Tevtski vitezi so začeli usmerjati svoje kampanje proti poganski Litvi (glej litovsko mitologijo), zaradi dolgoletnih konfliktov v regiji (vključno s stalnimi vpadi na ozemlje Svetega rimskega cesarstva s strani poganskih napadnih strank) in pomanjkanja primernega območja delovanja za viteze, po padcu kraljestva Jeruzalem na Akri leta 1291 in poznejšem izgonu iz Madžarske. Najprej so vitezi premestili svoje sedeže v Benetke, od koder so načrtovali obnovo Outremerja, vendar je bil ta načrt kmalu opuščen, red pa je kasneje premestil svoje sedeže v Marienburg, da bi lahko bolje osredotočil svoje napore na regijo Prusije. Ker je "Litva Propria" ostala nekrščanska vse do konca 14. stoletja, veliko pozneje kot preostala vzhodna Evropa, so se spopadi raztezali dlje časa in mnogi vitezi iz zahodnoevropskih držav, kot sta Anglija in Francija, so potovali v Prusijo, da bi sodelovali v sezonskih kampanjah ("reyse") proti Velikemu vojvodstvu Litvi. Leta 1348 je red dosegel veliko zmago nad Litvami v bitki pri Strėvi.
, ki jih močno oslabi. Tevonski vitezi so leta 1370 zmagali v bitki pri Rudau.