Napisati nadaljevanje za ta odstavek - Njegov prvi del poezije, 1902 "Albastru", je prejel Bene Merenti red od vladajoče hiše Hohenzollern. Njegove naslednje knjige so bile "La arme" (1913), "Balade" (1915), "Patria" (1924), "Poezii alese" (1924), "Tinereță" (1924), "Logodnica lui Vifor" (1935) in "Sonete" (1938). Njegova žena je umrla leta 1940, zaradi česar je skoraj prenehal pisati. Leta 1942 so ob 70. rojstnem dnevu Tutoveana priredili praznovanje z izdajo revije "Păstorul Tutovei", ki mu je bila posvečena. Konec leta 1943, med drugo svetovno vojno, je začasno iskal zatočišče v hiši svojega sina v Bukarešti, vendar je zaradi zavezniških bombardiranj ostal predvsem na okolici.
-Kaj? Novi komunistični režim je leta 1948 njegovo delo uvrstil na črno listo. Naslednje leto se je poročil z učiteljico romunskega jezika, ki je bila bolj zaskrbljena za partijsko politiko kot za njegovo skrb, Tutoveanu pa ji je posvetil eno pesem. V zadnjih letih življenja je raje preživljal čas v svojem vrtu. Leta 1972 je bil praznovan njegov 100. rojstni dan. Osnovna šola v Bârladu nosi njegovo ime od leta 1995.