Nekaj dni pozneje je japonski cesar v radijskem nagovoru razglasil konec vojne z izjavo:
Predajo se zavezniškim silam. Suzu, ki se je navadila na osredotočenost na ohranjanje družine pri življenju, je prisiljena sprejeti resničnost svojih izgub in pade v obup. Ameriške okupacijske sile, ki niso več sovražniki, prihajajo v Kure in zagotavljajo hrano. Suzu obišče družinsko hišo svoje babice Ito v Kusatsuju, podeželskem mestu zahodno od Hirošime in iz prizadetega območja, da bi videla svojo sestro Sumi, edino preživele iz Suzujeve družine. Sumi jo obvesti o usodi njunih staršev: njihova mati je odšla po zaloge in naj bi bila ena od 70.000 ljudi, ki so bili takoj ubiti zaradi začetne eksplozije in udarnog vala, medtem ko je njihov oče umrl nekaj mesecev kasneje, ko je zbolel in podlegel možnemu zastrupitvi z sevanjem. Sumi je resno zbolela zaradi sevanja, ki so ga pustili. Shusaku se vrne in se sreča s Suzu. Naletijo na majhno deklico, vojno sirote, ki se bori za preživetje, in jo posvojijo. Suzu počasi pridobi svojo strast do življenja, s pogumom in naklonjenostjo prijateljev in družine. Med snemanjem se prikaže njihova posvojena hčerka, ki je odraščala v rezidenci Hojo, pri šivanju oblačil, ki ji je pomagala Suzu v povojni Japonski.