For at udvide og konsolidere dynastiets kontrol i Centralasien, ledte Kangxi-kejseren personligt en række militære felttog mod Dzungarerne i Øvre Mongoliet. Kangxi-kejseren var i stand til med succes at udvise Galdan's invaderende styrker fra disse regioner, som derefter blev indarbejdet i imperiet. Galdan blev til sidst dræbt i Dzungar<unk>Qing-krigen. I 1683 modtog Qing-styrkerne overgivelsen af Formosa (Taiwan) fra Zheng Keshuang, barnebarn af Koxinga, der havde erobret Taiwan fra de hollandske kolonister som en base mod Qing. Zheng Keshuang blev tildelt titlen "Duke Haicheng" (海澄公) og blev optaget i det Han kinesiske Plain Red Banner of the Eight Banners, da han flyttede til Beijing. Adskillige Ming-prinser havde ledsaget Koxinga til Taiwan i 1661/1662, herunder prinsen af Ningjing Zhu Shugui og prins Zhu Honghuan (朱<unk>), søn af Zhu Yihai, hvor de boede i Kongeriget Tungning. Qing sendte de 17 Ming-prinser, der stadig levede på Taiwan i 1683, tilbage til det kinesiske fastland, hvor de tilbragte resten af deres liv i eksil, da deres liv blev skånet for henrettelse. Ved at erobre Taiwan blev Kangxis styrker befriet til en række slag om Albazin, den fjernøstlige forpost for det russiske tsarrige. Zheng's tidligere soldater på Taiwan som rattan skjold tropper blev også indsat i de otte bannere og brugt af Qing
mod russiske kosakker ved Albazin. 1689-traktaten i Nerchinsk var Kinas første formelle traktat med en europæisk magt og holdt grænsen fredelig i det meste af to århundreder. Efter Galdans død forsøgte hans tilhængere, som tilhængere af tibetansk buddhisme, at kontrollere valget af den næste Dalai Lama. Kangxi sendte to hære til Lhasa, hovedstaden i Tibet, og installerede en Dalai Lama, der var sympatisk til Qing.