Izvori večinoma molčijo o tem, kako je Susana Soca preživela vojne leta v Parizu. Očitno je začela pisati poezijo v španščini. Kot je kasneje razložila v uvodniku svoje zbirke pesmi "En un país de la memoria" iz leta 1959, je to zagotovilo pot, po kateri je lahko našla svojo osebno identiteto in svojo domovino v španskem jeziku. Izvori tudi kažejo, da je dolgo pred
Leta 1945 je že delala na načrtih za začetek in delovanje lastnega literarnega časopisa.