Udfyld følgende sætning: 2. bataljon vendte tilbage til Storbritannien og blev den 7. december 1941 (den dag, hvor USA gik ind i krigen) overført til 37. uafhængige infanteribrigade (omdøbt til 7. infanteribrigade dagen efter). Den 1. marts 1944 blev bataljonen overført til den nyoprettede 56. uafhængige infanteribrigade, ved siden af hvilken var 2. bataljon, Essex Regiment og 2. bataljon, Gloucestershire Regiment og trænet til invasionen af Normandiet. Bataljonen havde den ære at være den eneste walisiske bataljon, der deltog i landgangen i Normandiet den 6. juni 1944, hvor den landede på Gold Beach under kommando af 50. (Northumbrian) Infanteri Division og kæmpede i Slaget om Normandiet, under kommando af 7. panserdivision i et par dage i juni 1944, før den vendte tilbage til 50. division. I august 1944 var det kortvarigt under kommando af 59th (Staffordshire) Infantry Division og kæmpede i Slaget ved Falaise Gap. Den 20. august sluttede brigaden sig til 49th (West Riding) Infantry Division, der erstattede den opløste 70th Brigade. Med divisionen kæmpede bataljonen i operationer for at rydde Kanalkysten, hvor de erobrede Le Havre i Operation Astonia. Derefter nød bataljonen en kort hvile og den 22. september flyttede den for at slutte sig til resten af 21. Armégruppe, der kæmpede i Belgien. I oktober, kort efter at
I Operation Market Garden blev divisionen sendt til at garnisonere "øen", som området mellem Arnhem og Nijmegen var kendt, hvor den forblev gennem den nordlige vinter i 1944/45. Bataljonets sidste større aktion var i april 1945, da de sammen med resten af divisionen kæmpede i det andet slag ved Arnhem. Bataljonen sluttede sin krig i Tyskland og forblev der som en del af besættelsesstyrkerne indtil 1948, da den vendte hjem. Under felttoget i det nordvestlige Europa havde bataljonen lidt over 100% tab.