Pozneje istega leta je Hines s pomočjo višine Mexico Cityja na olimpijskih igrah leta 1968 izboljšal rekord na 9,95 in 14. oktobra osvojil zlato medaljo, ki je postala prvi sprejet svetovni rekord s popolnoma samodejnim časom, ki ga je IAAF sprejela leta 1977. Na istih olimpijskih igrah je Greene osvojil bronasto medaljo, vsi trije pa so skupaj z Melom Penderjem osvojili zlato medaljo v štafeti 4x100 m.
v rekordnem času. V naslednjih osmih sezonah, preden je IAAF spremenil svoja merila za rekord, je še šest posameznikov izenačilo svetovni rekord 9,9 roka. Avtomatska 9.95 ni bila presegana do leta 1983, ko je Calvin Smith tekel 9.93, spet na nadmorski višini, na akademiji ameriških letalskih sil v bližini