Walker je preživel svoje prve leta v mornarici, najprej v britanskih vodah med invazijami leta 1779, nato pa v severnoameriških vodah, kjer je sodeloval v večini odločilnih pomorskih bitk vojne, zlasti pri Chesapeakeu, St. Kittsu in
Sveti. Pred koncem sovražnosti je dosegel čin poročnika in medvojne leta preživel na potovanju po celini. Ko se je vrnil v službo z izbruhom vojne s Francozi, je ponovno sodeloval v številnih ključnih pomorskih akcijah tega obdobja, njegova služba na slavnem prvem juniju pa mu je zagotovila napredovanje v svoje povelje. Njegova kariera se je skoraj končala z obtožbo, da ni ubogal ukazov, zaradi česar je bil odpuščen iz mornarice, vendar je bil pravočasno ponovno vključen, da bi razvil načrt za zatiranje uporov na Spitheadu in Nore. Vodil je ladjo v bitki pri Camperdownu in drugo v bitki pri Kopenhagnu, zaradi česar je Nelson pohvalil svoje dejanje.