Povzetek članka:  Ne bi smelo delovati. Toda kitajski Veliki požarni zid -- ogromen internetni nadzor in sistem nadzora vsebine -- je bil v mnogih pogledih neprimerljiv uspeh. Kitajska ima internetna podjetja v vrednosti milijard dolarjev in več spletnih uporabnikov kot je prebivalstvo Združenih držav - vse to, medtem ko je še vedno sposobna blokirati informacije, za katere meni, da so v nasprotju z njenimi interesi. Nekateri se bojijo, da bo model postal globalni. "Če sediš v Pekingu, kje je težava?" vpraša Bill Bishop, kitajski opazovalec in avtor Sinocism China newsletter v najnovejši epizodi "O Kitajski". "Še vedno ste na oblasti, imate 650 milijonov internetnih uporabnikov, vsak dan na internet teče milijarde dolarjev ekonomske vrednosti, internet ste uporabili za povečanje preglednosti vlade, vlagatelji nas imajo radi in ne morejo dovolj denarja vrniti našim podjetjem, ki imajo več kot pol triliona dolarjev tržne kapitalizacije", pravi Bishop. Kmalu po tem, ko je Kitajska na koncu osemdesetih let prejšnjega stoletja vstopila na internet, je položila temelje Velikega požarnega zidu, vendar so kritikovi trdili, da internet s kitajskimi značilnostmi sploh ne bi bil internet. Med medijsko turnejo v Pekingu leta 1999 je ustanovitelj MIT Media Lab in tehnološki strokovnjak Nicholas Negroponte izjavil, da je za vsako uspešno internetno industrijo potrebno "zdravo nespoštovanje avtoritete". Leto pozneje je takratni ameriški predsednik Bill Clinton napovedal, da se bo "svoboda širila po mobilnih telefonih in kabelskih modemih" in da bo vsak poskus nadzora interneta na Kitajskem "takšen, kot če bi želeo skušali pritiščiti na steno". No, ljudje, zdaj je 2015 in Kitajska je naredila nemogoče. Zagrabil je žele. Kitajska je dokazala, da lahko ima svoj veliki požarni zid in uživa tudi v veliki blaginji. Lokman Tsui, dodirni profesor na kitajski univerzi v Hong Kongu in nekdanji vodja za svobodo izražanja pri Googlu v azijsko-pacifiški regiji, pravi, da je večina Kitajcev zadovoljna s status quo. "Njihovo življenje se je opazno izboljšalo", pravi. "Model je deloval do zdaj. "
Kitajski "Veliki požarni zid" je ogromen nadzor nad internetom in sistem za nadzor vsebine. Kritičarji so rekli, da bo to potlačilo posel, toda zdaj so kitajska internetna podjetja vredna milijarde. Amnesty International se boji, da Kitajska izvozi svoj model v Egipt in Rusijo.