Prevod: Na začetku so v Rimu vladali kralji, ki so bili izvoljeni iz vsakega glavnega rimskega plemena. Natančna narava kraljeve moči je negotova. Morda je imel skoraj absolutno moč ali pa je bil morda le izvršni direktor senata in ljudstva. Vsaj v vojaških zadevah je bila kraljeva avtoriteta (Imperium) verjetno absolutna. Bil je tudi vodja državne religije. Poleg avtoritete kralja so obstajale tri upravne skupščine: senat, ki je deloval kot svetovalno telo za kralja; Comitia Curiata, ki je lahko odobril in ratificiral zakone, ki jih je predlagal kralj; in Comitia Calata, ki je bila skupščina duhovnikov, ki so se lahko zbrali, da bi slišali ljudi, da bi bili priča določenim dejanjem, razglasili določena razglasila in razglasili praznike in urnik za praznike naslednjega meseca.
državna religija