Ko so se njegovi najboljši igralni dnevi približevali koncu, je Fairhurst še naprej velikodušno dajal svoj čas in denar za napredovanje škotskega šaha. Od leta 1956 je postal predsednik Škotskega šahovskega združenja (SCA) in ustvaril nove povezave z britansko šahovsko federacijo. Ob koncu dodeljenega mandata je prevzel nadzor nad SCA, se imenoval za predsednika in si pridržal pravico do izbire, kdo se mu bo pridružil v odboru. Za nekaj časa je bilo to izboljšanje v primerjavi z zamegljenim stanjem, ki ga je SCA prej prenašal. Kasneje pa je njegov vpliv postal prevladujoč in po polemiki o izbiri ekipe za olimpijsko igro v Luganu leta 1968
, kjer je poskušal blokirati vključitev igralca, je bil odpuščen in prosil, da imenuje naslednika.