Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Do začetka stoletja so Združene države nadaljevale svoj intervencionistični odnos, katerega cilj je bila neposredna zaščita svojih interesov v regiji. To je bilo uradno izraženo v doktrini velike palice Theodora Roosevelta, ki je spremenila staro Monroejevo doktrino, katere edini cilj je bil odvrniti evropsko intervencijo na polobli. Po končani špansko-ameriški vojni sta nova vlada Kube in ZDA leta 1902 podpisali Plattov amandma, ki je ZDA pooblastil, da se v primeru potrebe vmešavajo v kubanske zadeve. V Kolumbiji so ZDA zahtevale koncesijo ozemlja v Panami.
da bi zgradili zelo pričakovan kanal čez preliv. Kolumbijska vlada je temu nasprotovala, vendar je panamska vstaja ZDA dala priložnost. Združene države so podprle panamsko neodvisnost in nova država je odobrila koncesijo. To niso bile edine intervencije, ki so jih ZDA izvedle v regiji. V prvih desetletjih dvajsetega stoletja je prišlo do več vojaških vdorov v Srednjo Ameriko in Karibe, večinoma v obrambo komercialnih interesov, ki so postali znani kot "vojne banan".