Izobražen v pravu in usposobljen kot pravnik iz Združenega kraljestva, je pridobil ugled in mednarodno slavo, ko je predsedoval komisiji za preiskavo vojne z Indijo, ki je vodila osvoboditev
Vzhodni Pakistan in dajejo vpogledna priporočila za preprečitev prihodnje oborožene tuje intervencije. Poleg tega je Rehman služil kot profesor prava na fakulteti Univerze v Karačiju in kot podpredsednik Univerze v Daki, medtem ko je ostal aktiven pri spodbujanju pismenosti po vsej državi. Po neodvisnosti Bangladeša je Rehmanova družina obdržala pakistansko državljanstvo, njegov sin pa je bil glavni sodnik višjega sodišča v Islamabadu.