Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Jagdish C. Joshi, Hastinapur College, je opozoril, da je Pande opisal Champaran Satyagraha
kot naslednik gibanja Bijolia; je navedel, da voditelji kmečkih vstaj niso bili kmetje sami, temveč "zunanji" ljudje z "političnimi motivi"; in poudaril, da cilj gibanj ni bil boj in rušenje fevdalnega sistema, temveč "izravnava nekaterih njihovih pritožb". Po mnenju Joshija Pande ni predložil dokazov, da bi Mahatma Gandhi "vzel vzorec iz tega [bijolijskega gibanja]" in ni pokazal, "do kakšne mere je vodstvo lahko [seljansko] gibanju podelilo politično ideologijo". Po mnenju Horatio Freemana in Allena Isaacmana je Pande pokazal, da je Gandhi v satyagrahi uporabil isto "taktiko", ki so jo kmetje uporabljali v agrarnih gibanjih v Rajasthanu, ki so predhodili njegovo satyagraho. Freeman in Isaacmen sta ugotovila, da je on prikazal kmečko gibanje Rajasthana kot "konzervativno v svojih ciljih, ki delujejo v okviru kmečke moralne ekonomije, ki temelji na fevdalnem sistemu posestva zemlje". Joshi se je strinjal s Pandejevo analizo, da večina kmetov ni bila del gibanj, vendar je opazil, da ni preiskal razlogov za odsotnost drugih kmetov v gibanjih. Joshi je Pandejevo analizo, da "v Indiji, še posebej v Rajasthanu, [kmeti] verjamejo v demokratični socializem, ki je precej drugačen od ruskega ali kitajskega socializma"; da je "Indija tradicionalno demokratična država"; in da "kmeta Rajasthana ni bil suženj evropskega tipa", obravnaval kot trditve.