Napisati nadaljevanje za ta odstavek - iranski intelektualni Muhammed Nakhshab je zaslužen za prvo sintezo med šiizmom in evropskim socializmom. Nakhshabovo gibanje je temeljilo na načelu, da islam in socializem nista nezdružljiva, saj sta obe skušali doseči socialno enakost in pravičnost. Njegove teorije so bile izražene v njegovi diplomski disertaciji o zakonih etike. Leta 1943 je Nakhshab ustanovil Gibanje bogoslužnih socialistov, eno od šestih prvotnih organizacij, ki so bile članice Nacionalne fronte. Organizacija je bila ustanovljena z združitvijo dveh skupin, Nakhshabovega kroga srednješolskih študentov v Dar al-Fanounu in Jalaleddin Ashtiyanijevega kroga približno 25 študentov na inženirski fakulteti univerze v Teheranu. Organizacija je bila sprva znana kot Liga domoljubnih muslimanov. Združila je verska čustva, nacionalizem in socialistične misli. Po državnem udaru leta 1953
Islamski socializem v Iranu je sprejel bolj radikalni obrat, ko so se leta 1965 ustanovili ljudski mudžahedinji Irana, ki so pod vplivom Alija Šariatija združili islamske podobe in jezik z marksističnimi idejami in se ukvarjali z oboroženim bojem proti vladi iranskega šaha, kar se je končalo s sodelovanjem v iranski revoluciji, ki je leta 1979 strgala šaha. Vendar pa je gibanje padlo v nasprotje z islamsko republiko, ustanovljeno po revoluciji, in vzelo orožje proti novi vladi.