Po zaključku šolanja je bil 1. septembra 1911 povišan v artilerijskega poročnika. Mesec dni kasneje je bil dodeljen Dunajskemu poljnemu artilerijskemu regimentu. V prvi balkanski vojni je imel enak čin poročnika kot v drugi balkanski vojni. V prvi svetovni vojni je bil poveljnik druge baterije prve divizije v Dunajskem artilerijskem polku, ki je bil del prve armade pod poveljstvom generala Petra Bojovića in generala Živojina Mišića. Po koncu
Med bitko pri Kolubari 28. februarja 1915 je bil povišan v čin kapitana topništva (drugega razreda) in prenesen na poveljnika baterije kot pomoč črnogorski vojski. Isti čin je imel v bitki pri Mojkovcu med umikom proti Škodri. V Škodri so ga 9. januarja 1916 ujeli in odpeljali v taborišče Grednig, kjer je ostal do konca prve svetovne vojne.