Po Bořivojovi smrti leta 888/890 je Velika Morava na kratko ponovno prevzela nadzor nad nastajajočim češkim kneževinjem, dokler leta 895 njegov sin Spytihněv skupaj s slavniškim princem Witizlo ni prisegel zvestobo vzhodnfrankovskemu kralju Arnulfu Karintskemu v Regensburgu. Z mlajšim bratom Vratislavom sta nato vladala nad osrednjo Češko okoli Prage. Svoje kraljestvo so obvarovali pred madžarskimi silami, ki so v bitki pri Pressburgu leta 907 zdrobile vzhodnofrankovsko vojsko.
Med madžarskim osvajanjem Karpatske kotline. Češka kneževina, ki je bila zaradi madžarske prisotnosti odrezana od Bizanca, je obstajala kot neodvisna država, čeprav je bila še vedno v senci vzhodne Francije; vojvodi so v zameno za potrditev mirovne pogodbe plačevali davek bavarskim vojvodom. Vratislavov sin Václav, ki je vladal od leta 921, je bil že sprejet kot vodja češke plemenske zveze; vendar se je moral spopasti z sovraštvom svojega soseda, vojvode Arnulfa Bavarskega in njegovega mogočnega zaveznika, saksonskega kralja Henrika I. Venceslav je ohranil svojo vojvodsko oblast, ko se je leta 929 podredil kralju Henriku, potem pa ga je umoril njegov brat Boleslav.