V apartheidu Južne Afrike (1948-1994) je vlada nacionalistične partije Afrikaner povzročila veliko geopolitičnih napetosti med Združenimi državami in Sovjetsko zvezo zaradi nasilnega socialnega nadzora Afrikanerjev in političnega zatiranja črnega in barvnega prebivalstva Južne Afrike, ki so ga izvajali pod krinko antikomunizma in nacionalne varnosti. Sovjetska zveza je uradno podprla rušenje apartheida, medtem ko so Zahod in zlasti Združene države ohranile uradno nevtralnost v tej zadevi. V obdobju hladne vojne med letoma 1976 in 1977 so Združene države in druge zahodne države menile, da je moralno nesprejemljivo politično podpirati apartheid v Južni Afriki, še posebej, ko je vlada Afrikanerjev ubila 176 ljudi (študentov in odraslih) v policijskem zatiranju vstaje v Sowetu.
(Jun 1976), politični protest proti kulturnemu imperializmu Afrikanerjev nad nebelimi ljudstvi Južne Afrike, zlasti vsiljevanju germanskega jezika Afrikaans kot standardnega jezika za izobraževanje, ki so ga morali črni Južnoafričani govoriti, ko so se obračali na belce in Afrikanere; in policijsko atentat na Stevena Bikoja (september 1977), politično zmernega voditelja notranjega odporu proti apartheidu v Južni Afriki.