Suleiman je postal pomemben monarh Evrope v 16. stoletju, ki je predsedoval vrhuncu ekonomske, vojaške in politične moči Osmanskega cesarstva. Sulejman je osebno vodil otomanske vojske pri osvajanju krščanskih utrdb Beograda in Rodosa ter večine Madžarske, preden so bili njegovi osvojitvi zaustavljeni v obleganju Dunaja.
Leta 1529. V spopadu s Safavidom je priključil velik del Bližnjega vzhoda in velika območja severne Afrike do zahodne Alžirije. Pod njegovo vladavino je osmanska flota prevladala morja od Sredozemskega do Rdečega morja in skozi Perzijski zaliv.