27. januarja 1918 so bili uradni začetki državljanske vojne.
Vlada je začela razoroževati ruske sile v Pohjanmaju, na drugi strani pa je socialdemokratska stranka sprožila državni udar. Slednji so pridobili nadzor nad južno Finsko in Helsinkijem, vendar je Bela vlada nadaljevala v izgnanstvu iz Vaase. To je sprožilo kratko, a grobo državljansko vojno. Belci, ki jih je podpirala cesarska Nemčija, so prevladovali nad rdečimi, ki jih je vodila želja Kullerva Mannerja, da bi novo neodvisno državo spremenili v finsko socialistično delavsko republiko (znano tudi kot "Rdeča Finska") in del RSFSR. Po vojni so deset tisoče rdečih in domnevnih simpatizerjev zaprli v taborišča, kjer so jih tisoče usmrtili ali umrli zaradi podhranjenosti in bolezni. Globoko družbeno in politično sovraštvo je bilo posejano med rdečimi in belimi in bo trajalo vse do zimske vojne in še dlje. Tudi danes je državljanska vojna še vedno občutljiva tema. Državljanska vojna in aktivistične ekspedicije v Sovjetsko Rusijo med leti 1918 in 1920 so napete vzhodne odnose. Takrat se je prvič pojavila tudi ideja Velike Finske.