Napišite nadaljevanje za ta odstavek - Ko je "Qieyun" postal nacionalni standard v Tangovi dinastiji, je bilo več kopiratorjev vključenih v izdelavo rokopisov, da bi zadovoljili veliko povpraševanje po revizijah dela. Posebno cenjene so bile kopije Wáng Rénxūjeve izdaje, ki jo je v začetku 9. stoletja izdelala Wú Cǎiluán (), ženska, znana po svoji kaligrafiji. Eden od teh izvodov je pridobil cesar Huizong (1100<unk>1026), ki je bil tudi sam strastni kaligraf. V palačni knjižnici je ostal do leta 1926, ko je del knjižnice sledil svrgnjenemu cesarju Puyiju v Tianjin in nato v Changchun, glavno mesto marionetske države Mančukuo. Po japonski predaji leta 1945
Leta 1947 sta jo dva učenjakova odkrila na knjigarni v Liulichangu v Pekingu. Študije tega skoraj popolnega izvodca so objavili kitajski jezikoslovci Dong Tonghe (1948 in 1952) in Li Rong (1956).