Esfandyar Batmanghelidj je na forumu Evropa-Iran komentiral, da je za Khameneija brez primere, da se v odprtem pismu obrne na zahodno mladino, vendar pa je najbolj nenavadno, da govori proti dogmi v svojem pismu, ko pravi: "Ne vztrajam, da sprejmete moje branje ali katero koli drugo branje islama", medtem ko njegova država, Iran, ni znana po svobodi govora. Svoje pismo je objavil na Twitterju, spletni strani, ki je bila v Iranu blokirana po predsedniških volitvah leta 2009.
, ko so ljudje uporabljali spletno stran, da bi povečali svoje proteste. Zdi se, da se Khamenei sam zaveda protislovja, saj pismo piše s stališča učenjaka in ne voditelja. Po iranski revoluciji so bili "kulturni spopadi med reformisti in tradicionalisti" vedno resen problem v Iranu, skozi katerega je Khamenei pridobil izkušnje, da so intelektualci bolj sposobni reševati probleme kot voditelji. Iranski voditelj je potreboval velik preboj, da je spoznal, da konflikt med islamskim Iranom in Zahodom ni temeljni in neizogiben, ampak epistemološki in rešljiv.