Kot ena najbolj izkušenih in najbolje opremljenih poljskih divizij se je borila v številnih najpomembnejših bitkah poljsko-bolševiške vojne v letih 1919 in 1920. Med njimi je bila operacija osvoboditve Wilna in bitka pri Dneburgu v Daugavpilsu na Latviji (kot del tretje armade Rydz-Śmigłyja in pod njegovim osebnim poveljstvom, čeprav je bil dejanski poveljnik Michał Karaszewicz-Tokarzewski). Med kijevsko ofenzivo spomladi 1920 je divizija oblikovala jedro "Operativne skupine" in sodelovala v bitki pri Jitomiru (25. april), pri čemer je zavzela mesto Kijev (7 maja). Po umiku Poljske je enota sodelovala v težkih bojih za umik in ščitila umik preostalih poljskih sil. Po več spopadih z 1. konjeniško armado se je divizija odlomila in dosegla območje reke Wieprz, od koder je začela protiofenzivo med bitko za Varšavo (glej bitko pri Dęblinu in Minskem Mazowieckem). Na drugi dan poljske ofenzive, 16. avgusta, je diviziji uspelo obkoliti boljševiško Mozirsko skupino s prisilnim pohodom več kot 56 kilometrov. Po tem je bila divizija pod poveljstvom Stefana Dąba-Biernackca priključena drugi vojski in sodelovala v drugi največji bitki vojne, bitki pri reki Niemen.
-Kaj? Med bitko je enota oblikovala jedro "Wilnovske skupine" in sodelovala pri uspešnem izkrivljanju bolševiških sil, osredotočenih na mesto Grodno.