Ponižanje Bannockburna in nezadovoljni pogoji iz angleškega vidika iz Edinburške in Northamptonove pogodbe iz leta 1328 (priznavanje popolnoma neodvisne Škotske) sta pripeljala do tega, da je mlad Anglež Edvard III. podprl trditve "izločenih" (tistih plemičev, ki so izgubili ozemlja na Škotskem) v njihovem poskusu, da na škotski prestol postavijo Edvarda Balliola. Naslednja druga vojna za škotsko neodvisnost
trajala od leta 1332 do 1357, ki je kljub temu, da je dvignila Edvardove kredibilnosti doma, končala z Davidom II. iz Škotske, ki je obdržal prestol neodvisne države. V tem obdobju so bile severne grofije napadene in doživele nekaj uničenja. Kot je navedeno zgoraj, je Carlisle leta 1346 Davidu II. plačal denar za zaščito, ko je bil na poti v bitko pri Neville's Cross (moški iz Cumberlanda so se tam borili na angleški strani).