preoblikovanje vodstva v Združenem štabu. Eden od Brownovih primarnih ukrepov pri preoblikovanju vodstva v Združenem štabu je bil odstranitev J-2, ki je bil v bistvu odgovoren za komunikacijske funkcije, in ga kombiniral z operacijami J-3. Brown je tudi dal priložnost svojim kolegom članom skupnega načelnika štaba, kot so načelnik štaba letalskih sil, načelnik pomorskih operacij, poveljnik mornarice in načelnik štaba vojske, da bi se spopadli s krizno situacijo, da bi jih pripravili v primeru, da bi bili izbrani za naslednjega predsednika skupnega načelnika. Eden od pomembnih primerov je med Mayaguezovim incidentom, ko je bil Brown takrat na uradnem potovanju v tujino, da bi se udeležil vrha NATO v Evropi, v katerem je takrat Brown dovolil načelniku generalštaba zračnih sil Davidu C. Jonesu, da deluje kot vloga predsednika skupnega načelnika osebja in vodil razpravo v okviru nacionalnega varnostnega sveta o vojaškem načrtovanju in vojaških zadevah za izvedbo operacij za reševanje posadke SS Mayaguez. Posledično je bil Jones kasneje imenovan za predsednika skupnega načelnika osebja, ki je nasledil Browna leta 1978 in Jonesovo izkušnjo kot vdalenca predsednika skupnega načelnika osebja med Mayaguez Incidentom, ki je privedel do Jonesovega prizadevanja za posodobitev obsega vojaškega dela, da bi izboljšal svoje odnose s civilnim vodstvom, kar je sčasoma privedlo do zakona o vojaški reformi leta 1986, ki je bil znan kot Zakon Goldwater-Nichols.