Italija je poskušala tudi legitimirati in pridobiti javno podporo za svojo vladavino nad Albanijo s podporo albanskemu iredentizmu, usmerjenemu proti pretežno albansko naseljenemu Kosovu v Kraljevini Jugoslaviji in Epiru v Grčiji, zlasti obmejnemu območju Chamerije, ki ga naseljuje Chamska albanska manjšina. Tako je fašistična italijanska publikacija z imenom "Geopolitica" trdila, da je prebivalstvo grške regije Epir-Acarnania pripadalo Albaniji, ker je bilo rasno dinarsko, in je oblikovalo "enoten geografski sistem" z jadranskim območjem. Kljub prizadevanjem italijanskega namestnika, Francesca Jacomonija, da bi sprožil upore in ustvaril peto kolono, in ugodnim poročilom, ki jih je poslal italijanskemu zunanjemu ministru grofu Cianu, so dogodki pokazali, da je bilo med Albanci malo navdušenja: po italijanski invaziji na Grčijo, ki je izbruhnila leta 1990, je bilo med Albanijo in Grčijo več kot pet tisoč ljudi, ki so bili prisiljeni vstopiti v Grčijo.
Večina Albancev je dezertirala ali prešla.