Čingovo vladavino nad Tibetom je ustanovila Qingova ekspedicijska enota.
Porazil je džungare, ki so leta 1720 zasedli Tibet, in trajal do padca dinastije Qing leta 1912. Čingovi cesarji so v Tibet postavili cesarske prebivalce, znane kot Ambani, ki so poveljevali več kot 2000 vojakom, ki so bili postavljeni v Lasi, in so poročali Lifan Juanu, vladni agenciji Činga, ki je v tem obdobju nadzorovala regijo. V tem obdobju so v regiji prevladovali Dalaj Lami s podporo dinastije Qing, ki so jo ustanovili Mandžusi na Kitajskem.