Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Lewald je bil rojen leta 1860; njegova teta je bila judovska romanopisec Fanny Lewald. Lewald je leta 1885 postal javni uslužbenec v Prusiji in leta 1903 delal kot komisar rajha. V tej vlogi se je Lewald udeležil svetovne razstave leta 1904
(ki je potekal skupaj z olimpijskimi igrami), kjer se ni strinjal z cesarjem Viljemom II. glede tega, ali bi moral biti Nemški olimpijski športni zveza, katerega je bil predsednik, politično neodvisen. Po tem, ko je Berlin osvojil pravico do prireditve poletnih olimpijskih iger 1916 (ki so bile pozneje preklicane zaradi izbruha prve svetovne vojne), je Lewald spodbudil nemško cesarstvo, naj vlaga v igre, trdijoč, da je primerljivo s svetovno trgovinsko razstavo. Do konca prve svetovne vojne je bil Lewald tako dobro povezan kot najvišji državni uslužbenec cesarske Nemčije, da je osebno napisal govor o abdikaciji zadnje cesarske vlade. V času Kappovega državnega udara je bil Lewald vršilac dolžnosti vodje vlade, saj so vsi ministri zapustili Berlin. Odklonil je, da bi bil pod grožnjo orožja prisiljen zagotoviti vladna sredstva za uporniško vojsko. Lewald, konzervativ, je imel vse več težav s socialdemokratičnimi vladami in se je sčasoma leta 1923 upokojil iz državne službe, vendar je ostal na več kot desetih častnih položajih, npr. odgovoren za nemško mednarodno izmenjavo študentov, v upravnem odboru več pomembnih muzejev in nacionalnega olimpijskega odbora; bil je poddržavnik državnega sekretarja. Leta 1935 je Lewald predlagal, naj Pierre de Coubertin dobi Nobelovo nagrado.