Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Margareta je pridobila podporo škotske kraljice Marije od Guelders in s škotsko vojsko je oropala južno Anglijo. Londončani so se bali, da bodo mesto oropali, zato so z navdušenjem sprejeli Yorkovega sina Eduarda, grofa Marca. Margaretin poraz v bitki pri Towtonu je potrdil Edvardov položaj in ga je krono. Ker sta bila nezadovoljna z Edwardovim zakonom z Elizabeth Woodville in prednostjo njene prej Lancastrijske družine, sta Warwick in Clarence prešla na Lancastrijance. Zavezništvo je bilo zapečateno s poroko Henrikovega sina Edvarda z Anne, Warwickovo hčerko. Edvard in Richard, vojvoda Gloucester, sta pobegnila iz Anglije. Ko so se vrnili, je Clarence zamenjal strani v bitki pri Barnetu.
Warwick in njegov brat so bili ubiti. Henrika, Margaret in Edvarda Lancasterja so ujeli v bitki pri Tewkesburyju, preden so se lahko vrnili v Francijo. Edvard Westminsterski, princ Walesa, je bil usmrčen na bojišču, John Beaufort, markiz Dorset, pa je bil ubit v boju, kar pomeni, da je njegova družina Beaufort izumrla v zakoniti moški liniji, ko je bil njegov brat Edmund Beaufort, 4. vojvoda Somerset, usmrčen dva dni kasneje. Ujetnik Henrik je bil umorjen 21. maja 1471 v Londonskem stolpu in pokopan v opatiji Chertsey, s čimer je izumrla Lancasterjeva hiša.