Marzin je 25. junija prejel sporočilo, da je francoska vlada podpisala premirje z Nemčijo.
-Kaj? Darlan mu je naročil, da naj ladja ostane pod francoskim nadzorom in če se to izkaže za nemogoče, naj ladjo potopi ali pa skuša pobegniti v takrat nevtralne Združene države. Marzin se je odločil, da je zaradi grožnje britanskih vojaških ladij na tem območju najbolje poskusiti pobegniti v Casablanco in se tam pridružiti francoski floti, zato se je ob 14:30 "Richelieu" v družbi "Fleureta" odpravil. "Hermes" je dvignil sidro in začel slediti "Richelieuju" s torpednimi bombniki Fairey Swordfish na krovu, vendar je obalna artilerija trenirala svoje topove na ladji in prepričala poveljnika "Hermesa", da se vrne v pristanišče. "Dorsetshire" je kljub temu zasenčila "Richelieu", ko je bila na morju. Naslednje jutro mu je Darlan, ki se je bal, da bi Marzin skušal prebežiti na Slobodno francosko vojsko, ukazal, naj se vrne v Dakar. Marzin se je ubogal in vrnil ladje nazaj v pristanišče, vendar je na poti prejel spremenjene ukaze, ki so mu naročili, naj počaka nekaj severno od Zelenortskih otokov, da bi spremljal 1. divizijo oboroženih trgovskih križarjev v Dakar, saj so prevažali še en tovor zlatih rezerv iz francoske banke. "Richelieu" ni uspel vzpostaviti stika na predpisani točki srečanja, in ker se ni vkrcala v nobeno od svojih plovnih letal pred begom iz Bresta, ni mogla opraviti iskanja iz zraka. Marzin se je namesto tega vrnil v Dakar 28. junija; konvoj je prispel 4. julija, saj je bil precej zamujen.