Povzetek članka:  Lani sem bil na Floridi, ko so me poklicali, da poziram za koledar. -Kaj? Kaj? Kalendar? Kot v Sports Illustrated kopalke? Angeli Victoria's Secreta? Dekleta za kritje. -Pinups. Filmske zvezde. Glam. -Kaj? Strinjala sem se in zdaj sem gdč. December. Ampak ni tako, kot misliš. Tistega dne je klicala Patti Tripathi. Bila je voditeljica pri CNN Headline News v času, ko je bilo malo indijsko-ameriških žensk v medijskih službah visokega profila. Tripathi ima zdaj svoje medijsko podjetje, nedavno pa je ustanovila neprofitno organizacijo Saris to Suits. Prosila me je za pomoč. Začela je z zgodbo. Bila je 12 let, ko se je njena družina preselila v Združene države. Indijski starši morajo pogosto prihraniti veliko denarja, da bi svoji hčeri zagotovili dobro poroko. Tripathi je rekel, da je bil to glavni razlog, zakaj je njena družina odšla. Pogovarjali smo se o podobnih izkušnjah, ko smo bili Indijanci v Ameriki. Ni smela iti na maturantski ples ali nositi kratke hlače, razen za igranje tenisa. Ob osmih je imela policijsko uro in njen oče je pričakoval, da se bo kmalu po študiju poročila. Tripathi se je počutil kot breme. Naredila je vse, da je lahko stala sama. In tudi je. Moj oče ni bil tako strog, a mu je bilo težko gledati, kako se je njegova hčerka "amerikanisala". Tudi jaz sem si želela biti neodvisna, veliko bolj, kot se je pričakovalo od bengalskega dekleta v sedemdesetih letih. V ženski šoli v Kolkati sem se povzpela po treh nadstropjih stopnic, da bi prišla v razred. Na vsakem pristanku so bili preveliki portreti državnih voditeljev, večinoma Indijancev. Na stotine deklet v belih uniformah se je po stopnicah zbežalo, kot bi šlo v stampedo. Nemogoče se je bilo ustaviti, ampak sem vedno pogledal gor, ko sem prišel do Indire Gandhi. Tam je bila, v svojem znamenitem belem sariju in kar sem mislil, da je bila Cruella de Vil rezina v njenih laseh. V narodu, ki je cenil fantke bolj kot dekleta, sem bil v strahu, da smo imeli žensko predsednico vlade. Gandhijeva politična kariera ni bila ravno sijajna, a bilo je 1971 in jaz nisem bil še star 9 let. Hotela sem biti...
Moni Basu iz CNN-a deli svojo zgodbo o boju in uspehu kot južnoazijske ženske. Basu je bila predstavljena kot del koledarja Saris for Suits, orodja, ustvarjenega za krepitev žensk. Kampanja Saris for Suits želi ustvariti ozaveščenost o nasilju nad ženskami v priseljenških skupnostih.