Povzetek članka:  Avstralija: spet so to naredili. To je zdaj pet svetovnih prvenstev, njihova aura se je razširila po petih različnih celinah: Aziji (1987), Evropi (1999), Afriki (2003), Severni Ameriki (2007) in Avstraliji (2015). Če bodo kdaj priredili turnir na Antarktiki, se lahko preostanek sveta tudi prihrani letalskih stroškov. Njihova zgodba je izjemna zgodba o hitri, neusmiljeni obnovi in prepričanju, ki je značilno za avstralski kriket, da je njihov naravni položaj tam zgoraj, ne tukaj spodaj. Gledati jih proti Novi Zelandiji je bilo videti pričakovanje, ki je premagovalo upanje. Avstralsko samozavest ni mogoče preprosto presaditi v druge kriket kulture. Toda njihova zavrnitev neuspelih sistemov lahko. Michael Clarke je bil impresiven vodja enako impresivne zmage Avstralije na svetovnem prvenstvu. Nobena ekipa ni mogla ustaviti Avstralijcev, da bi osvojili še eno svetovno prvenstvo, tokrat na domačem terenu. Pred manj kot dvema letoma so se vsi smejali na Homeworkgate in David Warnerju. Avstralija je izgubila 4-0 v Indiji, Warner je dobil Joeja Roota, Mickey Arthur pa je bil dva tedna pred pepelom izpuščen na pašnike. Medtem ko je Anglija to poletje zmagala s 3-0, prepričana, da je vse v redu, se je novi avstralski trener Darren Lehmann zahvaljeval Bogu za urnik, ki bi njegovemu moštvu omogočil takojšnjo maščevanje. Ostalo je zgodovina. Avstralski nadirji so tako nizki kot vsi drugi, samo manjši so. Neumno je, da bi tolerirali, kot to počne Anglija, obdobje neuspeha, ki presega slovarsko definicijo "prehodnega obdobja". Za to, bolj kot karkoli drugega, si njihova zadnja zmaga na svetovnem prvenstvu zasluži občudovanje. Avstralija na splošno ve, kdaj in kako doseči vrh. Toda njihovo obnašanje v nedeljskem finalu pomeni, da je to občudovanje omejeno. Ni prvič, da smo se spomnili na nenavadno protislovje v osrčju avstralskega kriketa: čeprav so vedno bili privlačno dobri poraženci (v bistvu boljši od večine), so tudi globoko...
Avstralija je v finalu premagala Novo Zelandijo in osvojila svetovno prvenstvo. Ekipa Michaela Clarka je dosegla čudovit kolektivni povratek. Anglija se lahko veliko nauči od Stevea Smitha. Toda avstralsko vedenje v zmagi ni za praznovati. Brad Haddin in David Warner sta glavna krivca za preganjanje nasprotnikov.