Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Leta 1815 je bila rusko-nemška legija vključena v prusko vojsko in Clausewitz je ponovno vstopil v prusko službo kot polkovnik. Kmalu je bil imenovan za načelnika III. korpusa Johanna von Thielmanna. V tej vlogi je služil v bitki pri Lignyju in bitki pri Wavru.
Med kampanjo Waterloo leta 1815. Vojska, ki jo je osebno vodil Napoleon, je 16. junija 1815 porazila Prusce pri Lignyju (južno od Mont-Saint-Jean in vasi Waterloo), vendar so se v dobrem redu umaknili. Napoleonovo neuspeh pri uničevanju pruskih sil je pripeljal do njegovega poraza nekaj dni kasneje v bitki pri Waterlooju (18. junij 1815), ko so pruske sile pozno popoldne prispele na njegovo desno krilo, da bi podprle anglo-holandsko-belgijske sile, ki so pritiskale na njegovo fronto. Napoleon je prepričal svoje enote, da so poljske sive uniforme tiste, ki so jih nosili granadisti maršala Grouchyja. Clausewitzova enota se je močno premagala pri Wavru (18-19 junija 1815), kar je preprečilo, da bi velike okrepitve dosegle Napoleona pri Waterlooju. Po vojni je bil Clausewitz direktor "Kriegsakademie", kjer je služil do leta 1830. Tistega leta se je vrnil v vojsko. Kmalu zatem je izbruh več revolucij po Evropi in kriza na Poljskem privedli do druge velike vojne v Evropi. Clausewitz je bil imenovan za načelnika štaba edine vojske, ki jo je Prusija lahko mobilizirala v tej izredni situaciji, ki je bila poslana na poljsko mejo. Njegov poveljnik Gneisenau je umrl zaradi kolere (avgust 1831) in Clausewitz je prevzel poveljstvo nad prizadevanji pruske vojske za izgradnjo stavbe za zadrževanje velike epidemije kolere (prvič se je kolera pojavila v sodobni Evropi, kar je povzročilo paniko po celini). Clausewitz je kmalu zatem, 17. novembra 1831, umrl zaradi iste bolezni.