Italija je kot zaveznik Antante dosegla nekaj povojnih ozemeljskih dobitkov, italijanski nacionalisti pa so bili razježeni, da obljube, ki so jih Združeno kraljestvo in Francija dali, da bi Italijani vstopili v vojno, niso bile izpolnjene v mirovni ureditvi. Od leta 1922 do 1925 je fašistično gibanje pod vodstvom Benita Mussolinija prevzelo oblast v Italiji z nacionalističnim, totalitarnim in razrednim sodelovanjem, ki je odpravilo reprezentativno demokracijo, zatrlo socialistične, levičarske in liberalne sile, in izvajalo agresivno zunanjo ekspanzijsko politiko, namenjeno neodvisni svetovni moči, ki je kasneje znana kot Vajmarska republika. Medvojno obdobje pa je pričelo z spopadi med podporniki nove republike in trdovratnimi nasprotniki na desni in levi strani.
Nemčija in Japonska