Preberite spodnji odlomek in nato odgovorite na vprašanje v istem jeziku kot odlomek:  Prehod: Ko je bila postavljena diagnoza hipertenzije, bi morali izvajalci zdravstvenega varstva poskusiti ugotoviti osnovni vzrok na podlagi dejavnikov tveganja in drugih simptomov, če so prisotni. Sekundarna hipertenzija je pogostejša pri otrocih pred puberteto, pri čemer je večina primerov posledica bolezni ledvic. Primarna ali esencialna hipertenzija je pogostejša pri mladostnikih in odraslih in ima več dejavnikov tveganja, vključno z debelostjo in družinsko anamnezo hipertenzije. Laboratorijski testi se lahko izvedejo tudi za ugotavljanje možnih vzrokov sekundarne hipertenzije in za ugotovitev, ali je hipertenzija povzročila poškodbe srca, oči in ledvic. Dodatni testi za sladkorno bolezen in visoko raven holesterola se običajno opravijo, ker so ti pogoji dodatni dejavniki tveganja za razvoj bolezni srca in lahko zahtevajo zdravljenje. Merjenje serumskega kreatinina je namenjeno ugotavljanju prisotnosti bolezni ledvic, ki je lahko vzrok ali posledica hipertenzije. Serumski kreatinin sam lahko precenjuje glomerulno filtracijsko hitrost, nedavne smernice pa zagovarjajo uporabo napovednih enačb, kot je formula za spremembo prehrane pri bolezni ledvic (MDRD), za oceno glomerulne filtracijske hitrosti (eGFR). eGFR lahko zagotovi tudi osnovno merjenje ledvične funkcije, ki se lahko uporablja za spremljanje stranskih učinkov nekaterih antihipertenzivnih zdravil na ledvično funkcijo. Poleg tega se testiranje vzorcev urina na beljakovine uporablja kot sekundarni indikator bolezni ledvic. Elektrokardiogram (EKG/EKG) se izvede za preverjanje, ali je srce pod pritiskom zaradi visokega krvnega tlaka. Prav tako lahko pokaže, ali je srčni mišik zgoščen (hipertrofija levega ventrikula) ali pa je srce prej doživelo manjše motnje, kot je tihi srčni napad. Za iskanje znakov povečanja srca ali poškodbe srca se lahko izvede tudi rentgensko slikanje prsnega koša ali ekokardiogram.  Vprašanje: kako ugotovite hipertenzijo?
Laboratorijski testi