Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Med 1934 West Coast obmorska stavka
, Bridges je bil vodja Mednarodnega združenja pristaniščnikov (ILA). Do leta 1937 je postal predsednik ločene, CIO-družbene mednarodne unije za dolge obale in skladišča (ILWU). Samo proces približevanja Bridgesa CIO in oblikovanja ILWU je bil dovolj, da je Bridges pristala na naslovnici revije "TIME" z dne 19. julija 1937. V naslovnici "CIO to Sea" je časopis TIME zapisal, da se je John L. Lewis, vodja združenih rudarskih delavcev in kongresa industrijskih organizacij, zaradi neuspeha manjše jeklarske stavke obrnil na pomorske sindikate, da bi mu pomagali zgraditi še vedno novega CIO. Začetno vodstvo CIO je vključevalo: Philipa Murrayja iz Organizacijskega odbora jeklarskih delavcev (SWOC); Sidneyja Hillmana iz združenih delavcev oblačil; Harveyja Fremmingja iz naftnih polj, plinov in rafinerijskih delavcev; in Charlesa P. Howarda iz tipografske zveze. Lewis je že zbral več voditeljev pomorskih sindikatov: Josepha Currana iz uporniških mornarjev vzhodne obale (National Maritime Union; kapitana E. T. Pinchina iz Masters, Mates &amp; Pilots of America; Vincenta Malona iz Marine Fireemen, Oilers, Watertenders &amp; Wipers Association; in predsednika Mervyn Rathborneja iz ameriških radijskih telegrafistov. Po poročanju "TIME", je Lewish želel, da Bridges, ki je bil takrat še predsednik Pacifiškega obalnega okrožja ILA, vodi pomorsko ramo CIO. "TIME" je Bridgesa opisal kot "pacifiškega strašila". Vendar pa je "TIME" tudi opozoril: "To je dejstvo, da čeprav Harry Bridges ni revolucionar, milijoni ljudi mislijo, da je" in navedel ta dejstvo kot potencialni problem za Lewisa in njegovo naklonjenost k privabljanju sindikatov, ki jih vodijo komunisti. Med Bridgesovimi sovražniki (torej Lewisovi problemi) je "TIME" kot glavnega omenil založnika Williama Randolpha Hearsta. Do julija 1939 je bil Bridges "direktor zahodne obale" CIO.