Po drugi svetovni vojni je bil v West Orangeju razcvet razvoja nepremičnin. V šestdesetih letih prejšnjega stoletja je "beli let" iz
Newarkovi nemiri leta 1967 in obdobje državljanskih pravic so pripeljali do nadaljnjega naselitve Zahodnega Orangea. Odprtje meddržavne ceste 280 leta 1970 je za West Orange postalo priljubljeno predmestje "spalnice" za potnike v New York City. To se je sovpadlo s spremembami v priseljevalskih zakonih, ki so ponovno odprle državo za azijsko priseljevanje leta 1965 in razločitev ameriških predmestja v osemdesetih letih. Do devetdesetih let je West Orange postal "topilni lonček", dom raznolike in mednarodne skupnosti. Mnoge industrije, ki so omogočile rast zahodnega Orangeja, so zapustile območje do 60. let 20. stoletja. To je v dolini pustilo nekaj mestnih razpadov in zapuščenih skladišč, v nasprotju z bogatimi skupnostmi na vrhu gora.