Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Priročnik, "sevastokrator" Dejan, je bil magnat v službi cesarja Dušana, in tudi cesarjev zet po poroki s Teodoro-Evdokijo. Dejan je pod Dušanom držal župe Žegligova in Preševa, kasneje pa je prejel naziv despota med vladavino Dušanovega sina, cesarja Uroša V., ko je bil po smrti mogočnega despota Jovana Oliverja imenovan za upravitelja Zgornje Strume z Velbuždom. Po Dejanovi smrti med letoma 1358 in 1365 je bila večina njegove pokrajine dana Vlatku Paskačiću, poleg začetnih grofij Žegligovo in Preševo, ki sta bila prepuščena njegovim sinom Jovanu in Konstantinovi. Bratom, ki so vladali skupaj, je uspelo podvojiti obseg svoje province med padcem srbskega cesarstva po smrti cesarja Uroša V., predvsem na jugu; dežele, ki so zdaj pokrivale od Vranja in Preševa do Radomira, na jugu do Štija, Radovište in Strumike. Leta 1373, dve leti po uničujoči bitki pri Marici
, so bratje postali vazali Osmanskega cesarstva. Po Jovanovi smrti leta 1377 je Konstantin še naprej vladal pod osmansko nadvlado. Konstantin in njegov pokrajinski sosed in kolega osmanski vazal, princ Marko, sta padla v bitki pri Rovine leta 1395.