Izpolnite naslednjo frazo: Na olimpijskih igrah v Londonu je Fraser-Pryce zmagala na 100 m in v polfinalu v 11,00 s in 10,85 s. Do finala je prišla kot druga najhitrejša kvalifikacijska tekmovalka za Carmelito Jeter, ki je tekla 10,83 sekunde v vsakem od svojih krogov. V
V finalu na 100 m je bila Fraser-Pryce najhitrejša iz blokov, Jeter pa ji je sledil zelo blizu, in se je na koncu nagnila na ciljno črto za ozko zmago, da bi obvarovala svoj naslov. Njen čas 10,75 s je bil drugi najhitrejši v olimpijski zgodovini v tistem času, medtem ko je bila tekma sama najhitrejša olimpijska 100 m finala, kjer je šest žensk pod 11 sekund. Jeter je osvojil srebro s najboljšim časom 10.78 s, kar je najhitrejši čas za drugo mesto v olimpijski zgodovini, Campbell-Brown pa je osvojil bronast medaljo s časom 10.81 s. S svojo zmago se je Fraser-Pryce pridružila Američanom Wyomiji Tyus (1964, 1968) in Gail Devers (1992, 1996) kot edine ženske, ki so obvarovale olimpijski naslov na 100 m. Nekaj dni pozneje je v finalu na 200 m Fraser-Pryce znižala svoj osebni rekord na 22,09 s. Ni pa uspela prehiteti Allyson Felix iz ZDA, ki je zlata osvojila s časom 21,88 sek. Fraser-Pryce je kasneje osvojila drugo srebrno medaljo v štafeti 4 × 100 m, skupaj s Campbell-Brown, Sherone Simpson in Kerron Stewart. Njihov končni čas 41,41 sekunde je bil nov rekord Jamajke, vendar precej za svetovnim rekordom Združenih držav Amerike 40,82 sekunde.