Povzetek članka:  - Robert Macfarlane. - Ja, gospod. (Hamish Hamilton £20) Na Univerzitetnem kolidžu v Londonu so v šestdesetih letih enega od vrat v angleškem oddelku označili z The English Place Name Society. V treh letih, ko sem bil študent, nisem videl nikogar, ki bi vstopil ali zapustil to sobo. Predstavljal sem si gore prašnih knjig in dokumentov, ki so jih prepletali pajki, pozabljene zemljevide mrtvega sveta. A ciste: gelsko za grobnico. Ker so prvotni pomeni krajevnih imen v veliki meri pozabljeni in ker so starodavna lokalna imena za hribe, potoke in močvirja izpadla iz uporabe, Robert Macfarlane v svoji novi knjigi izvede čudež vstajenja. Obnovil je očarljiv arhiv starih izrazov od anglosaksonskega do staro-skandinavskega, plesal je skozi zaprta vrata preteklosti - delo ljubezni in učenja. Prvotni pomeni krajevnih imen so v veliki meri pozabljeni, starodavna lokalna imena za hribe, potoke in močvirja pa so izpadla iz uporabe. Že leta se strastno ukvarja z delom moških in žensk, ki so pisali o naravnem svetu, kot so Richard Jefferies, Barry Lopez, Jacquetta Hawkes in Roger Deakin. To so njegovi duhovni vodniki do krajine, ki jo ljubi. Ker poleg mejnikov uma (tistih knjig in srečanj, ki nas oblikujejo), so okoli nas znamenitosti: od najmanjšega kljuka do dreves, skal, plaž in skritih dolin. Vse to so naši predniki poimenovali s posebnimi, nenavadnimi in pesniškimi izrazi, ki so se v zadnjih 100 letih verjetno izogibali splošni uporabi. Vsako poglavje opisuje delo enega ali dveh pisateljev, ki so oblikovali Macfarlanejevo razmišljanje, in nas popelje na namišljen sprehod v njihove svetove. In potem pride "glosar", seznam imen za stvari, specifične za en vidik krajine. Ti seznami so fascinantni. Na primer eit: majhna beseda s Lewisovega otoka, ki ima velik pomen: "Pravilo postavljanja kvarcnih kamnov v potoke v močvirju, da bi se pri mesečini bleščali in tako pozno poleti in jeseni privabili losose". Ljudje v Essexu so te klicali...
Prvotni pomeni krajevnih imen so v veliki meri pozabljeni. Robert Macfarlane je s svojimi raziskavami o tem področju oživil preteklost. Macfarlane verjame, da moč jezika lahko oblikuje naš občutek za prostor.