V letu 1912 je Vesto Slipher odkril, da je bila svetloba oddaljenih galaksij rdeče premaknjena, kar je bilo kasneje
razlagajo kot galaksije, ki se oddaljujejo od Zemlje. Leta 1922 je Alexander Friedmann uporabil Einsteinove enačbe polja, da je teoretično dokazal, da se vesolje širi. Leta 1927 je Georges Lemaître neodvisno dosegel podoben zaključek kot Friedmann na teoretični osnovi in tudi predstavil prvi opazovalni dokaz za linearni odnos med razdaljo do galaksij in njihovo recesijsko hitrostjo. Edwin Hubble je dve leti pozneje Lemaîtrejeve ugotovitve potrdil z opazovanjem. Če predpostavimo kozmološki princip, bi te ugotovitve pomenile, da se vse galaksije oddaljujejo drug od drugega.