Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Poleg tega ga je še naprej prizadela več tragedij. Leta 1942 je umrla njegova žena Elisabet, leta 1943 pa je bila njegova hči Raya, rojena židovski materi, deportirana v koncentracijsko taborišče Gaggenau s strani nacistov, ki so zasedli Alzaco. Debora Logak, mati svojih otrok, ki je živela v Montrougeju blizu Pariza, je bila aretirana julija 1942 v zlobnem napadu francoske policije na Vélodrome d'Hiver
-Kaj? Bila je v taborišču Drancy in naj bi bila usmrčena v taborišču Auschwitz. Slišal je, da Tretji rajh podpira umetnike, zato je Fiebig poslal zahtevo za pokojnino Goebbelsovi, ki mu ni bilo vseeno za slikarjevo delo. Čeprav je bil po rojstvu Nemček, ga nacistična uprava ni dobro sprejela, še posebej zato, ker je bil rojen v Kurlandiji. Med nemško vojaško okupacijo Francije je bil skoraj prisiljen razstaviti svoje delo v zameno za nejasne obljube o pokojnini, ki se nikoli ne bodo uresničile. Njegova hči Raya je po kratkem aretaciji nacistov čudežno preživela. Kljub večkratnim prošnjam mu niso nikoli odobrili francoskega državljanstva. Zaradi težkega življenja med obema svetovnima vojnama in osebnimi tragedijami je od leta 1946 skoraj oslepel in ni mogel več slikati ali delati. Po vojni so ga leta 1948 poslali v vojašnico Schweisguth v Sélestat, ki jo je ustanovila socialna skrb za prikrajšane. Fiebig bo vse življenje nostalgičen po kurlandskih pokrajinah. Umrl je v revščini v Sélestatu 6. februarja 1953, za seboj pa je zapustil Raya in pomembno, vendar nepriznano umetniško delo. Njegovi sorodniki so poročali, da je bil pokopan na protestantskem pokopališču, toda mesto Sélestat, katerega ulica je poimenovana po njem, v svojih registrih nima nobenega zapisa njegovega groba.