Med letoma 1746 in 1748 je Pitt tesno sodeloval z Newcastlom pri oblikovanju britanske vojaške in diplomatske strategije. Z Newcastleom je delil prepričanje, da bi morala Velika Britanija nadaljevati boj, dokler ne bi dobila velikodušnih mirovnih pogojev, v nasprotju z nekaterimi, kot je bil Henry Pelham, ki je zagovarjal takojšnji mir. Pitt je bil osebno žalosten, ko je bil njegov prijatelj in snaha Thomas Grenville ubit v prvi pomorski bitki pri rtu Finisterre.
Leta 1747. Vendar pa je ta zmaga pomagala zagotoviti britansko nadvlado na morju, kar je Britancev dalo močnejši pogajalski položaj, ko je prišlo do mirovnih pogovorov, ki so končali vojno. Leta 1748 je bila v skladu s pogodbo iz Aix-la-Chapelleja britanska kolonialna osvajanja zamenjana s francoskim umikom iz Bruslja. Mnogi so to videli le kot premirje in pričakovali neizogibno novo vojno.