Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Demokracija je bila v državi prekinjena po državnem udaru
Leta 1962. Nezanesljivost in kaos sta pripravila pot burmanski nacionalistični vladi, da je prevzela oblast. Od leta 1962 do 1988 je državo vodila burmanska socialistična programska stranka kot enopartijska država, ki jo je vodila burmanska pot do socializma. Novi burmanski voditelji so Burmo spremenili v socialistično republiko z izolacionizmom in burmansko nadvlado. Novi burmanski nacionalizem je postavil večino Bamarov v ospredje in razveljavil združitev, ki je bila uvedena s sporazumom Pin-Lone. Poleg tega je vse večjo zaničevanje še povečalo prisilno sožitje med pripadniki različnih religij. V preteklosti so bile Bamarske kraljestva skoraj izključno budistične. Večina etničnih skupin v državah Shan, Kayin, Kayar in Chin je prakticirala lastne različice animizma, medtem ko so ljudje islamske vere živeli skupaj z budisti v državi Arakan (zdaj Rakhine). Aneksija vseh raznolikih skupin v britansko Indijo je poglobila versko polarizacijo. Premikanje ljudi čez mejo, ki ga je povzročila kolonizacija, je v mešanico dodalo veliko skupino hindujcev. Trdna kampanja spreobrnjenja katoliških kristjanov in njihovo tekmovanje z metodističnimi kolonialisti so dodatno razdelili manjšinske skupine, kot sta Karen in Kachin, znotraj sebe. Kolonialna odhoda je sprožila sovraštvo, ki se je med seboj povečevalo. Smrt Aung San in naslednja vodstva so zagotovila trajne konflikte med vsako kulturno in versko skupino. Toda vstaja leta 1988 so utrdila družbene, politične in državljanske nemire, ki od takrat težijo državi.