Po vrnitvi v redno službo na zahodni obali januarja 1959 se je ameriška mornarica odločila, da bo nosilko uporabljala izključno za boj proti podmornicam. 30. junija 1959 je postala letalonosilka za podporo protiponornim bojom (CVS-20). Carrier Anti-Submarine Air Group 59 (CVSG-59) je bil dodeljen Benningtonu do njene razgradnje. Med svojo četrto misijo na Daljnem vzhodu, ki je potekala med oktobrom 1960 in majem 1961, je kriza v Laosu
izbruhnil. Spet si je prislužila medaljo vojaških ekspedicij. Za zadnjo napotitev v tem obdobju je bila značilna vrnitev k bolj običajnemu delu, usposabljanju in pristaniškim obiskom.