Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Zhongdu je služil kot glavno mesto Jin za več kot 60 let, do napada Mongolov
Leta 1214. Mongoli, plemensko nomadsko ljudstvo z mongolske planote in južne Sibirije, so pomagali Jurčenom v vojni proti Kitancem, vendar niso dobili obljubljene odškodnine. Leta 1211 so se Mongoli, ki jih je vodil Čingis Kan, maščevali Jinom, tako da so napadli severno Kitajsko. Do leta 1213 je obvladoval večino ozemlja Jinov severno od rumene reke, z izjemo prestolnice Zhongdu. Marca 1214 je ustanovil sedež v severnem predmestju Zhongduja in s bratom Hasarjem in tremi najstarejšimi sinovi, Jochijem, Chagataijem in Ögedeijem, začel obleževati mesto. Čeprav je bil dvor Jin oslabljen zaradi palače, je bilo mesto zaščiteno s tremi vrstami jarkov in 900 stolpi. Ko je v mongolskih vrstah izbruhnila bolezen, je Džingis Kan poslal muslimanskega odposlanca Ja'fara v mesto, da bi se pogajal, dvorec Džin pa se je strinjal s mirovno pogodbo, s katero je odstopil ozemlje in sprejel status vazala. Med zahtevami Džingis Kana je bila poroka z Jurčensko princeso. Princesa Qicheng, hči Wanyan Yongji, je bila imenovana za mongolskega poglavarja. V mongolski tabor so jo poslali skupaj s 100 stražarji, 500 služabniki in služabnicami, 3.000 vrvi tkanine in 3.000 konji. Qichengova princesa je postala ena od štirih glavnih žena Džingis-kana, ki je odpravil obleganje in se umaknil severno od prelaza Juyong.