Hartmann je bil tudi član mlade komunistične uporniške skupine "Der Soldatenrat", poimenovane po tem, ki se je pojavila v Nemčiji po prejšnji "svetovni vojni". Drugi člani skupine so bili Leopoldine Kovarik in... Vsi bi bili, tako kot Hartmann, obsojeni na smrt in usmrčeni do konca vojne.
-Kaj? Skupina je imela svoj "podzemni" časopis, ki je bil namenjen spodbujanju vojaških pripornikov in drugih v vojski, da zapustijo nemško vojsko in se pridružijo sovjetski vojski. Hartmann je napisal pismo, ki ga je v nekaterih virih opisala kot brošuro, ki jo je naslovila na pripadnike vojske. Organizirala je obsežno proizvodnjo kopij in koordinirala njihovo distribucijo. Zgodnji poskusi, da bi razdelili pisma, so propadli, ko so jih blokirali. Izkazalo se je, da je bil ključ za odblokiranje poštne službe v tem, da je bilo mogoče vsakega posameznega vojaka prepoznati po njegovi edinstveni "vojniški poštni referenčni številki" ("Feldpostnummer"). V tem času je bil njen partner Rudolf Masl že v Norveški, saj je bil vpoklican v vojaško službo na prvi liniji. Uspel je pridobiti in posredovati potrebne osebne referenčne številke za več kot tisoč vojakov, ki so bili v službi. To je predal, ko je bil na dopustu na Dunaju jeseni/jeseni 1941.