Roman Ivanovič Panin (28. september 1897 - 1. junij 1949) je bil sovjetski general-major med drugo svetovno vojno. V prvi svetovni vojni je bil nižji častnik ruske cesarske vojske, leta 1919 pa se je pridružil Rdeči vojski. Panin se je boril v ruski državljanski vojni in še naprej služil po koncu ruske državljanske vojne. Med leti 1938 in 1939 je bil svetovalec Nacionalne revolucionarne vojske. Kasneje je sodeloval v sovjetsko-finski vojni.
kot poveljnik korpusa in med drugo svetovno vojno kot poveljnik 14. armade, ki je poveljeval obrambo Murmanska med operacijo Srebrna lisica. Panin je maja 1942 postal poveljnik 2. rezervne vojske in dva meseca kasneje predavatelj na vojaški akademiji Frunze. Februarja 1943 je postal vodja bojnega usposabljanja na Volhovski fronti, septembra pa je vodil 7. puško. Po sodelovanju v Leningradsko-novgorodski ofenzivi je Panin kratko vodil 99. puško. Julija 1944 je Panin postal namestnik poveljnika 5. armade. Panin, ki je bil februarja 1945 med vzhodno prusko ofenzivo hospitaliziran, ni bil več v akciji. Po okrevanju je postal inštruktor na vojaški akademiji Frunze in se leta 1949 upokojil. Kmalu zatem je umrl.