Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Po uničenju templja ob koncu prve judovsko-rimske vojne
in preselitev večine preostalega judovskega prebivalstva v Judeji v Galilejo ob koncu upora Bar Kokhba, judovska tradicija v Talmudu in pesmi iz obdobja poročajo, da so potomci vsake duhovniške straže ustanovili ločeno stanovanjsko sedež v mestih in vaseh Galileje in ohranili ta stanovanjski vzorec vsaj več stoletij v pričakovanju obnove templja in ponovne uvedbe cikla duhovniških tečajev. Ta kohanična naseljevalna regija se je raztezala od doline Beit Netofa, skozi območje Nazareta do Arbela in okoli Tiberiade. V kasnejših letih je bil običaj, da se vsako šabato v sinagogih javno spominjajo na učne ure duhovnikov, kar je povečalo ugled duhovniške rodbine.