Dinastija Qing (1644-1912) je vzpostavila svojo oblast nad Tibetom, potem ko je ekspedicijska sila Qing
Porazil je Džungare leta 1720 in trajal do padca dinastije Qing leta 1912. Čingovi cesarji so v Tibet postavili cesarske prebivalce, znane kot Ambani, ki so poveljevali več kot 2000 vojakom, ki so bili postavljeni v Lasi, in so poročali Lifan Juanu, vladni agenciji Činga, ki je v tem obdobju nadzorovala regijo. Vladarji mančujske dinastije Qing so večino svoje dinastije podpirali tibetanski budizem, zlasti sekto Gelug.