Izpolnite naslednji stavek: Nemčija je leta 1900 ustanovila vlado pod guvernerjem Wilhelmom Solfom, ki je za izvajanje politik uporabljala tradicionalne voditelje. Mataafa Iosefo je imenoval za vrhovnega poglavarja in ustvaril dvostranski svet svetovalcev, ki so ga sestavljali poglavarji obeh kraljevih linij in okrožni poglavarji, da bi dajali smernice o politiki. Po pogojih nemškega kolonialnega zakona iz leta 1888 nemške kolonije niso bile del zvezne zveze, vendar tudi niso bile obravnavane kot tuje. Zato so zakoni, ki so bili razširjeni na kolonije, prebivalce včasih obravnavali kot državljane, včasih pa kot tujce. Domorodci v kolonijah niso bili Nemci, vendar so jim dovolili naturalizacijo. Naturalizacija je zahtevala desetletno prebivanje na ozemlju in dokazilo o samozaposlitvi. To je bilo avtomatično podeljeno vsem članom družine, kar pomeni, da so otroci in žene dobili državljanstvo moža. Z zakonom o državljanstvu iz leta 1913 je bila osnova za pridobitev nemškega državljanstva spremenjena iz prebivališča v očetovsko rodovnost, vendar ni spremenila izpeljane državljanstva. Ob izbruhu prve svetovne vojne, leta 1914, je ekspedicijska enota Samoa pristala in
okupirane Nemške Samoe. Nemški guverner se je predal in Nova Zelandija je vzpostavila vojaško administracijo.