Izpolnite naslednji stavek: V času težav je Začasna IRA v svoji kampanji med letoma 1969 in 1997 obsežno uporabljala IED. Uporabili so morilce in daljinsko upravljane IED-e. Člani IRA so razvili in proti-razvili naprave in taktike. Bombe IRA so postale zelo sofisticirane, z napravami za preprečevanje ravnanja, kot so žični preklopnik za naklonjenje ali mikro preklopniki. Te naprave bi detonirale bombo, če bi jo premaknili na kakršenkoli način. Običajno je bila varnostna naprava, ki se je uporabljala, urni časovnik Memopark, ki je oborožil bombo do 60 minut po tem, ko je bila nameščena, tako da je dokončal električno vezje, ki je oskrbovalo z energijo napravo proti ravnanju. Odvisno od posamezne konstrukcije (npr. kovček s pastmi ali bomba v avtomobilu) je neodvisno električno vezje napajalo konvencionalni časovnik, nastavljen na predvideno zamudo, npr. 40 minut. Vendar pa je mogoče z nekaterimi elektronskimi zakasnitvami, ki so jih razvili tehniki IRA, natančno detonirati bombo tedne po tem, ko je bila skrita, kar se je zgodilo v
Bombni napad na hotel v Brightonu leta 1984. Sprva so bombe detonirali s časovnikom ali z navadno ukazno žico. Kasneje so lahko bombe detonirali z radijskim nadzorom. Sprva so za zaprtje električnega vezja in oskrbo detonatorja z energijo uporabljali preproste servo naprave iz radijsko krmiljenih letal. Po tem, ko so Britanci razvili jammerje, so tehniki IRA uvedli naprave, ki so zahtevale zaporedje pulziranih radijskih kod, da bi jih oborožili in detonirali. Težko jih je uničiti.