Pogodba o prijateljstvu in zavezništvu (tradicionalno kitajsko: 中蘇友好同盟條約) je bila pogodba, ki sta jo 14. avgusta 1945 podpisali nacionalistična vlada Republike Kitajske in Sovjetska zveza. Sovjetske in mongolske čete so nato zasedle Notranje Mongolijo in Mandžurijo, potem ko so jo zavzele japonskim
Med drugo svetovno vojno. V izjavi v zvezi s pogodbo je Kitajska sprejela neodvisnost zunanje Mongolije v svojih prejšnjih mejah in zavrnila vse pan-mongolske namere okupatorjev, če bi se o tem vprašanju odvijal referendum in Sovjetska zveza prenehala pomagati kitajski komunistični stranki in nacionalni vojski Ili (ki sta se upirala v Xinjiangu). Obe narodi sta se strinjali tudi, da bosta skupaj nadzorovali kitajsko vzhodno železnico in omogočili njeno končno vrnitev v popolno kitajsko suverenost.