Napisati nadaljevanje za ta odstavek - 17. stoletje je prineslo vojske Švedov, Madžarov, Turkov, Rusov in Kozakov do svojih vrat. Leta 1648 je mesto oblegala vojska kozakov in krimskih Tatarjev. Ujeli so Visoki grad, umorili njegove branitelje, vendar mesta niso opustošili zaradi dejstva, da je vodja revolucije Bohdan Chmelnytskij sprejel odkupnino v višini 250.000 dukatov, kozaki pa so korakali proti severozahodu proti Zamoštu. To je bilo eno od dveh večjih mest na Poljskem, ki ni bilo zajeto med tako imenovanim "potopom".
Druga je bila Gdańsk (Danzig). Takrat je bil Lvov priča zgodovinski prizori, saj je tu kralj Jan II. Kazimir prisegel svojo slavno lvovsko prisego. 1. aprila 1656 je med sveto mašo v katedrali v Lvovu, ki jo je vodil papeški legat Pietro Vidoni, Janez Kazimir v veličastni in razvito slovesnosti zaupal Commonwealth pod zaščito Blažene Device Marije, ki jo je razglasil za "kraljico poljske krone in drugih njegovih držav". Prisegel je tudi, da bo "varoval ljudi Kraljestva pred kakršnokoli obremenitvijo in nepravičnim suženjstvom".