Po bitki z Britanci pri Monsu in Le Cateu.
Leta 1863 je prva armada zasledovala Lanrezacovo francosko peto armado med velikim umikom. Vendar pa je trideset milj od Pariza in v pričakovanju srečanja s francosko peto armado (ki jo je poveljeval Lanrezac), previdni Bülow ustavil napredovanje svoje druge armade in ukazal neposredno podporo Klucka. Kluck je bil nedavno postavljen pod Bülovovo poveljstvo, ko je bil ta imenovan za poveljnika nemške desnice. Kluck je proti tem ukazu protestiral Bülovu in Moltkeju, saj je raje premaknil mimo levega krila Lanrezaca, vendar je bil zavrnjen in dobil ukaz, naj podpira Bülovov napad na Lanrezac. Do takrat je agresiven Kluck napredoval s svojo prvo armado precej južno od položaja von Bülowa do 13 milj severno od Pariza. 30. avgusta se je Kluck odločil, da svoje kolone premakne na vzhod od Pariza in v celoti zavrne Schlieffenov načrt. Čeprav je bil razočaran zaradi Bülovove previdnosti, je 31. avgusta Kluck obrnil svojo vojsko na jugovzhod, da bi podprl drugo armado. Tako je Kluck ustvaril 30 miljno vrzel v nemški liniji, ki se je raztezala proti Bülovovi ustavili drugi armadi. Ključno je bilo, da je ta poteza razkrila Kluckovo desno krilo v smeri Pariza, kjer je bila razporejena nova Šesta armada generala Michela-Josepha Maunouryja. Francoski so o Kluckovi spremembi smeri izvedeli 3. septembra, zahvaljujoč poročilom iz zavezniških letal, kar je bilo neodvisno potrjeno z radio presluški. Naslednji dogodki so bili ključni za prihodnji potek vojne.