Po vojni je britanska vlada namenila znatna sredstva za izgradnjo pomorske baze v Singapurju, kot odvračilnega sredstva za vse bolj ambiciozno japonsko cesarstvo. Po vojni je bila baza leta 1939 dokončana za neverjetne stroške 500 milijonov dolarjev, pomorska baza pa se je ponašala z največjim suhim dokom na svetu, tretjim plujočim pristaniščem in brez dovolj goriva, da bi v celoti podprla britansko mornarico za šest mesecev.
Leta 1939