Kraljestvo Ayutthaya se je pojavilo iz mandle mestnih držav v dolnji dolini Chao Phraya v poznem štirinajstem stoletju med upadom Kmerskega cesarstva. Po stoletju ozemeljskih širitev je bila Ayutthaya centralizirana in postala glavna sila v jugovzhodni Aziji. Ayutthaya se je soočila z invazijami burmanske dinastije Toungoo, kar je sprožilo večstoletno rivalstvo med dvema regionalnima silama, kar je povzročilo prvi padec Ayutthaye.
Leta 1569. Vendar je Naresuan (1590 <unk> 1605) Ayutthayo osvobodil iz kratke burmanske vladavine in Ayutthayo vojaško razširil. Do leta 1600 so vazali kraljestva vključevali nekaj mestnih držav na Malajskem polotoku, Sukhothai, Lan Na in dele Burme in Kambodže, čeprav se je obseg nadzora Ayutthaye nad sosednjimi državami sčasoma spreminjal. V 16. in 17. stoletju se je Ayutthaya pojavila kot središče mednarodne trgovine in njene kulture so cvetele. Vladanje Naraija (1657-1688) je bilo opisano kot "zlata doba" siamske kulture in je bilo znano po zgodovinskih stikih med siamskim dvorom in Evropejci, predvsem siamsko diplomatsko misijo na dvoru francoskega kralja Ludvika XIV. leta 1686.