Napisati nadaljevanje tega odstavka - Drugi križarski pohod je bil imenovan po padcu Edesse
Zengija leta 1144. Leta 1147 sta vojska, ki sta jo vodila Konrad III. iz Nemčije in Ludvik VII. iz Francije, začela svoja ločena potovanja proti vzhodu; po prehodu skozi Konstantinopel je Konrad utrpel težek poraz v Anatoliji in se umaknil, da bi se srečal z Ludvijem v Nikeji. Konrad je nato preživel zimo v Konstantinoplu, medtem ko je Ludvik nadaljeval proti jugu do sredozemske obale, ki so ga na poti nadlegovali Turki, in končno pluje do Antiohije, ki jo je takrat vladal Raymond iz Poitiers, stric njegove žene Eleanor iz Akvitanije. Konrad je aprila prispel v Akro, Ludvik pa je iz Antiohije odpotoval proti jugu. Jeruzalemski plemiči so pozdravljali prihod evropskih vojakov in napovedali so, da se bo v Akri sestal svet; kot pravi Viljem Tirski, "so skupaj z plemiči kraljestva, ki so imeli natančno znanje o zadevah in krajih, skrbno premislili, kateri načrt je najprimernejši".