Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Makedonija je bila regija, o kateri so se prepirali Grčija, Osmansko cesarstvo in Bolgarija (ustvarjena na Berlinskem kongresu). Na praznik preroka Elija (Bulg. "Ilinden"), Ilindska preobraženjska vstaja
, ki ga je sponzorirala Notranja makedonska revolucionarna organizacija, se je začela. Upor je propadel in turška maščevanje je bila huda, 2000 ljudi je bilo ubitih, vasi in hiše pa uničene. Po teh dogodkih je veliko Grkov zaskrbelo raven bolgarske dejavnosti v Makedoniji. Ustanovljeno je bilo "Ethniki Etairia" (Narodna družba), ki je poslala oborožene skupine Grkov ("makedonomakhoi"), tiho podprte s strani vlade v Atenah, ki je zagotovila finančno podporo prek svojih konzularnih agentov, kot je bil Ion Dragoumis, in usposabljanje vojaških svetovalcev, kot je bil Pavlos Melas. To je začelo, kar je v Grčiji znano kot "Makedonski boj", kjer so se Grki spopadli z bolgarsko "komitadjis", medtem ko sta se obe strani spopadli z osmansko vojsko in žandarmerijo. Odkupna dejanja so imela različne oblike, med njimi rop, požig in atentat. Zahodne sile so bile globoko zaskrbljene in so se odločile, da bodo posredovale. Končni načrt je bil upravna reorganizacija regije, ki bi omogočila etnično delitev. Tako je vsaka od zadevnih etničnih skupin skušala okrepiti svoj položaj, da bi ob morebitni delitvi pridobila čim več ozemlja. Uspehi in žrtve mladih častnikov, kot je bil Melas, so obnovili podobo dela vojske. Posledično je vmešavanje evropskih sil v notranje otomanske zadeve prispevalo k izbruhu revolucije mladih Turkov julija 1908, ki je končala grško-bolgarske spopade v Makedoniji.