Od marca 1918 do oktobra 1918 je bil Smidovic predsednik Moskovskega sovjeta. Od leta 1919 je bil predsednik moskovskega pokrajinskega gospodarskega sveta. Leta 1920 je sodeloval v sovjetski delegaciji na mirovnih pogajanjih s Poljsko. Leta 1921 je sodeloval pri likvidaciji Tambovske
in Kronštadtski upori. 30. decembra 1922 je odprl I. vseunijski kongres sovjetov, izvoljen je bil v njegov predsedstvo. Od leta 1922 je bil član antireligijske komisije pri Centralnem odboru Vsesovjetske komunistične stranke (bolševikov) in vodja sekretariata za verske zadeve, od leta 1929 predsednik Stalne komisije za kulte pri predsedstvu Vseruskega centralnega izvršilnega odbora.