Izpolnite naslednjo frazo: Kot frontman skupine Smiths je Morrissey, ki ga opisujejo kot "srečnega, mehko govorečega, brezbrižnega in oblečenega v očala", podvrgel številne norme, ki so bile povezane s pop in rock glasbo. Estetska preprostost skupine je bila odziv na presežek, ki so ga poosebljali novi romantiki, in medtem ko je Morrissey sprejel androgeni videz, kot so bili novi romantiki ali prejšnji glam rokerji, je bil njegov veliko bolj subtilen in podcenjen. Po besedah nekega komentatorja "je bil knjižničar; na odru je nosil očala NHS in slušne aparate; bil je celibatar. Najhujše od vsega je bilo, da je bil iskren", njegova glasba pa je bila "tako opita melanholija, tako nevarno premišljena, tako zapeljivo smešna, da je poslušalce... pritegnila v odnos z njim in njegovo glasbo namesto s svetom". Julian Stringer je v akademskem članku o skupini Smiths označil kot "eno od najbolj odkrito političnih skupin v Veliki Britaniji", medtem ko jih je Andrew Warns v svoji študiji njihovega dela označil za "najbolj antikapitalistične skupine". Morrissey je bil še posebej glasen pri kritici takratne premierke Margaret Thatcher; po oktobrski
Pri bombnem napadu na hotel v Brightonu je dejal, da je "edina žalost" v tem, da je Thatcherjeva preživela. Leta 1988 je izjavil, da 28. člen "obsega Thatcherjevo naravo in njeno povsem naravno sovraštvo".