Radikalizirani zaradi nedavnih dogodkov reformatorji, ki so bili še vedno na območju Commonwealth in v izgnanstvu, so kmalu začeli pripravljati nacionalno vstajo. Tadeusz Kościuszko je bil izbran za vodjo; priljubljeni general je prišel iz tujine in 24. marca 1794 je v Krakovu razglasil narodno vstajo
Pod njegovim poveljstvom. Kościuszko je osvobodil in v svojo vojsko vpisal veliko kmetov, vendar se je trdo borena vstaja, močno podprta tudi z mestnimi plebejskimi množicami, izkazala za nesposobno, da bi ustvarila potrebno zunanjo sodelovanje in pomoč. Končala je z zatiranjem s strani sil Rusije in Prusije, Varšava pa je bila zajeta novembra. Tretjo in zadnjo delitev skupnosti so ponovno izvedle vse tri delilne sile, leta 1795 pa je Poljsko-Litovska skupnost dejansko prenehala obstajati.