Napisati nadaljevanje za ta odstavek - V noči med 7. in 8. decembrom 1940 je britanska zahodna puščavska enota pod poveljstvom generalmajorja Richarda O'Connorja, ki je sestavljena iz britanske 7. oklepne divizije in indijske 4. pešadijske divizije, ki jo je okrepila britanska 16. pešadijska brigada, napredovala na svoje začetne položaje za napad. Divzija "Catanzaro" je takrat stražila sektor Buqbuq, severno od 63-te pešadijske divizije Cirene pri Ābār Abū Safāfī (Sofafi), južno od 1. libijske divizije Sibelle pri Al Maktīlah (Maktila) in 2. libijske divizije Pescatori pri <unk>Alam aţ Ţummār (Tummar). Težki bombardamenti in britanski oklepni napad na <unk>Alam Rimth 9. decembra 1940 so prodrli v obrambo divizije "Catanzaro". Uničenje skupine Maletti v <unk>Alam Nibeiwi istega dne je poslabšalo tudi situacijo. Ker ni mogla upirati ali ustaviti napadov, se je "Catanzaro" povezala z drugimi italijanskimi enotami v Buqbuqu in vzdolž obalne železnice 10. decembra 1940, ki je pokrivala umik 4. divizije črnih majic "3 januarja" in štab za "libijski korpus" iz Sidi Barranija. Do 11. decembra je bil Buqbuq očiščen vseh nasprotnikov in veliko italijanskih mož in orožja je bilo ujetih. Preostanek divizije se je lahko ustavil pri Bir Tishdida, na vzhodnem obrobju Saluma, in zadrževal britansko napredovanje na račun večine preostalih italijanskih tankov. 13.-14. decembra 1940 se je divizija "Catanzaro" pod neusmiljenim pritiskom umaknila v Sallum, 15. decembra 1940 pa se je vrnila na obrambni obvod Bardie. Preostanek divizije je bil v bitki pri Bardiji popolnoma uničen.
do 5. januarja 1941.