Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Medtem ko so protiruski lokalni upori na Severnem Kavkazu začeli še pred uradnim oblikovanjem Kavkazanske fronte, je dva meseca po smrti Aslana Maskhadova novi čečenski separatistični vodja Abdul-Halim Sadulajev uradno napovedal, da so ustanovili Kavkazansko fronto v okviru "reforme sistema vojaško-politične moči". Skupaj z obstoječimi čečenskimi, dagestanskimi in inguškimi "sektorji" so bili vključeni tudi Stavropolski, Kabardin-Balkarski, Krasnodarski, Karačajsko-Cirkeški, Osetski in Adighijski jamaati, kar pomeni, da bi bila teoretično večina regij jugozahodne Rusije vključena v sovražnosti. Oktobra 2006 je Dokku Umarov ustanovil dve novi fronti izven regije Severnega Kavkaza - Volga in Ural. Čečenski separatistični gibanje je prevzelo novo vlogo kot uradno ideološko, logistično in verjetno finančno središče novega upora na Severnem Kavkazu. Vse pogostejši spopadi med zveznimi silami in lokalnimi uporniki se nadaljujejo v Dagestanu in Ingušetiji, medtem ko sporadično izbruhnejo spopadi v drugih južnih ruskih regijah. Pred razglasitvijo Kavkazskega emirata je gibanje izvedlo dva velika napada, napad Nazran leta 2004
v Ingušetiji (pred uradnim razglasitvijo) in Nalčikov napad leta 2005 v Kabardino-Balkariji. Gibanje je sprožilo tudi številne manjše napade, kot so zaseda Avtury leta 2006 in zaseda Zhani-Vedeno leta 2007.