I 1937 lykkedes det Popper endelig at få en stilling, der tillod ham at emigrere til New Zealand, hvor han blev lektor i filosofi ved Canterbury University College ved University of New Zealand i Christchurch. Det var her, at han skrev sit indflydelsesrige værk The Open Society and Its Enemies. I Dunedin mødte han professor i fysiologi John Carew Eccles og dannede et livslangt venskab med ham. I 1946, efter Anden Verdenskrig, flyttede han til Det Forenede Kongerige for at blive læser i logik og videnskabelig metode ved London School of Economics. Tre år senere, i 1949, blev han udnævnt til professor i logik og videnskabelig metode ved University of London. Popper var præsident for Aristotelian Society fra 1958 til 1959.
lektor i filosofi