Hoggan hævdede, at Storbritannien var skyldig i aggression mod det tyske folk. Desuden beskyldte Hoggan den polske regering for at engagere sig i, hvad han kaldte en afskyelig forfølgelse af sin tyske minoritet, og hævdede, at den polske regerings politik over for den etniske tyske minoritet var langt værre end nazistregimets politik over for det jødiske mindretal. Desuden anklagede Hoggan, at alle de tyske antisemitiske love blev tvunget på tyskerne af antisemitisme i Polen, da de tyske antisemitiske love efter Hoggans mening var det eneste, der forhindrede hele den jødiske befolkning i Polen i at immigrere til "Reich". Hoggan retfærdiggjorde den enorme bøde på en milliard "Reich"-mark, der blev pålagt hele det jødiske samfund i Tyskland efter 1938.
Kristallnacht" pogrom som en rimelig foranstaltning til at forhindre, hvad han kaldte "jødisk profiterende" på bekostning af tyske forsikringsselskaber og hævdede, at ingen jøder blev dræbt i "Kristallnacht" (i virkeligheden døde 91 tyske jøder). Et særligt område af kontroversen centreret omkring Hoggans påstand om, at situationen for det tyske jødedom før Anden Verdenskrig var yderst gunstig for det jødiske samfund i Tyskland, og at ingen af de forskellige antisemitiske love og foranstaltninger fra nazisterne havde nogen skadelige virkninger på tyske jøder.