Ferrisov vzpon v redovih mu je prinesel poveljevanje več manjših ladij v obdobju miru med koncem ameriške vojne za neodvisnost in izbruhom francoskih revolucionarnih vojn, vendar ni dosegel položaja polnega post-kapetana do začetka vojn s Francijo. Večino vojne je bil poveljnik ene same ladje, na različnih eklektičnih službah. Sledila so bolj aktivna in konvencionalna poveljstva, v 1801 pa je bil vključen v zajetje Goréeja. Ko se je vrnil iz tega zmagoslavja, je bil imenovan za poveljnika 74-topne flote in poslan z floto pod kontradmiralom sirom Jamesom Saumarezom, da je patruljiral francoska in španska pristanišča. Med opravljanjem te naloge je Saumarez odkril in napadel eskadrilo pod poveljstvom Charlesa-Alexandra Léona Duranda Linois. Ta akcija, Prva bitka pri Algeciras
Britanci so bili ovirani zaradi plitkih voda, lahkega vetra in prisotnosti sovražnikovih obalnih baterij. Hannibal se je naletila in je bila močno poškodovana, pri čemer je utrpela številne žrtve. Poskusi, da bi jo odnesli, so bili neuspešni, preostali člani flote pa ji niso mogli pomagati. V brezupnem položaju je bil Ferris prisiljen predati ladjo.