Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Prvo obdobje stagflacije se je začelo v sedemdesetih letih po katastrofalnem nasledstvu
Vzhodni Pakistan, ki mu je sledil poraz pred Indijo decembra 1971. Čeprav je vlada Zulfikarja Alija Bhutta poskusila končati to obdobje, ga je v osemdesetih letih končala vojaška vlada Zia-ul-Haq. Konec sovjetskega sodelovanja v Afganistanu in zmanjšanje pomoči ZDA je obnovilo drugo obdobje stagflacije v devetdesetih letih. V tem času sta Benazir Bhutto in Nawaz Sharif poskušali odpraviti stagflacijo, Nawaz Sharif pa je prvič izvajal gospodarsko liberalizacijo in privatizacijo hkrati, v devetdesetih letih. Drugo obdobje je nato končal Shaukat Aziz, ki je v 2000-ih izvajal veliko strožje davčne, denarne in finančne razvojne politike. Tretje obdobje se je po volitvah leta 2008 in širjenju militantnosti v zahodnem Pakistanu, ki je kasneje sledilo svetovni finančni krizi, ponovno vrnilo. Vodilni pakistanski ekonomisti, strokovnjaki, tehniki in finančni učenjaki niso prepričani, kaj povzroča stagflacijo v državi in mnogi pripisujejo to obdobje več dejavnikom, ki so lahko povzročili stagflacijo, vključno z vlogo države v vojni proti terorizmu, korupciji, strogi denarni politiki in več drugih dejavnikov.