Letalonosilke so nastale v času prve svetovne vojne. Najstarejši poskusi so bili vgradnja začasnih "letalnih" ploščad na topne stolpe vojnih ladij več narodov, zlasti Združenih držav Amerike in Združenega kraljestva. Prva ladja, ki je bila spremenjena s stalnim letalskim krovom, je bila bojna križarka, ki je sprva imela samo eno letalno krovo pred prvotno nadgradnjo. Kasneje je bila spremenjena z ločenim "pristankovnim" krovom na krmi in kasneje s polnim krovom. Druge ladje, pogosto linijske ladje, so bile prilagojene tako, da so imele popolnoma ravne pilotne krove. Ti prvi oklepajoči koraki niso pokazali, kako pomembna bo letalonosilka. Med medvojenskimi leti (med svetovnimi vojnami) so Japonska, Združeno kraljestvo in Združene države Amerike zgradile pomembne flote letalonosilk, tako da so do začetka druge svetovne vojne imele skupaj 18 letalonosilk. Bitka pri Tarantu leta 1940
In napad na Pearl Harbor leta 1941 je pokazal svetu, da bo letalonosilka postala najpomembnejša ladja moderne flote. Danes so letalonosilke glavne ladje mornaric, v katerih služijo, v primeru sodobnih ameriških "super letalonosilk" pa so na krovu letalske skupine, ki je dejansko majhna letalska sila.