Povzetek članka:  Ti očarljivi črno-beli portreti se morda zdijo stoletja stari, toda pri bližnjem pregledu se odkrijejo precej sodobno zgledajoči modeli. Slike so bile posnete z viktorijansko fotografsko tehniko in so del projekta oživljanja najzgodnejše oblike umetnosti. Namesto takojšnjih rezultatov na Instagramu in drugih digitalnih aplikacijah, vsak posnetek potrebuje 20 minut za razvoj in zahteva številne kemikalije. Za video se pomakni navzdol. Andy Martin uporablja viktorijanski fotoaparat in metodo, imenovano tintype fotografija, da ustvari te osupljive portrete. Fotografije so delo Andyja Martina, ki je obrnil hrbet fotoaparatom 21. stoletja, da bi se naučil fotografirati s tipkama. Metoda je bila izumljena leta 1850 in, čeprav se je sprva uporabljala za formalne studijske portrete, je postala zelo priljubljena in fotografi so začeli ponuditi priložnostne portrete na dogodkih, kot so sejmi in zabaviščni parki. Proces deluje tako, da kovino premažemo s kemično snovjo, imenovano kolodion, preden jo damo v raztopino srebrnega nitrata, zaradi česar je občutljiva na svetlobo. Nato se plošča naloži v fotoaparat in slika je posneta. Čas izpostavljenosti je lahko od sekunde do nekaj minut, odvisno od svetlobnih pogojev. Nato je treba ploščo razviti v raztopini železovega sulfata in dokončati z fiksatorjem, zaradi česar se slika popolnoma prikaže. V viktorijanskih časih bi bil to smrtonosni strup kalijev cianid, toda g. Martin se je odločil za manj nevaren natrijev tiosulfat. Sodobni modeli: Med njegovimi 500 portretov je fotografija glasbenika Gruffa Rhysja (levo) iz valižanske rock skupine Super Furry Animals. Obnavljanje zgodnje umetnostne oblike: Trenutno dela na projektu, ki uporablja to tehniko in upa, da bo spodbudil druge, da poskusijo. Celoten postopek je treba opraviti v temni sobi pod rdečo lučjo. Projekt g. Martina se je začel, ko mu je prijatelj podaril še slabši viktorijanski fotoaparat. Na podstrešju je ležala zapuščena vsaj 70 let. Podstrešje je uničil lesni črv in...
Andy Martin iz Sunderlanda uporablja viktorijansko kamero z mehom v metodi, imenovani tintype fotografija - priljubljena v 1850-ih. Vse poteka v temni sobi pod rdečo lučjo in uporablja kovinsko ploščo, ki je prevlečena s kemikalijami za ustvarjanje učinka. G. Martin poskuša oživiti 150 let staro umetnost in pravi, da je veliko bolj zanimivo kot uporaba telefona s kamero.