27. junija 1930 se je poročil z Ligijo Cabral Penno, šestnajstletno deklico, s katero je imel dve hčerki, Vilmo in Agnes. Istega leta je diplomiral in začel z zdravniško prakso v Itaguari, kjer je ostal skoraj dve leti. V tem mestu je Rosa prvič srečala elemente iz sertãoja. Z razpadom ustavne revolucije leta 1932
Guimarães Rosa je služil kot prostovoljni zdravnik javne sile ("Força Pública"), ki je šel v tako imenovani sektor Tunel v Passa-Quatro, Minas Gerais, kjer je prišel v stik s prihodnjim predsednikom Juscelinom Kubitschekom, takrat glavnim zdravnikom bolnišnice za kri ("Hospital de Sangue"). Kasneje je postal državni uslužbenec. Leta 1933 je šel v Barbaceno na položaj zdravnika 9. pešinskega bataljona. Pozneje se je Rosa spomnila, da so izkušnje iz njegovega časa kot zdravnik in vojak pomembno vplivale na njegovo oblikovanje kot pisatelja.