Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Vendar po burmanskem državnem udaru leta 1962
General Ne Win in državni program nacionalizacije, so življenjski pogoji nenadoma postali težki za vse priseljence. Leta 1962 je državni udar privedel do hitrega izhoda Južne Azije iz Burme in mnogi muslimani so se začeli vračati v Indijo in Pakistan. Z naraščajočo priljubljenostjo burmanskega nacionalnega gibanja po drugi svetovni vojni je v Burmi začelo rasti nasprotovanje prisotnosti priseljencev iz Južne Azije in muslimanov. Južnoazijski muslimani so izgubili možnosti, da bi bili enakopravni državljani in so se začeli odkrivati kot tuja manjšina v neodvisni Burmi. Spremenjajoče se sovražno vzdušje je sprožilo množični izhod južnih Azijcev, pakistanska skupnost pa se je znatno zmanjšala. Tisti muslimani pakistanskega porekla, ki so se odločili ostati, so bili soočeni z vse bolj nacionalističnim gibanjem Burme in so bili prisiljeni tiho asimilirati v burmansko družbo, namesto da bi lahko svobodno poudarili ločeno etnično identiteto.