Taffarel je za Brazilijo debitiral 7. julija 1988 na australijskem Bicentenary Gold Cupu, kjer je igral vse štiri tekme in zadal dva gola, ko je njegova ekipa zmagala na turnirju. Bil je tudi v cilju za
Naslednje leto je osvojil Copa América, ki jo je zmagala tudi Brazilija (v svoji desetletni mednarodni karieri se je udeležil petih izdaj tega turnirja, drugič je osvojil naslov leta 1997 in leta 1991 in 1995 pobral medalje za drugo mesto). Na poletnih olimpijskih igrah leta 1988 v Seulu je osvojil srebrno medaljo, saj je v polfinalu turnirja proti Zahodni Nemčiji prihranil tri penalizacije: eno v pravilnem času in dve v uspešnem streljanju Brazilije. Bil je tudi član brazilske ekipe, ki je sodelovala na svetovnem prvenstvu FIFA 1990 v Italiji, kjer je bila Brazilija izločena v osminčnem krogu po porazu 1:0 pred tekmeci in branilcem Argentino, pri čemer je Taffarel v celotnem turnirju zadal le dva gola.