Sovjetski nadzor nad vzhodnim blokom je bil prvič preizkušen z državnim udarom v Čehoslovaški leta 1948 in razdelitvijo Tita-Stalina glede vodstva Ljudske zvezne republike Jugoslavije, kitajske komunistične revolucije (1949) in kitajske udeležbe v korejski vojni. Po Stalinovi smrti leta 1953 se je korejska vojna končala na Ženevski konferenci leta 1954. V Evropi je proti-sovjetsko čustvo sprožilo vzpon v Vzhodni Nemčiji leta 1953
-Kaj? Razpad vzhodnega bloka se pogosto pripisuje anti-staljinističnemu govoru Nikite Hruščova "O kultu osebnosti in njegovih posledicah" leta 1956. Ta govor je bil dejavnik v madžarski revoluciji leta 1956, ki jo je Sovjetska zveza potlačila. Sino-sovjetska delitev je Severni Koreji in Severnemu Vietnamu dala več neodvisnosti od obeh in olajšala albansko-sovjetsko delitev. Kubanska raketna kriza je preprečila, da bi se kubanska revolucija odvrnila od ZDA, vendar je Fidel Castro postal vse bolj neodvisen od sovjetskega vpliva, zlasti med kubansko intervencijo v Angoli leta 1975. Leta 1975 je komunistična zmaga v nekdanji francoski Indokini po koncu vietnamske vojne vzpostavila novo zaupanje v vzhodni blok, ki ga je leta 1968 sovjetski voditelj Leonid Brežnjev napadel na Češkoslovaško, da bi zatiral praško pomlad. To je privedlo do umika Ljudske republike Albanije iz Varšavskega pakta, ki se je kratko usklajevala s Kitajsko Mao Ce Dunga, dokler ni prišlo do sino-albanske razcepe.