Ko so Združene države vstopile v drugo svetovno vojno, se je doktrina bombniške mafije izkazala za malo vojaške uporabe in dragega pri izvajanju z realnostmi trenutne tehnologije v realnih borbenih pogojih. To se je še posebej uporabilo pri zračnem bombardiranju Japonske, kjer so atmosferski pogoji, kot je bil mlačni tok, resno ovirali operacije pod Hanselovim poveljstvom. Knjiga obravnava Hansellovo zamenjavo z generalmajorjem Curtisom LeMayom, ki je izvedel vrsto taktičnih sprememb, kot so ukazovanje bombardiranja na dramatično nižji višini, da bi se izognili reaktivnemu toku, odstranitev večine obrambnega orožja bombnikov, da bi povečali uporabno obremenitev bomb in množično nočno požarno bombardiranje z vnetljivimi snovmi, kot je napalm, da bi uničili številne naseljena središča Japonske. Posledica je bila, da so zavezniki dosegli vojaške cilje, ki so vodili do japonske predaje, kot je bilo bombardiranje Tokija.
10. marca 1945 z operacijo Meetinghouse.