Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Za razliko od britanskih letalskih prevoznikov, katerih letalsko gorivo je bilo shranjeno v ločenih cilindrih ali kofer-oporih, obkroženih z morsko vodo, so imeli vsi predvojni japonski letalski prevozniki svoje rezervoarje za letalsko gorivo, ki so bili integrirani s trupom ladje in "Shōkaku" ni bila izjema. Nevarnosti, ki jih je to predstavljalo, pa niso bile očitne, dokler vojna izkušnja ni pokazala, da so bile te pogosto nagnjene k razpadanju in puščanju, saj so bili udarci in obremenitve udarcev ali skorajda udarcev na trup nosilke neizogibno preneseni in absorbirani v rezervoarje za gorivo. Po debaklu na Midwayi
Sredi leta 1942 so prazne zračne prostore okrog rezervoarjev za letalsko gorivo "Shōkaku", ki so običajno polni inertnega ogljikovega dioksida, namesto tega napolnili z betonom, da bi jih zaščitili pred morebitnimi poškodbami. Toda to ni pomagalo preprečiti širjenja hlapnih hlapov na hangarske krove v primeru, da bi prišlo do poškodb, kar je bilo še posebej dokazano, ko jo je "Cavalla" torpedirala in potopila. "Shōkaku" je običajno shranil 150.000 galon avgaza za operativno uporabo.