Coolidgejeva administracija bi videla nadaljevanje okupacije Nikaragve in Haitija.
, in konec okupacije Dominikanske republike leta 1924 kot posledica sporazumov o umiku, dokončanih med Hardingovo administracijo. Leta 1925 je Coolidge ukazal umik marincev, ki so bili v Nikaragvi, po stališču stabilnosti po splošnih volitvah leta 1924, vendar jih je ponovno razporedil tam januarja 1927 po neuspešnih poskusih, da bi mirno rešili hitro poslabšanje politične stabilnosti in preprečili naslednjo ustavno vojno; Henry L. Stimson je kasneje poslal Coolidge, da bi posredoval v mirovnem sporazumu, ki bi končal državljansko vojno in podaljšal ameriško vojaško prisotnost v Nikaragvi po Coolidgeovem mandatu.