Stere je skupaj z drugimi sledilci Brătianuja (vključno z Garabetom Ibrăileanujem) začel kampanjo za razrešitev konzervativne vlade premierja Gheorgheja Grigorea Cantacuzina, v času, ko se je ta tudi soočal z disidenco Take Ionesca. To je sovpadlo z izbruhom kmečkega upora leta 1907.
, ki je uspelo zrušiti kabinet, potem ko se je Ionescu strinjal, da bo podprl vrnitev Dimitrieja Sturdze na oblast, kot sredstvo za zagotovitev odziva na težave. Kot mnogi drugi "velikodušni", je bil Stere vključen v novo administracijo in postal prefekt okrožja Iași; namesto da bi poklical romunsko vojsko, da bi pomirila območje, se je vmešaval v odnose med zemljani in kmeti, da bi zagotovil boljše pogoje za slednje, s čimer je povzročil zaskrbljenost v konzervativnem taboru. Čeprav v njegovi prefekturi ni bilo zabeleženih nasilnih maščevanj proti upornikom, je bila njegova povezanost z represivnim kabinetom predmet kritik številnih njegovih nekdanjih zaveznikov, predvsem Constantin Dobrogeanu-Gherea, Paul Bujor in Constantin Mille. Skupaj s svojim namestnikom prefekta Gheorghejem Gh. Mârzescu, Stere je aprila odstopil in ga je nadomestil Gheorghe Kernbach, ki se je pripravljal na volitve na zakonodajnih volitvah v tistem letu za 2. volilni zbor v Iašu; konec maja je osvojil sedež.