Povzetek članka:  Znanstveniki iz NASA so korak bližje razumevanju, koliko vode je lahko obstajalo na prvotnem Marsu. Te nove ugotovitve kažejo tudi na to, kako so se primitivni vodni rezervoarji lahko razvili čez milijarde let, kar kaže na to, da so zgodnji oceani na Rdečem planetu morda imeli več vode kot Zemeljski ledeni ocean, razkrivajo znanstveniki NASA v študiji, objavljeni v petek v reviji Science. "Naša študija zagotavlja trdno oceno, koliko vode je nekoč imel Mars, tako da določa, koliko vode je izgubljeno v vesolje", je dejal Geronimo Villanueva, znanstvenik iz NASA-jevega centra Goddard za vesoljske lete. "S tem delom lahko bolje razumemo zgodovino vode na Marsu". Da bi našli odgovore na to staro vprašanje o molekulah vode na Marsu, so znanstveniki uporabili tri največje svetovne infrardeče teleskope v Čilu in na Havajih, da bi izmerili sledi vode v atmosferi planeta na različnih območjih in v različnih letnih časih, ki so se razširili od marca 2008 do januarja 2014. "Z zemlje bi lahko v eni noči posneli posnetek cele polobli", je dejal Michael Mumma iz Goddardove ustanove. Znanstveniki so proučili razmerje dveh različnih oblik ali izotopov vode, H2O in HDO. Slednji je težji zaradi enega od svojih vodikovih atomov, imenovanega deuterij, ki ima v jedru poleg protona, ki ga imajo vsi vodikovi atomi, tudi nevtron. To je bolj obremenilo HDO, medtem ko so večje količine vodika iz H2O plavale v ozračje, se ločile od nizke gravitacije Marsa in izginile v vesolje. Zaradi tega ima voda, ujeta v Marsovih polarnih ledenih pokrovih, veliko višjo raven HDO kot tekoča voda na Zemlji, so povedali znanstveniki. Znanstveniki so primerjali razmerje med H2O in HDO v Marsovi atmosferi danes s razmerjem med molekulami, ujetega v meteoritu na Marsu, kamnu, ki se je odlomil od Marsa -- morda ko je udaril asteroid -- in pristal na Zemlji pred približno 4,5 milijardami let. Ugotovili so, koliko se je to razmerje sčasoma spremenilo in ocenili, koliko vode je izginilo z Marsa -- približno 87%. Ugotovitve kažejo...
Znanstveniki so preučevali vodo v atmosferi z tremi ogromnimi infrardečimi teleskopi. Primerjali so razmerje nekaterih molekul na planetu s razmerjem meteorita, ki je padel na Zemljo.