Izpolnite naslednji stavek: Zgodovina Judov v Aleksandriji v Egiptu sega v čas, ko je mesto leta 332 pr. n. št. ustanovil Aleksander Veliki. Židje v Aleksandriji so igrali ključno vlogo v političnem, gospodarskem in verskem življenju helenistične in rimske Aleksandrije, saj so med rimskim obdobjem Judje predstavljali približno 35% mestnega prebivalstva. Aleksandrijski Judje so bili ustanovitelji helenističnega judovstva in prvi, ki so prevedli Tora iz hebrejščine v koinjsko grščino, dokument, znan kot Septuaginta. Veliko pomembnih judovskih pisateljev in osebnosti je izhajalo iz Aleksandrije ali se je tam študiralo, na primer Filon, Ben Sira, Tiberij Julij Aleksander in Josif. Položaj aleksandrijskega judovstva se je začel slabšati v rimskem obdobju, ko se je med mestnim grškim in egipčanskim prebivalstvom začelo razvijati globoko antisemitsko čustvo. To je privedlo do naknadnega aleksandrijskega pogroma leta 38 n. št. in aleksandrijskega nemira leta 66 n. št., ki je potekal vzporedno z izbruhom
Prva judovsko-rimska vojna. Judovstvo v Aleksandriji se je začelo zmanjševati, kar je privedlo do množičnega izseljevanja aleksandrijskih Judov v Rim, kot tudi v druga mediteranska in severnoafriška mesta. Do začetka bizantinske dobe se je judovsko prebivalstvo ponovno povečalo, vendar je trpelo zaradi preganjanj krščanske cerkve, med poznejšimi muslimanskimi osvojitvami Egipta pa se je število Judov v Aleksandriji močno povečalo, nekatere ocene pa kažejo na približno 400.000. Po ustanovitvi države Izrael leta 1948 in posledični šestdnevni vojni je bilo skoraj vse judovsko prebivalstvo Aleksandrije izgnan iz države in se preselilo v Izrael.