Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Čeprav sta francoska in britanska vlada razglasila vojno Nemčiji po nemški invaziji na Poljsko na začetku septembra 1939, na pariški ulici ni bilo nenadnih sprememb, tudi potem, ko je Sovjetska zveza napadla Poljsko z druge strani dva tedna pozneje. 10. maja 1940 je nemška vojska napadla Francijo, tokrat pa je bil vpliv v Parizu takojšen, zlasti za politične izgnance iz Nemčije. Vse nemške ženske v Franciji so bile 13. maja 1940 ukazane, da se javijo organom. Irene Wosikowski ni mogla izpolniti zahteve, saj je bila aretirana čez noč 12./13. maja in odpeljana v taborišče Gurs južno od Bordeauxa. Nemška vojska je v približno šestih tednih zavzela severno Francijo. Po pogojih nemško-francoskega premirja
22. junija 1940 je bila severna polovica Francije postavljena pod nemško kontrolo, medtem ko je bila južna polovica, ki je bila takrat opredeljena kot "prosto območje", upravljana iz Vichyja z marionetno vlado, ki jo je vodil spoštovani francoski vojni heroj. V naslednjih nekaj letih se je že tako omejena avtonomija vlade Vichyja še dodatno zmanjšala, vendar je bilo leta 1940 pomembno, da koncentracijsko taborišče ni bilo v "okupirani coni", ampak skupaj z pomembnimi mesti Toulouse, Lyon in Marseille v "prosti coni".