Indijska nacionalna vojska (INA; "Azad Hind Fauj" ; "lit. ": Svobodna indijska vojska) je bila oborožena sila, ki so jo 1. septembra 1942 v jugovzhodni Aziji med drugo svetovno vojno ustanovili indijski kolaboranti in cesarska Japonska. Njen cilj je bil zagotoviti indijsko neodvisnost od britanske vladavine. Boril se je ob japonskih vojakih v drugi svetovni vojni v jugovzhodni Aziji. Vojska je bila prvič ustanovljena leta 1942 pod vodstvom Raša Beharija Boza, s strani indijskih vojnih ujetnikov britansko-indijske vojske, ki jih je Japonska ujela v malajski kampanji in v Singapurju. Ta prva INA se je razpadla in je bila razpuščena decembra istega leta po razhajanjih med vodstvom INA in japonsko vojsko zaradi vloge v japonski vojni v Aziji. Rash Behari Bose je INA predal Subhas Chandra Boseju. Pod vodstvom Subhasa Chandra Bosa je bil obnovljen po njegovem prihodu v jugovzhodno Azijo leta 1943. Vojska je bila razglašena za vojsko Bosejeve "Arzi Hukumat-e-Azad Hind" (Začasna vlada svobodne Indije). Netaji Subhas Chandra Bose je imenoval brigade/regimente INA po Gandiju, Nehruju, Maulana Azadu in samem sebi. Tam je bil tudi samo ženski polk, imenovan po Rani iz Jhanshi, Lakshmibai. Pod Bosejevim vodstvom je INA privabila bivše zapornike in na tisoče civilnih prostovoljcev iz indijskega prebivalstva v Maleziji (danes Malezija) in Burmi. Ta druga INA se je skupaj z japonsko cesarsko vojsko borila proti britanskim in državnim silam v bitkah v Burmi: pri Imphalu in Kohimi.
, in kasneje proti zavezniško povračilo Burme.