Cavalry beholdt en vigtig rolle i denne alder af regulering og standardisering på tværs af europæiske hære. De forblev det primære valg for at konfrontere fjendens kavaleri. At angribe en ubrudt infanteristyrke frontalt resulterede normalt i fiasko, men udvidede lineære infanteristyrker var sårbare over for flanke- eller bagangreb. Kavaleriet var vigtigt ved Blenheim (1704), Rossbach (1757), Marengo
(1800), Eylau og Friedland (1807), der forblev betydningsfulde gennem Napoleonskrigene.