Kmalu po intervenciji je pakistanski vojaški vladar general Muhammad Zia-ul-Haq sklical sestanek višjih vojaških članov in tehnokratov svoje vojaške vlade. Na tem srečanju je general Zia-ul-Haq zaprosil načelnika vojaškega štaba generala Khalida Mahmuda Arifja in predsednika skupnega štaba admirala Muhammada Shariffa, da vodijo specializirano civilno-vojno ekipo, da oblikujejo geo-strategijo za odpravo sovjetske agresije. Na tem srečanju je takratni generalni direktor ISI, general-polkovnik Akhtar Abdur Rahman zagovarjal idejo tajne operacije v Afganistanu z oboroževanjem islamskih ekstremistov. Kar zadeva Pakistan, je bila sovjetska vojna z islamističnimi mudžahedini obravnavana kot maščevanje za dolgotrajno brezpogojno podporo Sovjetske zveze regionalnemu tekmecu Indiji, zlasti med vojnami leta 1965 in 1971, ki so pripeljale do izgube
iz pakistanskega ozemlja v novo državo Banglades.