Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Suženjstvo na Haitiju se je začelo po prihodu Kristorja Kolumba na otok leta 1492 z evropskimi kolonisti, ki so sledili iz Portugalske, Španije in Francije. Ta praksa je bila za domače prebivalstvo uničujoča. Po skoraj uničenju avtohtonih Tainosov zaradi prisilnega dela, bolezni in vojne so Španci po nasvetu katoliškega duhovnika Bartoloméja de las Casasa in z blagoslovom katoliške cerkve resno začeli izvajati 1600 ugrabljenih in prisilnih delov sužnjev iz Afrike. V času francoske kolonialne dobe, ki se je začela leta 1625, je bilo gospodarstvo na Haitiju (tedaj znanem kot Saint-Domingue) zasnovano na suženjstvu, ki se je tam smatralo za najbolj brutalno na svetu. Haitijska revolucija leta 1804, edina uspešna suženjska vstaja v človeški zgodovini, je pospešila konec suženjstva ne le na Saint-Domingueju, temveč v vseh francoskih kolonijah. Vendar pa je ta upor v zgodovini portugalske in španske Amerike zaslužil le okrajno vlogo. Poleg tega je ta upor na Haitiju vzrok za boj za neodvisnost v Latinski Ameriki. Vendar pa je več haitijskih voditeljev po revoluciji uporabljalo prisilno delo, ker so verjeli, da je gospodarstvo v plantažnem slogu edini način za uspeh Haitija, in so gradili utrdbe, da bi se zaščitili pred napadi Francozov. Med ameriško okupacijo
Med letoma 1915 in 1934 je ameriška vojska prisilila Haitijce, da so gradili ceste za obrambo pred haitijskimi uporniki.