Markov se je 16. decembra 1770 vpisal v permski pešadijski polk in 29. novembra 1772 postal praporščak. 29. junija 1788 je bil povišan v drugega majorja in sodeloval v rusko-turški vojni, kjer je služil pod Aleksandrom Suvorovom, ki je 13. oktobra poveljeval 2. liniji pri Kinburnu. Zlati križ in red svetega Jurija (4. razred) je dobil med obleganjem Očakova 11. aprila 1792, ko je bil ranjen v glavo. Po okrevanju je leta 1792 postal prvi major v Apšeronskem pešskem polku, ki je služil v poljski kampanji.
1792-1794 in videl akcijo na Gorodische, Dubenky in Praga. Leta 1796 je sodeloval v perzijski ekspediciji. 15. aprila 1798 je bil povišan v polkovnika, 27. avgusta 1798 pa je dobil poveljstvo Tifliskega mušketirskega polka. 7. oktobra 1798 je bil povišan v generalmajorja, 8. decembra pa je bil imenovan za poveljnika Muromanskega pešadijskega polka.