Izpolnite naslednjo frazo: Ta masivna zasedba zemljišč v devetnajstem stoletju je kmalu sprožila vrsto kmečkih uporov po vsej Mehiki "od 1840-ih do
Mehiška revolucija leta 1910". Znanstvenik Florencia Mallon je predlagala, da so avtohtone skupnosti kot odgovor na to razvile "svoj priljubljen liberalizem, ki je priznaval komunalne institucije in lastnino ter definiral državljanstvo v smislu, da ni izključeval kulturno različnih skupin". V drugi polovici devetnajstega stoletja in v začetku dvajsetega stoletja so se z naraščajočim razvojem nacionalnega kapitalističnega gospodarstva in industrializacije "domorodne skupnosti prisiljene preseliti v mesta" in "velike kmetije". Zaradi tega so mnogi postali brez plemena, saj so "prijeli španščino kot svoj glavni jezik in opustili svoj tradicionalni občutek etnične identitete ter svojo zvestobo preusmerili v nacionalno identiteto, ki jo je oblikovala [mehiška] država". V tem procesu so "celotne [domorodne] skupnosti spremenile tudi svoj jezik in svojo etnično samoidentifikacijo, iz indijanskega v mestizo". To se odraža v statističnih podatkih tistega časa. Medtem ko so leta 1808 indijanci in mestizi predstavljali 60% in 23% prebivalstva, je bilo do leta 1885 to 38% in 43%, do leta 1921 pa 29% in 59%. Od leta 1808 do leta 1921 je po ocenah približno 3 milijone ljudi izkusilo to kulturno in etnično preobrazbo iz Indijancev v Mestizo, kar je bilo približno 1/3 ali 1/4 celotnega prebivalstva države v tistem času.