Povzetek članka:  Zdravnikom je bilo povedano, da reševanje življenja prezgodnjih dojenčkov ni vedno najbolj prijazno ravnanje. Nova smernica pravi, da bi morali zdravstveni delavci skrbno preučiti, ali je medicinski poseg v najboljšem interesu otroka, in ga ne bi smeli izvajati "samo zato, ker je tehnologija na voljo". Zdravniki za otroško zdravje pravijo, da lahko nadaljevanje zdravljenja, da bi otroka ohranili pri življenju, včasih povzroči še večje trpljenje. Zdravniki bi morali skrbno razmisliti, ali je reševanje življenja prezgodnjih dojenčkov najbolj prijazen način ukrepanja, pravijo novi navodila Kraljeve pediatrične akademije in zdravstvenega centra za otroke (RCPCH). Royal College of Pediatrics and Child Health (RCPCH) je danes izdal nov okvir, ki zdravnikom svetuje, kako skrbeti za otroke in dojenčke z življenjsko omejevalnimi in življenjsko nevarnimi stanji. Zdravniki morajo primerjati koristi dolgotrajnega zdravljenja s trpljenjem, ki ga bo morda doživela mlada bolnica. Pravi, da bi morali imeti resno bolni otroci več besede pri odločanju, ali želijo še naprej prejemati zdravljenje, ki jih ohranja pri življenju. Posodobljene informacije navajajo tri vrste okoliščin, v katerih je mogoče razmisliti o omejitvi ali preklicu zdravljenja otrok in dojenčkov. To lahko storimo, ko je kakovost življenja omejena ali ko je količina življenja omejena. Zdravljenje se lahko tudi omeji ali prekine, če obstaja "odgovorna zavrnitev zdravljenja" - če starejši otrok z dolgotrajno izkušnjo bolezni večkrat soglaša s prekinitvijo zdravstvene oskrbe. Kraljevska akademija za pediatrijo in zdravje otrok (RCPCH) svetuje zdravnikom, kdaj zdraviti otroke in dojenčke z življenjsko nevarnimi boleznimi. Pravi, da se lahko zdravljenje omeji ali prekine, če: Na primer, otrok, ki je bil podvržen večkratnim ciklom kemoterapije ali je imel presaditev organov, "bo imel bolj utemeljeno mnenje o nadaljevanju zdravljenja kot odrasel, ki se s takšnim zdravljenjem srečuje prvič", piše v dokumentu. Dodaja pa, da otroci ne smejo...
Nova smernica je iz Kraljeve pediatrije in zdravstvenega varstva otrok. Svetuje, kdaj zdraviti otroke in dojenčke z življenjsko nevarnimi boleznimi. Pravi, da bi morali zdravniki tehtati koristi zdravljenja proti trpljenju otroka. Dodaja, da ni vedno dobro rešiti otroke in dojenčke brez kakovosti življenja. Priporoča, da se bolni otroci odločijo, ali bodo prenehali z oskrbo.