Po nizu spopadov se je 5. novembra 1620 Friderik umaknil proti Pragi in cesarske čete so mu sledile. 7. novembra so se čehenske sile odločile za boj pri Beli gori.
Ravno zunaj Prage. Dan pred tem je kralj Friderik z jahalnim konjem spregovoril s vojaki. Nato je hitel v Prago, da bi se obrnil na boemska pleme, da bi zbrali denar za njegove čete in sprejeli odposlance angleškega kralja. Vendar je bilo prepozno. Ko se je Frederik 8. novembra 1620 želel vrniti k svojim vojakom, so ga pred praškimi vrati srečali bežeči vojaki njegove vojske in njegov kancler Anhalt, ki so ga obvestili o nesreči: češka vojska je bila tistega jutra v bitki za Belo goro poražena.