Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Udviklingen af 747SP udsprang af en fælles anmodning mellem Pan American World Airways og Iran Air, der ledte efter et passagerfly med høj kapacitet med tilstrækkelig rækkevidde til at dække Pan Ams New York-Middle Eastern-ruter og Iran Airs planlagte Teheran-New York-rute. Teheran-New York-ruten var, da den blev lanceret, den længste non-stop kommercielle flyvning i verden. 747SP er 14,73 m kortere end 747-100. Fuselagesektioner blev fjernet for og bag på vingen, og midterdelen af fuselaget blev omdesignet til at passe til parringsfuselagesektioner. SP's klappere brugte en forenklet enkelt-slotted konfiguration. I forhold til tidligere varianter havde 747SP en aftagning af den øverste del af skroget i empenningen, et dobbelt-hænget roret og længere vertikale og horisontale stabilisatorer. Power blev leveret af Pratt & Whitney JT9D-7 ((A/F/J/FW) eller Rolls-Royce RB211-524 motorer. 747SP blev tildelt et supplerende certifikat den 4. februar 1976 og trådte i tjeneste med lancering kunder Pan Am og Iran Air samme år. Flyet blev valgt af luftfartsselskaber, der ønskede at betjene større lufthavne med korte landingsbaner. I alt 45 747SP'er blev bygget, med den 44. 747SP leveret den 30. august 1982. I 1987 åbnede Boeing 747SP-produktionslinjen igen efter fem år for at bygge en sidste 747SP til en ordre fra regeringen i De Forenede Arabiske Emirater. Ud over at blive brugt af flyselskaber, blev en 747SP modificeret til NASA/German Aerospace Center SOFIA eksperimentet. Iran Air er den sidste civile operatør af denne type; den sidste 747-SP (EP-IAC) skulle udgå i juni 2016.  Spørgsmål: Hvilke to flyselskaber anmodede om 747SP?
Pan American World Airways og Iran Air