Lozovski je služil v Rdeči armadi od sredine dvajsetih let prejšnjega stoletja, sprva kot nižji častnik in se boril v kitajsko-sovjetskem spopadu.
Leta 1929. V tridesetih letih prejšnjega stoletja je postal vojaški častnik in služil v bitkah pri Kalkin Golu. Po začetku operacije Barbarossa, nemške invazije na Sovjetsko zvezo, 22. junija 1941, je Lozovski postal načelnik štaba tankovske divizije, preden je sredi leta 1942 postal načelnik štaba 15. tankovskega korpusa. Po tem, ko je bil poveljnik korpusa ubit v tretji bitki pri Harkovu, je Lozovski začasno prevzel poveljstvo nad korpusu. Nadaljeval je služiti kot vodja osebja enote, ko je postala 7. stražni tančni korpus, leta 1944 pa je bil premeščen na isti položaj z 10. stražarskim tančnim korpusom. Po vojni je bil vodja oddelka v Glavnem direktoratu za osebje Ministrstva za obrambo Sovjetske zveze.