Po izbruhu vojne se je Haberer, ki je študirala umetnost in filozofijo v Bordeauxu, pridružila odporu, kjer je spoznala svojega bodočega moža, Luciena Hamelina. Postala je bolj aktivna, ko je videla
Vel' d'Hiv Roundup leta 1942, in začela varovati Žide v svojem domu. Skupaj z Lucienom so jo avgusta 1943 aretirali, vendar se je sprva izognila izgonu, ker je bila noseča. Lucien je bil poslan v koncentracijsko taborišče Buchenwald, ona pa je bila v zaporu La Roquette. Tam je začela pisati in risati, njena tema pa je bilo vsakodnevno življenje zapornic. Prav tako je vodila dnevnik, v katerem je zapisala njihove izkušnje. Aprila 1944 je v pariški bolnišnici rodila sina. S pomočjo Michèle Noyer je z otrokom pobegnila in se skrila v domu medicinske sestre blizu Clairaca v njeni domači regiji.