Napisati nadaljevanje za ta odstavek - V obdobju drugega templja so odnosi med Judi in Samarijanci ostali napeti. Leta 120 pr. n. št. je hasmonejski kralj Johanan Hyrcanos I. uničil samarijski tempelj na gori Gerizim, zaradi zamere med obema skupinama zaradi nesoglasja, ali je bila gora Moria v Jeruzalemu ali gora Gerizim v Šekemu dejansko mesto Aqedah in izbrano mesto za sveti tempelj, vir prepira, ki je rasel, odkar sta se dve hiši nekdanje združene monarhije prvič razdelili leta 930 pr. n. št. in ki je končno eksplodirala v vojno. 190 let po uničenju samarijskega templja in okolice Šehema je rimski general in bodoči cesar Vespasijan začel vojaško kampanjo, da bi premagal judovsko upor
66 n. št., kar je privedlo do uničenja judovskega templja v Jeruzalemu leta 70 n. št. s strani njegovega sina Tita in poznejšega izgnanstva Judov iz Judeje in Galileje leta 135 n. št. po uporu Bar Kochba.