Izpolnite naslednji stavek: Ko so voditelji UMNO-ja dosegli svoje začetne cilje, so se odločili, da se bodo bolj vključili v politični proces in ustanovili svojo organizacijo kot politično stranko za boj za neodvisnost. Hkrati se je Malajska komunistična stranka (MCP) odločila za sprožitev oboroženega upora proti temu, kar so gledali kot marionetsko državo Britancev, kar je kulminiralo v
Malajska izredna situacija, ki bo trajala do neodvisnosti. V uporu je bila jasna rasna delitev; nasprotovanje uporu je bilo skoraj v celoti malajsko, medtem ko so bili tisti, ki so se borili v komunističnih vrstah, skoraj vedno Kitajci. To je poslabšalo rasne napetosti, zaradi česar so Britanci svetovali Onnu Ja'afaru, naj sodeluje z drugimi voditelji malezijske skupnosti v korist malezijske politike. Po nekaterih neformalnih srečanjih med Onnom, Tan Cheng Lockom in E.E.C. Thuraisinghamom je bil ustanovljen Odbor za zvezo s skupnostmi (CLC). CLC je v naslednjih nekaj letih postal osrednja točka za najvišje vodstvo maleških politikov, ki so pripravljali predloge in kompromise o številnih vprašanjih, vključno z državljanstvom, izobraževanjem, demokracijo in reševanjem zastoja pri "ketuanan Melayu". Sčasoma je bilo odločeno, da se bo med Malajci in ne-Malajci sklopil "pogodba"; v zameno za odpoved "ketuanan Melayu" (imenovan kot posebni položaj Malajcev) bodo Malajci prejeli pomoč od ne-Malajcev pri zapiranju gospodarske vrzeli med revnimi in pretežno podeželski Malajci z bistveno boljšimi in mestnimi ne-Malajci. Thuraisingham je kasneje dejal: "To je res. Jaz in drugi smo verjeli, da bi zaostalim Malajcem morali dati boljši dogovor. Malajcem bi bilo treba pomagati, da dosežejo enakost z nemalajskimi, da bi oblikovali združeni malajski narod enakovrednih".