Njen talent za portretiranje se je kmalu pokazal in hitro je presegla Pfyfferjev atelje. Priložnost je prišla, ko se je njena sestra Johanna poročila s poslovnežem iz Berlina. Johanna in njen mož sta se strinjala, da bo tam živela z njima, in našla je mesto kot študentka v posebnem ženskem razredu, ki ga je vodil Karl Gussow. Leta 1882 je imela svojo prvo razstavo pri trgovcu z umetninami v Zürichu in je bila dobro sprejeta. Istega leta je sledila prijatelju v Pariz, kjer je našla službo v studiu Carolusa Durana in Jean-Jacquesa Hennerja. Do leta 1887 se je lahko preživljala s prodajo in provizijami in ni bila več odvisna od staršev. Sodelovala je na Salonu in osvojila srebrno medaljo na Univerzalni razstavi (1889). Svoje delo je razstavljala na
Ženska stavba na svetovni kolumbijski razstavi leta 1893 v Chicagu, Illinois.