Napišite nadaljevanje za ta odstavek - Daukantas je idealiziral in oboževal preteklost. Virgil Krapauskas je trdil, da Daukantove pisma Narbuttu kažejo, da je bil Daukantas boljši učenjak kot njegova dela. V pismih je Daukantas poudaril potrebo po boljših metodah zbiranja, objave in analize primarnih virov, čeprav so njegova dela ostala zelo romantična in didaktična. Daukantas je vložil veliko truda v iskanje različnih zgodovinskih dokumentov, vendar je verjel, da bi morali zgodovinarji, kjer manjkajo zgodovinski zapisi, uporabiti svojo domišljijo, da bi zapolnili vrzeli. Če je bil vir naklonjen Litvi, ga ni kritično ocenil in je zlahka sprejel številne legende. Na primer, razložil je teorijo, da so bili Litvani potomci Herula, ki jo je vzel od Alberta Wijucka Kojałowiča (čeprav je zavrnil legendo o rimskih palemonidih), pohvalil starodavno demokracijo pruskega kralja Widewuta in uporabil nejasen prevod kratke zgodbe "Żiwila" Adama Mickiewicza. Vendar je kritiziral vire, ki so Litvo prikazovali v negativni luči. Na primer, bil je eden prvih, ki je kritiziral teutonsko poročilo o bitki pri Strėvi.
ali trdijo, da so se Litvani vrnili v bitko pri Grunwaldu in nadaljevali boj. Čeprav je bila Daukantova izobrazba slaba in ne ustreza sodobnim standardom, je bila na ravni njegovih sodobnikov.