Z njegovo smrtjo je Rim vstopil v novo vojno,
Osvoboditeljska državljanska vojna (43/42 pr. n. št.). Zakonarji ("osvoboditelji"), Marcus Junius Brutus in Gaius Cassius Longinus, so zavzeli vse vzhodne province. Vendar so bile njihove združene sile uničene v bitki pri Filippih na grški celini leta 42 pr. n. št. s strani drugih triumviratov (Oktavijan, Marcus Aemilius Lepidus in Mark Antony) 43<unk>33 pr. n. št. Po tej vojni je Antonij vladal na vzhodu. Tam se je srečal z novimi vdorom Partijcev, ki so zasedli Sirijo. Med letoma 40 in 38 pr. n. št. so Partijci prodrli do Karije. Parti so bili poraženi po obeh invazijah v letih 40 in 38 pr. n. št. Vendar pa je bil rezultat katastrofe, ko se je Anton sam leta 33 pr. n. št. odločil za napad na partsko ozemlje, čeprav je izvedel še dve nadaljnji odpravi v Armenijo. Leta 34 pr. n. št. sta se Antonij in Kleopatra odločila, da bosta vzhodna ozemlja razdelila med svoja otroka (doniranje Aleksandrije), kar je povzročilo še eno državljansko vojno (32<unk>30 pr. n. št.) in konec triumvirata.