Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Leta 1908 je bila ladja v reviji "The American Marine Engineer" omenjena kot najstarejša takrat obstoječa ladja s kovinsko lupino, ki je bila zaradi starosti ladje zanimiva za inženirje. Dva motorja sta bila nagnjena preprosta parna motorja z udarom, ki sta bila originalna in sta dobro delovala leta 1908. Prvi od treh sklopov kotlov je bil povratni tip dimne cevi, ki je trajal petdeset let, preden so ga končno nadomestili s tipom povratne cevi. Delovni tlak je bil nizek, dovolj za pogon motorjev pri 20 vrtljajih na minuto, s cevmi v strojnici iz debelega bakra, ki so se povezovali z medenimi vezmi. Ko je bila leta 1905 ladja končno zamenjana za električno, je bilo treba za dinamo zgraditi poseben motor, ki bi deloval z parom z nizkim tlakom. Par je bil uporabljen tudi v posebnem sistemu za odganjanje borderjev s vročo vodo neposredno iz kotla. Potrošnja premoga pred zadnjimi spremembami je znašala dve toni na uro, po spremembah pa le pol tone na uro. Ladja je nosila dve parni izstrelitvi. Ladja ni dosegla niti desetih vozlov, dokler ni bila poslana iz pristanišča v Clevelandu v Buffalo, da bi preprečila nemire zaradi atentata na predsednika Williama McKinleyja.
6. septembra 1901 je z varovalnimi mehanizmi dosegla skoraj štirinajst vozlov pri 30 vrtljajih na minuto.