Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Proces standardizacije, ki se je začel v srednjem veku, zlasti pod vplivom burgundskega vojvodskega dvora v Dijonu (Brusel po letu 1477). V tem času so bili najvplivnejši dialekti Flandrije in Brabanta. Proces standardizacije je postal veliko močnejši v 16. stoletju, predvsem na podlagi urbanega brabantskega narečja Antverpena. Leta 1585 je padel Antwerpen.
Španska vojska: mnogi so pobegnili v Nizozemsko, kar je vplivalo na urbane dialekte te province. Brabantski je imel v primerjavi z drugimi glavnimi nizozemskimi narečji velik vpliv na razvoj standardne nizozemščine. To je bilo zato, ker je bil Brabant prevladujoča regija na Nizozemskem, ko se je standardizacija nizozemskega jezika začela v 16. stoletju. Prva večja formacija standardne nizozemščine se je prav tako zgodila v Antverpnu, kjer se govori brabantski narečje. Privzeti jezik, ki je bil razvit v tem času, je imel zato predvsem Brabantske vplive. Brabantski narečje iz 16. stoletja je precej blizu pogovorni nizozemščini. Nizozemski standardni jezik se je razvil predvsem iz brabantskih in pozneje nekaterih nizozemskih narečij iz 16. stoletja. Standardni nizozemski jezik se je od 16. stoletja zelo malo spremenil. Leta 1637 je bil narejen še en pomemben korak k enotnemu jeziku, ko je bil izdan prvi večji nizozemski prevod Biblije, Statenvertaling, ki so ga razumeli ljudje iz vseh Združenih provinc. Uporabljal je elemente iz različnih narečij, vendar je govorjena oblika večinoma temeljila na urbanih narečjih iz provincije Nizozemska. Jezikovni pregovor pravi, da se je "holandski jezik rodil v Flandriji, odraščal v Brabantu in dosegel zrelost na Nizozemskem". Hkrati se je na območju visokih nemških ozemelj začel proces standardizacije. Na koncu bodo vse regije vzhodno od politične meje Nizozemske sprejele en sam nemški "Hochsprache", od devetnajstega stoletja prekinejo dialektno kontinuum.