Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Konec avgusta 1944 se je večina nemških vojaških enot v Grčiji začela umikati zaradi sovjetske ofenzive v Romunijo in spremembe strani. Kmalu za tem je sledila vstop Bolgarije v vojno proti Nemčiji in jugoslovanski partizani, ki so napadli nemške komunikacijske linije. Ko so nemške formacije ostale le na peščici grških otokov, so Britanci nadaljevali s svojim načrtom za ponovno zasedbo države. Grška vlada v izgnanstvu se je 18. oktobra s podporo britanskih sil vrnila v Atene; to je bil del večjega geopolitičnega gibanja, da bi v Grčiji postavili britansko prijazno, nekomunistično vlado. Med okupacijo je Velika Britanija zagotovila vojaško podporo Nacionalni osvobodilni fronti (EAM), kombinaciji petih socialističnih in komunističnih strank, ki so nadzorovale veliko grško ljudsko osvobodilno vojsko (ELAS). V začetku leta 1944 je izbruhnila grška državljanska vojna med silami EAM in nekomunističnimi partizanskimi gibanji, kot je bila Nacionalna republikanska grška liga (EDES). Po ponovni ustanovitvi grške vlade so se napetosti povečale, kar je kulminiralo z poskusom EAM, da bi decembra prevzela oblast.
Britanska vojska se je vključila v drugo fazo grške državljanske vojne.