Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Aprila 1946 je bila v delu Nemčije, ki je bil upravljan od maja 1945, izvedena sporna politična združitve
, kot sovjetsko okupacijsko območje. Tisti, ki so združitev spodbujali, so morda nameravali, da se bo kasneje razširila po vseh štirih vojaških okupacijskih conah, v katere so bile razdeljene zahodne dve tretjini Nemčije, vendar se to nikoli ni zgodilo. Najhitrejši učinek združitve je bil, da sta se Komunistična stranka in Socialdemokratska stranka združili v Socialistično enotno stranko Nemčije. Po "zboru za združitev" so se tisoče članov Komunistične stranke (skupaj z mnogimi socialnimi demokrati) - predvsem tisti, ki so končali v sovjetski coni - pohitili podpisati svojo stranko v novo stranko. Dietfried Müller-Hegemann je bil med tem, ko se je vse to dogajalo, kljub temu, da je bil v Sovjetski zvezi pridržan, eden tistih, ki so leta 1946 postali člani SED. Müller-Hegemann je bil v državi, ki je pozneje zaznamovala izjemno politizirani zdravstveni sistem, v naslednjih 25 letih očitno zvest član stranke. Sovjeti so ga izpustili šele leta 1948, ko se je lahko vrnil v Berlin. Tu je dobil uradno priznanje kot nemški vojak, častni znak, ki je po ponovni vzpostavitvi sovjetske okupacijske cone v oktobru 1949 kot sovjetsko sponzorirane Nemške demokratične republike ("Vzhodna Nemčija") dodeloval vse več pohval.