Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Leta 1038 se je Harald pridružil bizantincem v njihovi odpravi na Sicilijo, v poskusu Georga Maniakesa (sage "Gyrge"), da ponovno osvoji otok od muslimanskih Saracenov, ki so na otoku ustanovili Sicilijski emirat. Med kampanjo se je Harald boril skupaj z normanskimi plačanci, kot je bil William Iron Arm. Po besedah Snorrija Sturlusona je Harald osvojil štiri mesta na Siciliji. Leta 1041, ko se je končala bizantinska ekspedicija na Sicilijo, je v južni Italiji izbruhnil lombardsko-normanski upor in Harald je vodil varžansko gardo v več bitkah. Harald se je z začetnim uspehom boril s italijanskim katepanom Michaelom Dokeianom, vendar so Normani, ki jih je vodil njihov nekdanji zaveznik William Iron Arm, v bitki pri Oliventu marca in v bitki pri Montemaggioru maja porazili Bizantince. Po porazu so bili Harald in varžanska straža poklicani nazaj v Konstantinopel, potem ko je cesar zapustil Maniakesa in se pojavili drugi bolj nujni problemi. Harald in Varagji so bili nato poslani v boj na jugovzhodno evropsko mejo v Bolgarijo, kamor so prispeli konec leta 1041. Tam se je boril v vojski cesarja Mihaela IV. v bitki pri Ostrovu v bitki proti bolgarski vstaji leta 1041.
Petar Deljan, ki je Haralda kasneje po njegovem skalu dobil vzdevek "Bulgar-burner" ("Bolgara brennir").