Brown je bil izvoljen v parlament kot poslanec laburistov na svojem drugem poskusu, za Dunfermline East na splošnih volitvah leta 1983. Njegov prvi sodelavec v Westminstrskem uradu je bil Tony Blair, novo izvoljeni poslanec iz volilnega okrožja Sedgefield. Leta 1985 je postal opozicijski predstavnik za trgovino in industrijo. Leta 1986 je objavil biografijo neodvisnega laburističnega politika Jamesa Maxtona, ki je bil predmet njegove doktorske disertacije. Brown je bil senčni glavni sekretar za finančno ministrstvo od leta 1987 do leta 1989 in nato senčni državni sekretar za trgovino in industrijo, preden je leta 1992 postal senčni kancler. Ko je vodil kampanjo "Labour Movement Yes" in zavrnil pridružitev medpartijski kampanji "Ja za Škotsko" med škotskim referendumom o prenosu pristojnosti leta 1979
, medtem ko so drugi visoki laburistični politiki, vključno z Robinom Cookom, Tam Dalyellom in Brianom Wilsonom, zagovarjali glasovanje "ne", je bil Brown ključni udeleženec škotske ustavne konvencije, ki je leta 1989 podpisal zahtevo za pravico za Škotsko.