Skriv en fortsættelse til dette afsnit - To store krige formede den klassiske græske verden. De persiske krige (499 <unk> 449 f.Kr.) er berettet i Herodotos "Historier". Ved slutningen af det 6. århundrede f.Kr. regerede det akemenidiske persiske imperium over alle græske bystater i Ionien (den vestlige kyst af det moderne Tyrkiet) og havde gjort territoriale gevinster på Balkan og i Østeuropa. De græske byer i Ionia, ledet af Miletus, gjorde oprør mod det persiske imperium og blev støttet af nogle byer på fastlandet, herunder Athen og Eretria. Efter at oprøret var blevet undertrykt, indledte Dareios I den første persiske invasion af Grækenland for at tage hævn på athænerne. I 492 f.Kr. førte den persiske general Mardonius en hær (støttet af en flåde) over Hellespont, genunderkastede Thrakien og tilføjede Makedonien som et fuldt underkastet klientrig. Men før han nåede Grækenland, blev hans flåde ødelagt af en storm nær Mount Athos. I 490 f.Kr. sendte Darius en anden flåde direkte over Egeerhavet (i stedet for at følge landruten som Mardonius havde gjort) for at underkaste Athen. Efter at have ødelagt byen Eretria landede flåden og mødte den athenske hær ved Marathon
, som endte med en afgørende athensk sejr. Darius' efterfølger, Xerxes I, lancerede den anden persiske invasion af Grækenland i 480 f.Kr. På trods af det græske nederlag ved Thermopylerne, hvorefter perserne kortvarigt erobrede det nordlige og centrale Grækenland, formåede de græske bystater igen at besejre indtrængerne med sejr ved Salamis og sejr på land ved Plataea.