Napišite nadaljevanje tega odstavka - Nicolau se je rodil v Bukarešti leta 1889. Kot študent srednje šole Sveti Sava se je spoprijateljil s Constantinom Titelom Petrescujem in Mihailom Cruceanom, ki sta kasneje postala znana kot socialistični militanti. Po končanem srednješolskem izobraževanju se je Nicolau usposabljal za odvetnika, diplomiral na lokalni univerzi, doktoriral v Parizu, preden je bil sprejet v buharestsko odvetniško zbornico. Njegovi prvi stiki z romunskim socialističnim gibanjem, ki je bil v tistem obdobju še vedno v razburkanju, so bili med letoma 1908 in 1909 s članstvom v Bukareštnem študijskem krogu socialističnih študentov. Kmalu zatem je začel pisati za "România Muncitoare", glavno socialistično tiskovno mesto. Eden njegovih prvih pomembnih prispevkov je bila njegova korespondenca iz Italije, v kateri je kritiziral reformistično stališče lokalne socialistične stranke. Leta 1911 je "România Muncitoare" objavila Nicolaujev anti-militaristični manifest "Za rekrutov". Spomin na prispevek vojske pri zatiranju kmetskega upora leta 1907
, je brošura pozvala nove zaposlene, naj izberejo drugačno pot in zavrnejo podporo vladnemu zatiranju zahtev delavcev in kmetov. Zato so ga maja 1912 sodili na sodišču okrožja Ilfov, kjer je ponovno potrdil ideje, izražene v manifestu. Brani ga kolega socialist Mihail Gh. Bujor, Toma Dragu in Titel Petrescu, in socialistični simpatizer Constantin Mille, Nicolau je bil na koncu oprostit s strani porote. Junija 1912 je skupaj s Constantinom Dobrogeanom Ghereajem, Ecaterinom Arbore in drugimi zastopal Bukareštanski socialistični klub na Peti kongresu Socialdemokratske stranke Romunije (PSDR), kjer je bil izvoljen za člana odbora založnice stranke. Da bi se izognil nadlegovanju s strani oblasti, se je Nicolau odločil zapustiti Romunijo v Pariz, kjer je nadaljeval študij prava na Sorboni in se pridružil francoski sekciji delavske internacionale.