Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Skupno pet divizij je bilo postavljenih kot del vse prostovoljcev Druge avstralske cesarske sile (2nd AIF), in to je oblikovalo večino avstralskih razporejenih kopenskih sil med vojno. Od teh so bile štiri pešadijske divizije - 6., 7., 8. in 9. - edine 2. divizije AIF, ki so bile v celoti oblikovane in so bile aktivne. Šesta je šla prva v boj, v prvi bitki pri Bardiji.
Januarja 1941 so se mu na Bližnjem vzhodu pridružile 7. in 9. divizije, ki so se borile v več akcijah v Severni Afriki, Grčiji, Siriji in Libanonu. Medtem ko je bila 8. divizija v začetku leta 1942 v boju proti Japoncem v Malaji v veliki meri uničena in nato ujeti v Singapurju in na otokih severno od Avstralije, so se druge tri divizije bojovale skozi celotno vojno, sčasoma pa so se vrnile s Bližnjega vzhoda in se borile proti Japoncem v Pacifiku med kampanjami na Novi Gvineji in Borneu. Prvotno je bilo načrtovano, da bo 1. oklepna divizija, opremljena z tanki, razporedila tudi na Bližnji vzhod, vendar so zaradi zaskrbljenosti zaradi japonskega napada ostali v Avstraliji za obrambo celine. Elementi divizije so na koncu delovali v Pacifiku proti Japoncem, vendar šele potem, ko so bili iz divizije preneseni v druge formacije, kot je 4. oklepna brigada. V pozni vojni je bilo načrtovano, da se v okviru 2. AIF oblikuje še ena pešadijska divizija kot prispevek Avstralije k predlagani invaziji na Japonsko. Ta formacija naj bi bila imenovana 10. divizija, ki je pred tem kratko obstajala kot formacija milice leta 1942 in naj bi bila oblikovana z uporabo prostovoljcev iz treh preostalih 2. pešadijskih divizij AIF, ki bi bile razdeljene, vendar se je vojna končala, preden je bila divizija ponovno ustanovljena.