Udviklingen af stor kapacitet, sejldrevne skibe med kanoner førte til en hurtig ekspansion af de europæiske flåder, især de spanske og portugisiske flåder, der dominerede i det 16. og tidlige 17. århundrede, og hjalp med at fremdrive opdagelses- og kolonialperioden. Den engelske flådes afvisning af den spanske Armada i 1588 revolutionerede søkrigskunsten ved succesen med en kun-våben-strategi og forårsagede en stor overhaul af den spanske flåde, delvist langs engelske linjer, hvilket resulterede i endnu større dominans af spanierne. Fra begyndelsen af det 17. århundrede kannibaliserede hollænderne det portugisiske imperium i øst, og med den enorme rigdom de opnåede, udfordrede de det spanske overherredømme på havet. Fra 1620'erne var hollandske plyndrere alvorligt besværlige for den spanske skibsfart, og efter en række kampe, der gik begge veje, brød den hollandske flåde endelig den lange dominans af den spanske flåde i slaget ved Downs.
(1639). England opstod som en stor flådemagt i midten af det 17. århundrede i den første anglo-hollandske krig med en teknisk sejr. Successive afgørende nederlandske sejre i den anden og tredje anglo-nederlandske krig bekræftede den nederlandske beherskelse af havene i den hollandske gyldne tidsalder, finansieret af udvidelsen af det hollandske imperium. Den franske flåde vandt nogle vigtige sejre i slutningen af det 17. århundrede, men et fokus på landstyrker førte til den franske flådes relative forsømmelse, hvilket tillod Royal Navy at fremstå med en stadigt voksende fordel i størrelse og kvalitet, især i taktik og erfaring fra 1695. Som et svar på den voksende flåde indflydelse af portugisiske flåder, kriger kongen af Marathas, Shivaji lagde grundlaget for Maratha flåden i 1654.