Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Lebeau ni želel ločitve Nizozemske in Belgije, vendar je bila njegova roka prisiljena z Avgustovo revolucijo
Od leta 1830. Njegovo rojstno okrožje ga je poslalo v narodni kongres, marca 1831 pa je postal minister za zunanje zadeve med začasno regencijo Érasma-Louisa Surleta de Chokierja. Z predlaganjem izvolitve Leopolda Saško-Koburškega za "kralja Belgijcev" je zagotovil dobrohotno stališče Združenega kraljestva, vendar je obnovitev dela vojvodstev Limburg in Luksemburg na Nizozemsko sprožila vroče nasprotovanje londonski pogodbi iz leta 1839, Lebeau pa je bil obtožen izdaje belgijskih interesov.