Preberite spodnji odlomek in nato odgovorite na vprašanje v istem jeziku kot odlomek:  Odlomek: Newtonovo delo naj bi "razločno napredovalo v vseh takrat preučevanjih vejah matematike". Njegovo delo na to temo, ki se običajno imenuje flukcije ali kalkule, je bilo objavljeno v rokopisu oktobra 1666, zdaj pa je objavljeno med Newtonovimi matematičnimi dokumenti. Avtor rokopisa De analysi per aequationes numero terminorum infinitas, ki ga je Isaac Barrow poslal Johnu Collinsu junija 1669, je Barrow v pismu, ki ga je poslal Collinsu avgusta istega leta, identificiral kot "[...] izrednega genija in spretnosti v teh stvareh. "Newton se je kasneje zapletel v spor z Leibnizom glede prednostne naloge pri razvoju izračuna (Leibniz<unk>Newtonova razprava o izračunu). Večina sodobnih zgodovinarjev verjame, da sta Newton in Leibniz razvila matematični izračun neodvisno, čeprav z zelo različnimi matematičnimi notacijami. Občasno se domneva, da Newton ni objavil skoraj ničesar o tem do leta 1693 in ni dal popolnega poročila do leta 1704, medtem ko je Leibniz leta 1684 začel objavljati popolno poročilo o svojih metodah. Leibnizova notacija in "diferencialna metoda", ki je danes priznana kot veliko bolj priročna notacija, sta jo sprejela kontinentalna evropska matematika, po letu 1820 pa tudi britanska matematika. Taka predloga ne upošteva izračuna v prvi knjigi Newtonove Principia in v njenih predhodnih rokopisih, kot je De motu corporum in gyrum iz leta 1684; to vsebino so opozorili kritiki tako Newtonovega časa kot sodobnih časov. Njegovo delo obsežno uporablja izračun v geometrijski obliki, ki temelji na omejevalnih vrednostih razmerja izginjajočih majhnih količin: v samem Principia, Newton je to pokazal pod imenom "metoda prvih in zadnjih razmerj" in zakaj je svoje razlage dal v to obliko, hkrati pa je opozoril, da "je tukaj enako kot z metodo nedeljivih".  Vprašanje: Kateri ljudje naj bi ustvarili matematično področje, ki je znano kot kalkulator?
Newton in Leibniz