Izpolnite naslednjo frazo: Članek Andreja P. Tsygankova o uvodnih člankih v "The New York Times", "The Washington Post" in "The Wall Street Journal" v zvezi z rusko notranjo politiko od leta 2008 do 2014 je ugotovil, da so uvodni članki imeli zelo negativen pogled na rusko vlado, ki temelji na vprašanjih, kot so "volitve, pravice opozicije in manjšin, pravosodni sistem, zaščita lastninskih pravic, svoboda medijev, razvoj nevladnih organizacij in civilne družbe, zaščita državljanov pred kriminalom in terorizmom, mehanizmi za prenos moči, stališča Putina in Medvedeva in odnosi z zahodnimi narodi". Tsygankov je trdil, da uvodni članki ne odražajo "nevtralnih in pozitivnih okvirjev, kot so tisti, ki poudarjajo relativni napredek države ali objektivne težave, s katerimi se sooča pri njenem razvoju". Nasprotno pa je James Nixey iz programa za Rusijo in Evroazijo v Chatham Houseu trdil, da pošteno poročanje ne zahteva lažne enakovrednosti med ruskimi in zahodnimi dejanji in da je negativna pokritost Rusije razumljiva glede na njeno obnašanje na Krimu,
Gruzija in Sirija, in slaba evidenca o človekovih pravicah. Piers Robinson trdi, da so ruski mediji in zahodni mediji pristranski in piše, da "je splošno priznano, da so glavni mediji, ne glede na to, kje se nahajajo, preveč spoštljivi do politične in gospodarske moči in to pomeni kot potrošniki novic".