Genocid v Bangladešu se je začel 26. marca 1971 z začetkom operacije Searchlight, ko je Zahodni Pakistan (zdaj Pakistan) začel vojaški pregon na vzhodno krilo (zdaj Bangladeš) države. To dejanje so spodbudili verski in politični razlogi. Med devetmesečno vojno za osvoboditev Bangladeša
, pripadniki pakistanske vojske in pakistanske islamske milice iz stranke Jamaat-e-Islami, ki podpirajo pakistanske islamske milice, so po navedbah bangladeških in indijskih virov v sistematični kampanji genocidnih posilstev ubili med 200.000 in 3.000.000 ljudi in posilili med 200.000 in 400.000 bengalskih žensk. Ukrepe proti ženskam so podprli pakistanski verski voditelji, ki so izjavili, da so bengalske ženske "gonimoter maal" (bengalijsko za "javno lastnino"). Zaradi konflikta je še osem do deset milijonov ljudi, večinoma hindujcev, pobegnilo iz države in iskalo zatočišče v sosednji Indiji. Ocenjuje se, da je bilo iz 70 milijonov civilistov notranje razseljenih do 30 milijonov. Med vojno je prišlo tudi do etničnega nasilja med bengalci in urdu govorečimi Bihariji. Bihariji so se soočili z maščevanjem bengalskih tolp in milicij in od 1.000 do 150.000 jih je bilo ubitih.