Harding je govoril proti odločitvi Wilsona, da pošlje ameriške čete v Dominikansko republiko in na Haiti, in napadel demokratskega podpredsedničkega kandidata Franklina Roosevelta zaradi njegove vloge v
Haitijska intervencija. Ko je Harding prisegel, se je Hughes trudil izboljšati odnose z latinskoameriškimi državami, ki so bile previdne glede ameriške uporabe Monroejeve doktrine za utemeljitev intervencije; v času Hardingove inauguracije je imela ZDA tudi vojake na Kubi in v Nikaragvi. Vojaki, ki so bili na Kubi, da bi zaščitili ameriške interese, so bili umaknjeni leta 1921; ameriške sile so ostale v drugih treh državah skozi Hardingovo predsedovanje. Aprila 1921 je Harding dosegel ratifikacijo pogodbe Thomson-Urrutia s Kolumbijo, ki je tej državi dodelila 25 milijonov dolarjev kot poravnavo za ameriško-izzvano panamsko revolucijo leta 1903. Latinskoameriški narodi niso bili popolnoma zadovoljni, saj so se ZDA odrekle intervencionizmu, čeprav se je Hughes zavezal, da ga bo omejil na narode v bližini Panamskega kanala in da bo jasno povedal, kakšni so bili cilji ZDA.