Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Oboroženi spopad se je stopnjeval v zadnjem delu druge svetovne vojne, ko je Irgun februarja 1944 razglasil upor, s čimer je končal prekinitev operacij, ki jih je začel leta 1940. Od umora barona Moynea v Lehiju leta 1944 se je Hagana aktivno upirala Irgunu in Lehiju v obdobju medjudovskih spopadov, znanih kot lovska sezona, kar je učinkovito ustavilo vstajo. Vendar pa je jeseni 1945, po koncu druge svetovne vojne tako v Evropi (april-maj 1945) kot v Aziji (september 1945), ko je postalo jasno, da Britanci ne bodo dovolili znatnega judovskega priseljevanja in niso imeli namena takoj vzpostaviti judovske države, Haganah začela obdobje sodelovanja z drugimi dvema podzemnima organizacijami. Skupaj so ustanovili Judovsko gibanje za upor. Haganah se je vzdržala neposrednega spopada z britanskimi silami in osredotočila svoja prizadevanja na napad na britanski priseljeniški nadzor, medtem ko so Irgun in Lehi napadli vojaške in policijske tarče. Odporniško gibanje se je razpadlo med medsebojnimi obtožbami v juliju 1946, po bombnem napadu na hotel King David. Irgun in Lehi sta začela delovati neodvisno, medtem ko je glavna podzemna milica, Haganah, še naprej delovala predvsem v podporo judovski priseljevanju. Hagana je ponovno kratko delala na zatiranju operacij Irgun in Lehi zaradi prisotnosti preiskovalnega odbora Združenih narodov v Palestini. Po sprejetju resolucije ZN o načrtu delitve 29. novembra 1947 je državljanska vojna
Med palestinskimi Judovi in Arabci so zasenčile prejšnje napetosti obeh z Britanci. Vendar pa so se britanske in cionistične sile v obdobju državljanske vojne še naprej spopadle do prenehanja britanskega mandata za Palestino in izraelske deklaracije o neodvisnosti 14. maja 1948.