Septembra 1944 so sovjetske čete napredovale v Jugoslavijo in prisilile nemške skupine E in F v Grčiji, Albaniji in Jugoslaviji, da se hitro umaknejo, da bi jih rešile od izolacije. Do tega trenutka so komunistični partizani pod vodstvom maršal Josip Broz Tito, ki je od leta 1941 vodil vse uspešnejšo gerilsko kampanjo proti okupaciji, nadzorovali velik del ozemlja Jugoslavije in se ukvarjali z odlašanjem prizadevanj proti nemškim silam na jugu. Na severu Srbije je sovjetska Rdeča armada z omejeno podporo bolgarskih sil 20. oktobra pomagala partizanom pri skupnem osvoboditvi glavnega mesta Beograda. Nekaj dni kasneje so Sovjeti začeli obsežen napad na nemško okupirano Madžarsko, ki je trajal do padca Budimpešte februarja 1945. V nasprotju z impresivnimi sovjetskimi zmagami na Balkanu, je grd finski upor
Sovjetska ofenziva na Karelijskem istmu je zavrnila sovjetsko okupacijo Finske in privedla do sovjetsko-finske premirje na relativno blagih pogojih, čeprav se je Finska morala boriti proti nekdanjemu zavezniku Nemčiji.