Digby je bil zaradi poškodb poslan v bolnišnico sv. Elizabete, vendar je z njim pobegnil skozi okno, ko so ga nemške medicinske sestre pustile same. Digby in Frank sta s tipkami na uniformi ustvarila kompas za pobeg in se odpravila proti Mariendaalu. Ko so prispeli, jih je skrila nizozemska ženska, ki ni govorila angleško, preden sta bila v stiku s sosedo. Preoblekel jih je v slikarje in jih odpeljal v hišo Derka Wildeboerja. Wildeboer je bil lokalni vodja nizozemskega odpora v Edeju. Potem so srečali Menno de Nooy iz nizozemskega upornega gibanja, ki jim je podaril kolo. Wildeboer je imel ponarejeno nizozemsko osebno izkaznico za Digbyja, ki mu je omogočila, da se pretvarja, da je Peter Jensen, gluho-nem sin odvetnika. Digby je uporabljal kolo, da je obiskal sovladnike, ki so se skrivali, Nemci pa ga niso prepoznali, čeprav je pomagal potisniti nacistični osebni avto iz jarka, nemški vojaki pa so bili nastanjeni v isti hiši, v kateri je bil on. Digby je nato zbral 150 ubežnih vojakov, da so se odpravili proti prvi liniji. To je bilo znano kot operacija Pegasus.
-Kaj? Digby in vojaki so kolesarili proti Renu, Digby pa je s svojo baklo uporabil morzejevo kodo in pokazal znak V za zmago. Člani XXX korpusa so jih nato prepeljali čez reko. Po vrnitvi v Združeno kraljestvo je bil Digby nagrajen z odlikovalnim redom. Napisal je tudi poročilo o bitki pri Arnhemskem mostu, zaradi česar je poročnik Jack Grayburn postal poveljnik in dobil Victoria Cross.