Povzetek članka:  (CNN) Septembra 2002 je nekdanji izraelski premier Benjamin Netanjahu pred ameriškim kongresnim odborom dejal, da "v nobenem primeru ni nobenega dvoma", da je Irak pod Sadamom Huseinom razvijal jedrsko orožje na "prenosnih proizvodnih mestih množične smrti". Netanyahu je opozoril, da bo, ko bo Husein imel jedrsko orožje, "teroristična mreža imela jedrsko orožje", kar bo "zagrozilo varnost celotnega sveta". V tem tednu se je Netanjahu vrnil, tokrat kot predsednik vlade, da bi izrekel praktično enake trditve o Iranu. Ne samo ameriška obveščevalna skupnost se ni strinjala z oceno Netanyahua o iranskih jedrskih namenih, ampak tudi Izrael, glede na razkrite dokumente. Več kot 200 upokojenih varnostnikov je javno kritiziralo Netanjahuja kot nevarnost za varnost Izraela. Na žalost Netanjahujeva predstava krepi karikature, ki jih redno predlagajo ameriški in zalivski arabski strokovnjaki - karikature Irana kot ambicioznega hegemona na Bližnjem vzhodu, ki je odločen, da zruši sicer stabilen regionalni red. To je napačna perspektiva, ki dejansko škoduje ZDA. Po mnenju Netanjahuja bi morala Amerika le izboljšati odnose z Iranom, ki ustavi svojo regionalno "agresivnost", podporo "terorizmu" in "grožnjo, da uniči... Izrael. Z drugimi besedami, Amerika ne bi smela izboljšati odnosov z Iranom, katerega regionalni vpliv narašča. V resnici je vzpon Irana ne le normalen, temveč tudi bistven za bolj stabilno regijo. Ker jedrski pogovori s Teheranom vstopajo v odločilno fazo, je približevanje z resnično neodvisnim Iranom - ne z nominalno neodvisnim Iranom, katerega strateška usmeritev je podrejena ameriškim preferencam - ključnega pomena za zaustavitev upada ameriškega strateškega položaja. Washington je dolgo delal na utrjevanju visoko militariziranega, proameriškega bližnjevzhodnega reda. A ta prizadevanja, ki so jih izvajale demokratične in republikanske uprave in se okrepila po 11. septembru, so očitno propadla. Zato je Bližnji vzhod danes...
Bližnji vzhod je manj stabilen kot kdajkoli v sodobni zgodovini. Združene države potrebujejo konstruktivne vezi z vsemi večjimi regionalnimi državami, vključno z Iranom, pravi.