Ko je kralj zavaroval vzhodno fronto, se je lahko osredotočil na obnovo baltskih območij, ki jih je njegov oče izgubil Švedski. Vladislav IV. je hotel izkoristiti švedski poraz pri Nördlingenu
in se boril za ozemlja in za svoje švedske dinastične trditve. Poljaki so sumili v njegove načrte in vojne priprave, kralj pa je lahko nadaljeval le s pogajanji, kjer je njegova nedolžnost, da bi se odpovedal dinastičnim zahtevkom, oslabila položaj Commonwealtha. V skladu s Stuhmsdorfsko pogodbo iz leta 1635 so Švedi evakuirali mesta in pristanišča Kraljeve Prusije, kar je pomenilo vrnitev kronske posesti na spodnji Vistili in prenehali pobirati carinske dajatve. Švedska je obdržala večino Livonije, medtem ko je Rzeczpospolita obdržala Kurlandijo, ki je, ko je prevzela oskrbo litovske baltske trgovine, vstopila v obdobje blaginje.