Stotzas je služil kot telesni stražar generala Martinusa v vojski pod Belisariusom, ki je osvojil
Vandalsko kraljestvo v Afriki leta 533/534. Leta 536 je v bizantinski vojski v Afriki izbruhnila vojna upor proti njenemu voditelju Salomonu. Uporniki so izbrali Stotza za vodjo in si prizadevali izgnati cesarske lojaliste in ustanoviti Afriko kot ločeno državo, ki jo bodo sami vodili. Stotzas je z vojsko 8.000 mož, ki so se ji pridružili vsaj tisoč preživelih vandalcev in nekaj ubežnih sužnjev, pohodil proti glavnemu mestu, Kartagini. Oblegal je mesto, ki se je skoraj predalo, ko je Belisarij nenadoma prispel iz Sicilije. Stotzas je opustošil obleganje in se umaknil v Membreso, kjer je Belisarij premagal njegovo vojsko. Uporniki so pobegnili v Numidijo, kjer je Stotzas prepričal večino bizantinske garnizije, naj se mu pridruži, potem ko je umoril njihove častnike; po mnenju zgodovinarja Prokopija sta v tem trenutku dve tretjini bizantinske vojske v Afriki prešla v tabor upornikov.