Po operaciji Barbarossa je nemška vojska in Orpo s pomočjo ukrajinskih bataljonov pomožne policije začela množične deportacije poljskih prebivalcev Zamojszczyzny južno od Chełma kot pripravo na preselitev "Generalplan Ost", ki jo je naročil "Reichsführer-SS" Heinrich Himmler. Nekatere poljske vasi so preprosto uničili in njihove prebivalce poklali. Med "Heim ins Reich Ukraineraktion" so bili pro-nacistični Ukrajinci in nemško-ukrajinski "Volksdeutsche" preselili tja skupaj z etničnimi Nemci z vzhoda. Dali so jim nove latifundije, ki so jih zgradili judovski zaporniki Lublinske rezervacije, ki so bili kasneje poslani v bližnji taborišče uničenja Sobibór. Poljska podzemlja se je maščevala z izstrelitvijo
Zamoški upor, ki velja za eno največjih akcij poljskega upora med drugo svetovno vojno. Nekateri ukrajinski viri to operacijo označujejo kot pokol ukrajinskih vaščanov v bližini Chelma in na Podlasiji ter pripisujejo na tisoče ubitih poljski podzemni. Takšne trditve zavrača Inštitut narodnega spomina in jih razkrivajo ukrajinski avtorji "Zgodovinskega slovarja Ukrajine", ki poudarjajo, da nedavne študije potrjujejo veliko nižjo številko. Po judovskih virih so judovski partizani sami usmrčevali ukrajinske vaščane, "ki so šli v gozd, da bi zbrali Judje, ki so pobegnili" iz getojev. Ubijanja v vaseh blizu Parčevskega gozda so bila motivirana z maščevanjem za "antijudovske dejavnosti" ukrajinskih kmetov.