Do konca 18. stoletja je bila Poljsko-lituanska skupnost zmanjšana iz statusa velike evropske sile v državo pod velikim ruskim vplivom, skoraj pa postala protektorat Ruskega cesarstva (ali vazalna ali satelitska država), pri čemer je ruski car učinkovito izbiral poljsko-lituanske monarhe med svobodnimi volitvami in odločeval o izidu večine poljske notranje politike. Na primer Repnin Sejm
Leta 1767-68 je bil imenovan po ruskem veleposlaniku, ki je neuradno predsedoval zasedanjem.