Vlada pod Margaret Thatcher je bila zelo nepopularna v Škotskem, kar je povečalo podporo za škotsko devolucijo in neodvisnost. Major je nasprotoval prenosu pooblastil in trdil, da bi bil to le korak do popolne neodvisnosti in morebitnega razpada Združenega kraljestva. Major je bil tudi občutljiv na morebitna tveganja, ki bi lahko povzročila britansko zamero zaradi vprašanj, kot sta vprašanje zahodnega Lothiana in večje javne porabe na prebivalca na Škotskem. Major je svoje sporočilo za sindikat predstavil v govoru v Glasgowu 22. februarja 1992, kasneje pa je to temo postavil kot ključno v svoji kampanji za splošne volitve leta 1992, ko je dejal: "Združeno kraljestvo je v nevarnosti. Zbudite se, moji sodržavljani, zbudi se, preden bo prepozno". Na teh volitvah so konzervativci pridobili manjše število škotskih sedežev, s 9 na 11. Kljub temu, da je nasprotoval prenosu, je Major leta 1993 pristal na prenose nekaterih dodatnih pooblastil na urad za Škotsko in škotski veliki odbor, poleg tega pa je leta 1996 simboličen korak vrnil kamen Scone v Edinburg. Vendar pa ti ukrepi niso izboljšali možnosti konzervativcev na Škotskem; stranka je bila izbrisana na lokalnih volitvah leta 1995 in na splošnih volitvah leta 1997 niso osvojili niti enega škotskega sedeža po obljubi laburistov o referendumu.
Škotski parlament.