Izpolnite naslednji stavek: Poleg tega je običajno, da oborožene sile civilizirane države izdajo svojim silam podrobna navodila o tem, kaj je in kaj ni dovoljeno po njihovem vojaškem kodeksu. Ti so pripravljeni tako, da vključujejo vse mednarodne pogodbene obveznosti in običajne vojne zakone. Na primer, ob sojenju Otta Skorzenyja je njegova obramba deloma temeljila na poljskem priročniku, ki ga je 1. oktobra 1940 objavil vojaški oddelek Združenih držav Amerike, in na "priročniku ameriških vojakov". Če član oboroženih sil krši svoj vojaški kodeks, lahko pričakujejo, da se bodo soočili z vojaškim sodiščem. Ko so člani zavezniških oboroženih sil prekršili svoje vojaške kodekse, so jih lahko sodili, kot na primer masakr v Dachauju ali sojenja za masakr v Biscariju. Brezpogojna predaja sil osi je bila nenavadna in je vodila neposredno do ustanovitve mednarodnih sodišč. Običajno se mednarodne vojne končajo pogojno in obravnavanje domnevnih vojnih zločincev je del mirovne pogodbe. V večini primerov so tisti, ki niso vojni ujetniki, sojeni po lastnem pravosodnem sistemu, če so osumljeni vojnih zločinov, kot se je zgodilo ob koncu vojne, ko so bili vojni ujetniki v prisotnosti na oboroženih območjih.
Drugi svetovni vojni na Finskem, kjer je zavezniška nadzorna komisija predložila seznam dogodkov vojnih zločinov in zločinov proti miru, preiskava in sodba o teh primerih pa sta bila prepuščena finskim sodiščem v skladu s finskim pravom. Vendar pa je bilo treba za te primere uvesti "ex post facto" zakon, saj finski kazenski zakon ne vsebuje pojma odgovornosti za politiko, ki je povzročila vojno. Z omejevanjem mednarodnega sodišča na sojenje domnevnih vojnih zločinov Osi so zavezniki delovali v okviru običajnega mednarodnega prava.