Povzetek članka:  Anjali Damania pravi, da bi morali voditelji prevzeti pobudo za spremembo AAP, ne pa samo blogati ali se pritoževati. Pisma admiralov L. Ramdas in Prashant Bhushan sta tista, ki sta pomembna in vprašanja, ki sta jih izpostavila, bi morala biti obravnavana. Moj ugovor je, da namesto da samo postavljamo vprašanja, bi morali ljudje prispevati k stranki tako, da delajo zanjo. Težave je treba rešiti in jih bomo. Stranka ne bo potrebovala več kot mesec dni, da vse uredi. Ko že govorimo o sredstvih, bi rekel, da naj stroški in računi pridejo v pisarno. V enem letu smo se borili na treh volitvah, kar je preveč za vsako majhno stranko. Vsako vprašanje je pomembno za stranko. Edini problem je, da tega ne bi smeli doseči preko medijev, temveč z notranjimi pogovori. Mayank Gandhi bi moral zahtevati, da se posnetki in zapisniki objavijo na sestanku, ki se ga je udeležil. Kaj pomeni preprosto postavljanje vprašanj? Vsak vodja mora razmisliti o tem. Če prostovoljca kaznujejo, ko gre narobe, bi morali biti odgovorni tudi voditelji. Nacionalni izvršni odbor stranke je bil poklican samo zato, da bi se soočil s težavami. Postavljena vprašanja so pomembna in ljudje bi morali prevzeti odgovornost za popravljanje sistema in ne samo postavljati vprašanj ali pisati bloge. Prepričan sem, da je Prashantji zelo spoštljiva oseba. Ko je izrekel te izjave, se je moje spoštovanje (za njega) nekoliko zmanjšalo. Definitivno bi ga rad videl kot vodjo stranke. Ne pričakujemo, da bo naredil napako. Ni govora o njegovi marginalizaciji. Vsi bi ga morali podpirati za večjo in boljšo vlogo. Ankit Lal, Ashutosh in Khetan se morajo iskreno opravičiti za to, kar so storili. Moramo jih dvigniti. Vsak prostovoljec želi preglednost pri računih, izbiri kandidatov in drugih odločitvah. Šest mesecev smo imeli po volitvah za Lok Sabho. Zakaj tisti, ki postavljajo vprašanja, takrat niso pomagali oblikovati teh mehanizmov? Sistem taborišč je napačen in če obstaja, ga je treba razbiti. Nočem...
Pisatelj je vodja AAP iz Maharashtre (kot je povedal Jugal R. Purohit)