Franklin begyndte at udforske fænomenet elektricitet i 1746, da han så nogle af Archibald Spencers foredrag ved hjælp af statisk elektricitet til illustrationer. Franklin foreslog, at "glasagtig" og "harpiksagtig" elektricitet ikke var forskellige typer af "elektrisk væske" (som elektricitet blev kaldt dengang), men den samme "væske" under forskellige tryk. (Det samme forslag blev fremsat uafhængigt samme år af William Watson.) Franklin var den første til at mærke dem som henholdsvis positive og negative, og han var den første til at opdage princippet om bevarelse af ladning. I 1748 konstruerede han en multipel plade kondensator, som han kaldte en "elektrisk batteri" (ikke at forveksle med Voltas pile) af elleve plader af blyglas placeret mellem plader, suspenderet med silke og forbundet med ledninger.
elektrisk ladning