Dale Earnhardt je bil vodja na 130. krogu, ko je Wally Dallenbach Jr. prehitel 4. zavoj. Sterling Marlin in Michael Waltrip sta se postavila za njim, ko pa se je Marlin umaknil, ga je Waltrip označil in ga poslal v vrtoglavico. Marlin se je dvignil, ko ga je zavil Joe Ruttman, ki je prihajal v boks, da bi se upokojil zaradi okvare motorja. 5 krogov po ponovnem zagonu, sta se Rick Wilson in Bobby Hamilton trkala na zadnjem delu. Približujejo se 50 krogov do konca, 1991 Daytona 500 zmagovalec Ernie Irvan je bil obrnjen v steno izhajajoč iz zavoja 2, izločanje možnega zmagovalca. Prva velika nesreča se je zgodila, ko se je Dale Earnhardt dotaknil dirke Indianapolis 500 leta 1992.
Zmagovalec Al Unser Jr. (tekmoval je v svoji edini dirki Winston Cup Series). Njegov Chevrolet s številko 46 se je zaletel v 90 Bobbyja Hillina mlajšega, ki se je vrnil v pot Kyleja Pettyja. Oba sta imela vročo verbalno izmenjavo, Hillin je Pettyju rekel, da nima zavor, vendar sta bila oba žrtev okoliščin. 31 krogov do konca, Derrike Cope in Waltrip se je dotaknil v drugi zavoj. Waltrip se je preoblikoval v šampiona Winstonovega pokala Rustyja Wallacea iz leta 1989 in ga poslal v grozljivo serijo prevrtenj in prevrtenj na travi. Nekaj več kot minuto kasneje, je Ken Squier poročal, da je Wallace prišel po radiu do vodje ekipe Buddyja Parrota in rekel, "V redu sem".