Po porazu Kartagine so Rimljani postali prevladujoča sila Sredozemlja, uspešno se borili v Grčiji (Aemilius Paulus odločilna zmaga nad Makedonijo v bitki pri Pydni), na Bližnjem vzhodu (Lucius Licinius Lucullus, Gnaeus Pompeius Magnus), v Galiji (Gaius Julius Caesar) in porazili več germanskih plemen (Gaius Marius, Germanicus). Medtem ko so rimske vojske utrpele več velikih izgub, njihova velika populacija in sposobnost (in volja) za nadomestitev žrtev na bojišču, je njihova usposabljanje, organizacija, taktična in tehnična nadvlada omogočila Rimu, da je ostal prevladujoča vojaška sila več stoletij, z uporabo dobro usposobljenih in manevriranih vojakov, da so rutinsko premagali veliko večje "plemenske" vojske svojih sovražnikov (glej Bitke za
Aquae Sextiae, Vercellae, Tigranocerta, Alesia).