Ismail je prav tako prispeval k večji avtonomiji lokalne vlade, ko se je leta 1954 vlada zavezništva (koalicija UMNO in Malajske kitajske zveze ali MCA) odločila, da bojkotuje lokalne volitve, ki so jih podpirali Britanci. Ko se je britanski visoki komisar Donald MacGillivray sestal s Tunkom, Ismailom in predstavnikom MCA H. S. Leejem, jih je obtožil, da so igrali v roke Malajske komunistične stranke, ki je vodila oboroženo uporstvo
proti Britancev. Izvor spora je bil, da je britanski visoki komisar dobil diskrecijsko pravico, da imenuje še šest sedežev, poleg tistih, ki so bili izpodbijani na volitvah. Ismail je predlagal kompromis: zavezništvo bi podprlo volitve, vendar le, če bi se visoki komisar pred imenovanjem posvetoval s stranko, ki je zmagala na volitvah. MacGillivray je sprva zavrnil, potem pa se je umaknil.