Izpolnite naslednji stavek: Od leta 1768 do leta 1772 eden od voditeljev Barske konfederacije, ki jo nekateri štejejo za prvo poljsko vstajo. Ustanovili so ga poljski plemiči, ki so se upirali ruski
Krasiński je tudi kritiziral Sveti sedež zaradi tišine v zvezi z aretacijo več poljskih plemcev v tistem času, vključno z dvema škofoma (Kajetan Ignaty Sołtyk in Józef Andrzej Załuski). V Barski konfederaciji je postal njihov najpomembnejši diplomat, odgovoren za številne pogajanja in njihove odnose z tujimi silami. Oktobra 1768 je odpotoval v Pariz, kjer ga je sprejel francoski kralj Ludvik XV., ki je obljubil podporo zaveznicam. Leta 1769 je zagovarjal atentat na kralja Poniatowskega, pozneje istega leta je postal vodja konfederacijske vlade v Biali. Leta 1770 je odšel v Dresden, da bi dobil podporo Svetega rimskega cesarstva; pozneje istega leta se je srečal z Jožefom II., cesarjem Svetega rimskega cesarstva in od njega prejel ponudbo za pomoč. Prav tako ni podpiral izjave, da kralj Poniatowski ni zakoniti kralj Poljske, kljub temu pa je podprl Friderika Avgusta I. Saškega kot nasprotnega kandidata. Najverjetneje je bil eden od podpornikov ali celo vodja plana ugrabitve Poniatowskega, ki ga je leta 1771 izvedel Casimir Pulaski. Ta načrt je kljub temu spodletel, saj je Poniatowski ne le ušel, ampak je to dejanje povzročilo veliko polemike v Evropi in povzročilo izgubo velike mednarodne podpore za konfederante. Nazadnje je leta 1772 začel pogajanja s kraljem o predaji konfederatov; pozneje istega leta so ga sami ugrabili kozaki in začasno zaprli v Varšavi. Kljub temu je bil izpuščen, ko je prisegel zvestobo kralju in ponovno dobil svoja mesta v Poljsko-litvanski skupnosti.