Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Belisarius ponovno zajel Leptis Magna v imenu Rima deset let kasneje, in v 534 CE, je uničil
Kraljestvo Vandalcev. Leptis je postal provincialno glavno mesto Vzhodnega rimskega cesarstva (glej Bizantinsko cesarstvo), vendar se ni nikoli opomogel od uničenja, ki so ga povzročili Berberi. To je bilo mesto masakra berberskih poglavarjev plemenske konfederacije Leuathae s strani rimskih oblasti leta 543 n. št. Zgodovinar Theodore Mommsen je zapisal, da je bilo mesto pod bizantinsko vladavino popolnoma krščansko. V desetletju 565-578 n. št. so krščanski misijonarji iz Leptis Magne celo začeli ponovno se preseliti med amazigijskimi plemeni na jug do Fezzana v libijski puščavi in spreobrnili Garamante. Vendar pa se je upad mesta - povezan celo z puščavljanjem Sahare - nadaljeval, čeprav so bile zgrajene nove cerkve, in do časa arabskega osvajanja Tripolitanije v 650-ih letih je bilo mesto skoraj zapuščeno, razen za bizantinsko garnizonsko silo.