Napravi nadaljevanje tega odstavka - Napoleon je Marcognetu leta 1808 podelil naslov Barona cesarstva. Do leta 1809 je bil z Neyjevim korpusu v severozahodni Španiji, kjer se je boril v polostranski vojni. Po neuspešnem poskusu zatiranja vstaje v Galiciji je Ney junija zapustil provincijo. Jeseni je šel Ney na dopust, Jean Gabriel Marchand pa je prepustil poveljstvo. Ko je španska vojska pod Donom Lorenzom, vojvodo Del Parquejem, zavzela položaje pri Tamamesu, je Marchand z 14.000 vojakov in 14 topov hitel proti njej. Del Parque je svoje 20.000 pešcev, 1.500 konjenikov in 18 topov postavil na greben južno od mesta. V bitki pri Tamamesu
18. oktobra 1809 je francoski poveljnik poslal Antoina Louisa Popona de Maucuneja, da bi napadel špansko levo stran, medtem ko je 25. polk lahke pešadije zadel špansko desno. Ko sta oba napora povezala Del Parquejeve enote, je Marcognetu šest bataljonov razbil sovražnikovo središče. Maucunovih šest bataljonov je sprva dobro napredovalo, potem pa se je ustavilo. V tem trenutku se je Marcognetov napad premaknil naprej in ga je kmalu napadlo 12 topov. Francoske kolone, ki so se povzpele po strmem pobočju, so španske mušketirske strele pretresle in jih popeljala zmeda. Ko so Španci napadli, so Marcogneteve čete pobegnile nazaj po grebenu, zaradi česar je Marchand pripeljal svoje rezerve in preklical bitko. Francoske žrtve v fiasku so znašale 1.400, španske le 700.