Še preden je bila denacifikacija v Zahodni Nemčiji uradno opuščena, se je vzhodno nemška propaganda pogosto prikazovala kot edina resnična antifašistična država in trdila, da je zahodno nemška država preprosto nadaljevanje nacističnega režima, ki zaposluje iste uradnike, ki so upravljali vlado med nacistično diktaturo. Od petdesetih let prejšnjega stoletja so te obtožbe temeljile na dejstvu, da je veliko nekdanjih funkcionarjev nacističnega režima bilo zaposlenih na položajih v zahodno nemški vladi. Vendar je vzhodnemaška propaganda poskušala tudi obtožiti kot naciste celo politike, kot je bil Kurt Schumacher, ki ga je sam zapustil nacistični režim. Takšne trditve so se pogosto pojavljale v uradnem časopisu Socialistične stranke enotnosti Nemčije, "Neues Deutschland". Vzhodnemaška vstaja leta 1953
v Berlinu je bila uradno obtožena nacistična "agenta provokatorja" iz Zahodnega Berlina, ki naj bi delali v sodelovanju z zahodno vlado z končnim ciljem obnovitve nacistične vladavine po vsej Nemčiji. Berlinski zid je bila vlada Vzhodne Nemčije uradno imenovana za antifašistični varnostni zid.