Po prvi svetovni vojni je Grčija poskušala nadaljevati širitev v Mali Aziji, regijo z velikim domačim grškim prebivalstvom v tistem času, vendar je bila poražena v grško-turški vojni 1919-1922, kar je prispevalo k množičnemu begu Grkov iz Male Azije. Ti dogodki so se prekrivali med grškim genocidom.
(1914<unk>1922), obdobje, v katerem so, po različnih virih, osmanski in turški uradniki prispevali k smrti več sto tisoč Grkov iz Male Azije, skupaj s podobnim številom Asircev in precej večjim številom Armencev. Grški izhod iz Male Azije je postal stalni in se je razširil v uradni izmenjavi prebivalstva med Grčijo in Turčijo. Izmenjava je bila del pogojev Lozanske pogodbe, ki je končala vojno.