Po izpustitvi je Larma prizadeval za združevanje in politično organizacijo različnih etničnih skupin in plemen v Chittagong Hill Tracts. Na volitvah leta 1970 je bil izvoljen v provinčno skupščino Vzhodnega Pakistana kot neodvisni kandidat. Po
Po ustanovitvi Bangladeša je Larma zahteval priznanje pravic prebivalcev hribov in regionalno avtonomijo. Bil je edini predstavnik Chittagong Hill Tracts v prvem nacionalnem zakonodajnem organu. Nasprotoval je osnutku ustave Bangladeša, ki je uradno določil prvenstvo bengalske kulture in ni priznal ne-bengalskih etničnih skupin in plemenskih skupnosti, ki živijo v Bangladešu. Larmin zahtevek je zavrnil ustanovitelj države, šeik Mujibur Rahman, ki je dejal, da morajo plemenska ljudstva sprejeti bengalsko kulturo in identiteto ter grozil, da bodo Bengalci prisilno naselili v hribih ter lokalno prebivalstvo spremenili v manjšino v svoji provinci. Larma se je še naprej boril za pravice avtohtonih prebivalcev in je dejal: