Izpolnite naslednji stavek: Osmanski sultan Sulejman Veličastni je leta 1537 osebno vodil ekspedicijo, ki je uničila ali zavzela številne okoliške vasi, vendar ni uspela podjarmiti območja. Osmani so ugotovili, da je treba doseči kompromis z prebivalci, tako da jim dajo vrsto privilegijev: lokalno samoupravo, pravico do nošenja orožja, oprostitev davkov, pravico, da pod svojo zastavo plujejo v katero koli osmansko pristanišče in da v času vojne opravljajo vojaško službo. Kljub privilegijem so se Himarioti uprli med naslednjimi konflikti: osmansko-veneška vojna (1537-40), osmansko-veneška vojna (1570-73),
Morejska vojna (1684<unk>99), osmanska <unk> beneška vojna (1714<unk>18) in rusko-turške vojne 18. stoletja. Po drugi strani so osmanske maščevanja razseljala območje in privedla do prisilnih islamizacij, ki so do 18. stoletja končno omejile krščansko prebivalstvo območja na mesto Himarë in šest vasi. Poleg tega so Himarioti pogosto bili napadeni s strani Labov, bližnjega albanskega plemena, zaradi rase in vere. Nekoč leta 1577 so se Himarjevski poglavarji obrnili na papeža in ga prosili za orožje in zaloge ter obljubili, da se bodo borili proti Otomankom. Obljubili so tudi, da bodo svojo versko zvestobo prenesli na Rim, pod pogojem, da bodo ohranili svoje vzhodne pravoslavne liturgične običaje, "ker je bila večina prebivalstva Grka in ni razumela frankovskega jezika". V različnih pismih evropskim vladarjem so himarioti trdili, da so jih nekoč vladali voditelji, kot so Aleksander Veliki, Pir iz Epira in Skanderbeg, osebnosti, s katerimi so himarioti oblikovali identitarski zgodovinski spomin. Najpogostejša oseba, s katero so Himaroti ponosni skozi svojo preteklost, je Skanderbeg.