Ostal je v Franciji do umika okupacijske vojske leta 1818, in po službi kot pomočnik generalmajorja Sir Colquhouna Granta, ki je poveljeval v Dublinu od leta 1821 do 1823, je bil 4. septembra 1823 povišan v majorja v 75. pešpotniški polk, 29. oktobra 1825 pa je prevzel poveljstvo polka z činom podpolkovnika, namesto vojvode Cleveland. Leta 1833 je vodil polk na Rt. O izbruhu vojne Kaffir
Leta 1836 je general-polkovnik Sir Galbraith Cole, ki je bil takrat poveljnik na Rtu, izbral polkovnika Englandja za poveljnika vzhodne meje z začasnim činom brigadni general, in je služil v kampanjah leta 1836 in 1837 v tem rangu. Za svoje usluge je prejel medaljo in 28. junija 1838 je bil povišan v polkovnika.