Steege se je 5. januarja 1946 poročil z Joan Tait; imeli sta sina in hčerko. Februarja je bil imenovan za direktor operacij RAAF. Decembra 1946 je odstopil iz RAAF-a in se naslednji mesec pridružil administraciji Nove Gvineje kot patruljni častnik. Ko je junija 1950 izbruhnila korejska vojna, se je ponovno pridružil letalstvu kot poveljnik krila. Naslednji mesec je spremljal generala Williama Bridgeforda.
Misija v Malajzijo. Steege je septembra 1950 prevzel poveljstvo RAAF Station Schofields v Novem Južnem Walesu in se v začetku naslednjega leta začel usposabljati za letala na RAAF Station Williamtown. 16. avgusta 1951 je bil postavljen v Kimpo v Južni Koreji kot poveljnik 77. eskadrilje, kmalu po njeni preoblikovanju iz lovcev P-51 Mustang z batnimi motorji v letala Gloster Meteor. Eden od njegovih prvih dejanj, po razpravah s peto ameriško letalsko silo, je bil, da avstralsko enoto umakne iz takratne vojne vloge in omeji njene operacije v "MiG Alley". Dva srečanja med 77. eskadriljo in kitajskimi MiG-15 sta Steegeja prepričala, da so bili Meteori z ravnim krilom boljši kot MiG-ji z dvema kriloma. Njegova odločitev je povzročila polemiko, saj so nekateri poveljniki ZN verjeli, da bi ustrezna usposabljanje in taktika omogočila Meteor, da ostane konkurenčen kot borca, medtem ko je za avstralske pilote sprememba vloge pomenila izgubo prestiža. Vendar pa je Steegeja podprl načelnik letalskega štaba, letalski maršal George Jones, in eskadrila je bila premeščena predvsem na spremstvo in lokalno zračno obrambo. Moral je trpel in šele po Steegejevem odhodu 26. decembra je bila ponovno najdena primerna ofenzivna vloga za Meteors, in sicer kopenski napad.