Napisati nadaljevanje za ta odstavek - V 1098, oboroženo romanje v Jeruzalem prešlo skozi Sirijo. Križar Balduin Boulonjski je po državnem udaru zamenjal grškega pravoslavnega vladarja Edesse, Bohemond iz Tarenta pa je ostal vladar v zavzetem mestu Antiohija. Leta 1099 je bil Jeruzalem zajet po obleganju. Sledila je ozemeljska konsolidacija, vključno z zavzemanjem Tripolisa. Največje ozemlje teh držav je pokrivalo obalna območja južne sodobne Turčije, Sirije, Libanona, Izraela in Palestine. Edesa je padla.
Turški vojskovodja leta 1144, drugi kraljestvi pa so obstajali vse do 13. stoletja, preden so padli v roke mameluškemu sultanatu v Egiptu. Antiohija je bila osvojena leta 1268 in Tripoli leta 1289. Ko je leta 1291 padlo glavno mesto Jeruzalemskega kraljestva, Acre, so bili zadnji ozemlji hitro izgubljeni, preživeli pa so pobegnili v Kraljevino Ciper (ustanovljeno po tretji križarski vojni).