Izpolnite naslednjo frazo: Ob izbruhu francoske revolucije so bile švicarske enote, kot vsaj nominalni tujci, še vedno obravnavane kot bolj zanesljive od svojih francoskih kolegov v času državljanskih nemirov. V skladu s tem so švicarski polki tvorili pomemben delež kraljevih enot, ki jih je Ludvik XVI. pozval v Pariz v začetku julija 1789. Oddelek švicarskih granaterjev iz polka Salis-Samade je bil poslan, da bi okrepil garnizon zapora Bastille, malo preden je bil
Obkoljena od množice. Švicarske in druge kraljeve čete so se nato umaknile v svoje mejne posadke. V naslednjih letih se je Ernestov polk soočil s številnimi spopadi z lokalnimi državljani, ki so leta 1791 dosegli vrhunec v dvodnevni bitki z Marseillesko milico. Ta znak naraščajočega ljudskega nezadovoljstva proti Švicarjem je povzročil, da je kanton Bern odpoklical razorožen polk. Še en švicarski polk, Chateauvieux, je igral pomembno vlogo v Nancyski aferi (upor) leta 1790 in 23 njegovih vojakov je bilo po sojenju njihovih lastnih švicarskih častnikov usmrčenih. Švicarska garda pa je ostala zvesta in je bila 10. avgusta 1792 poklana, ko je množica napadla palačo Tuileries, čeprav je Ludvik XVI. že zapustil stavbo. Enajst švicarskih polkov linijske pešstva je bilo razpuščenih na podlagi odloka, ki ga je francoska skupščina sprejela 20. avgusta 1792. Več kot tri tisoč švicarskih vojakov je bilo posamezno prenesenih v francoske enote in so še naprej služili. Vendar pa se je veliko navadnih delavcev vrnilo v Švico, kjer je bilo treba sprejeti ukrepe, da bi jim zagotovili olajšanje in ponovno vključitev v podeželsko družbo, iz katere je večina prišla.