Napišite nadaljevanje tega odstavka - rojen v Teheranu mesec dni po državnem udaru
Odraščala je tam in delala kot pisateljica, urednica, prevajalka in raziskovalna knjižničarka do leta 1998. Ko je bila v Iranu, zaradi cenzure in vojne ni mogla objaviti nekaterih svojih del, je sestavila obsežno bibliografijo kratkih zgodb v perzijščini. Prevedla je tudi številna dela mednarodno znanih pisateljev, vključno z Juanom Rulfom in Arnoldom Hauserjem. Leta 1987 je za svoje prevode prejela nagrado Azijskega kulturnega centra za štipendijo UNESCO (Tokio), vendar ji je urad Harasat (izvedbena agencija) Ministrstva za visoko šolstvo prepovedal, da bi zapustila državo. Leto kasneje je dobila nagrado za najboljši prevod (Inštitut za intelektualni razvoj otrok in mladih odraslih, Teheran). Po prenehanju ognja leta 1988 je objavila svoj prvi roman Khaneh-ye abr-o-bad (Hiša oblaka in vetra); svojo prvo zbirko kratkih zgodb Pari Aftabi (Solneča vila); in še dve drugi fikcijski deli, Pomaranča in apno in Perzijski vrt. Pomaranča in lime je občudoval Svet za otroško knjigo (Tehran, 1993) in bil nominiran za <unk> Les prix graphiques <unk>, Octogonales du CIELJ (Mednarodni center za študije literature mladih, Pariz, 1994).