Napisati nadaljevanje za ta odstavek - anglosaksonska umetnost preživi večinoma v iluminiranih rokopisih, anglosaksonska arhitektura
, številne zelo fine rezbarije iz slonovine in nekatera dela iz kovine in drugih materialov. Opus Anglicanum ("angleško delo") je bilo že priznano kot najboljša vezenina v Evropi, čeprav je ostalo le nekaj kosov iz anglosaksonskega obdobja - Bayeuxova tapiserija je precej drugačna vrsta vezenine, v veliko večjem obsegu. Tako kot v večini Evrope v tistem času je bilo kovinsko delo najbolj cenjena oblika umetnosti anglosaksov, vendar skorajda nobena ni preživela - v prvih desetletjih so novi normanski vladarji, kot tudi Normani pred njimi in angleška reformacija po njih, ogromno ropali anglosaksonske cerkve, samostane in posesti razseljenega plemstva, večina preživelih pa je bila nekoč na celini. Anglosaksovski okus je nagrajeval svetlost in barvo, zato je pogosto potreben trud domišljije, da bi videli izkopane in obrabljene ostanke, ki so preživeli, kot so nekoč bili.