Izpolnite naslednjo frazo: Na pacifiškem bojišču je sila šestih japonskih flotilnih letalonosilcev z njihovo združeno močjo udarnega letala, "Kidō Butai", delovala kot enota in v prvih šestih mesecih vojne praktično potovala po volji. Izvajala je uničujoče napade na sovražnikove položaje od Havajev na vzhodu do Indije na zahodu in učinkovito podpirala japonske invazije na ameriške Filipine, britansko Malajo in Burmo ter nizozemsko Vzhodno Indijo. Med majem in oktobrom 1942 pa sta se Japonska in Amerika bojevala v štirih večjih bitkah med flotami, ki so bile osredotočene na njihove letalonosilke. Med temi bitkami se nasprotne vojne ladje nikoli niso videle niti niso streljale na druge. Samo letalo je napadlo. Prva od teh bitk je preprečila japonski poskus izoliranja Avstralije v Koralnem morju. Druga je ustavila širitev japonskega nadzora proti vzhodu v Pacifiku proti
Otok Midway. Naslednja dva sta pomagala ohraniti ameriško prisotnost na Guadalcanalu. Ti štirje spopadi so bili dragi za obe strani. V času napada na Pearl Harbor je Japonska imela na pacifiškem morju skupno devet flotov in lahkih letalonosilk. Američani so imeli štiri v Tihem oceanu in še dva daleč proč v Atlantiku. Konec oktobra 1942 je Japonska imela samo tri tovrstne letalske ladje, medtem ko je Amerika dve tedni ni imela nobene. Čeprav so bile bitke drage, so bile strateško koristne za Američane, kar je pomembno prispevalo k premiku strateške pobude na pacifiškem gledališču iz Japonske v Ameriko.