Povzetek članka:  London (CNN) Ultra-radikalna stran Tunisa se je vrnila, da bi ugriznila vlado, ki je nastala iz najbolj uspešnega poskusa ustavne reforme, ki se je pojavila po arabskih revolucijah leta 2011. V sredo je bil napad na muzej Bardo v Tunisu zelo predvidljiv, iz tega, kar tunisansko notranje ministrstvo imenuje nasilno ultra-radikalno islamistično okrajno skupino, ki so jo varnostne službe prisilile v podzemlje, vendar niso uničile. Džihadistične skupine, ki predstavljajo na tisoče aktivnih borcev doma in v tujini, grozijo z maščevanjem na zunanje usmerjeno, naložbeno prijazno večino v Tuniziji. Napad sta izvedla dva strelca, ki sta jih podpirala vsaj dva pomagača. To bi lahko spodkopalo prizadevanja za oživitev turistične industrije, ki ustvarja delovna mesta v Tuniziji, in odvrnilo druge obiskovalce, ki veliko porabijo. To bo verjetno pripeljalo Tunižane, ki so pokazali modro nagnjenost k združitvi v največjih stiskah kljub očitni želji po političnih prepirih, da bodo podprli močan odziv izvoljenega predsednika Bejija Caida Essebsija. Napad se je pridružil globalni narativi, po kateri islamski revolucionarji - ki vse bolj letijo pod zastavo tako imenovane Islamske države (ISIS) - predstavljajo eksistencialno krizo zmernim državam, pogosto zahodnim zaveznikom, v arabskem svetu. Tunizija je edina država, ki je izstopila iz revolucije arabske pomladi z nedotaknjenim političnim procesom. Sedanji predsednik, Essebsi, ki je bil izvoljen novembra 2014, in njegova vladajoča koalicija sta plod dolgega ustavnega procesa. V štirih burnih letih so močno tekmovali z opozicijskimi strankami, ki jih vodi "zmerna islamska" Ennahda, ki je zastopana v vladi in parlamentu, vendar so pokazali tudi sposobnost sodelovanja z njimi. Islamisti zelo drugačne barve so odgovorni za napad na Bardo. Lokalne salafistične skupine (od katerih je najbolj znana Ansar Al-Sharia) kot tudi večnacionalne enote, vključno z ISIS, so bile najbolj učinkovite pri rekrutiranju nezadovoljnih mladih Tunisanov v revnejših...
Jon Marks: Ultra-radikalna fringe je že prej ogrozila liberalno večino v Tuniziji. Večina Tunižancev bo verjetno podprla močan odziv predsednika, piše. Napadi opozarjajo, da je prehod Tunisa k demokraciji "krhki", pravi Marks.