Izpolnite naslednjo frazo: Najstarejši sin Ferdinanda I. Boris je prevzel prestol po očetovi abdikaciji, ko je bila Bolgarija poražena v prvi svetovni vojni. V skladu z Neujljsko pogodbo iz leta 1919 je bila Bolgarija med drugim prisiljena odstopiti različne ozemlja, plačati krvave vojne odškodnine in močno zmanjšati velikost svoje vojske. Istega leta je Aleksandar Stamboliyski iz agrarne bolgarske nacionalne agrarne zveze postal premier. Ko je bil Stambolijski leta 1923 v državnem udaru strmoglavljen, je Boris priznal novo vlado Aleksandra Tsankova, ki je ostro zatiral bolgarsko komunistično stranko in vodil narod skozi kratko mejno vojno z Grčijo. Tsankova so leta 1926 odstranili s oblasti in sledila je vrsta premierjev do leta 1934, ko je korporativno gibanje "Zveno" organiziralo
državni udar in prepovedal vse politične stranke. Boris je nasprotoval vladi "Zveno" in jih leta 1935 strmoglavil, na koncu pa je na mesto predsednika vlade postavil Georgija Kyoseivanova. Za preostanek svoje vladavine je Boris vladal kot "de facto" absolutni monarh, njegovi premierji pa so se v veliki meri podredili njegovi volji.