Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Selv om krigsministeriet ikke kunne levere flere divisioner til EEF, kunne det sende kanoner: 53rd (W) Division's batterier blev midlertidigt bragt op til en styrke på otte i stedet for seks kanoner, indtil yderligere tropper ankom. Den omorganiserede EEF fornyede sin offensiv (det tredje slag om Gaza
) den 27. oktober. XX Korps, herunder 53rd (W) Divisions artilleri, flyttede sig i position i natten til 30/31 oktober for at erobre Beersheba, og bombningen begyndte kl. 05.55. Efter en pause kl. 07.00 for at lade støvet falde ned og bestemme effekten, åbnede kanonerne igen. Infanteristyrker rykkede ind i dæmningen for at afslutte skæring af pigtråden. De skyndte sig derefter mod Point 1069 og de 18-punds batterier begyndte at bevæge sig op til mere avancerede positioner. Beersheba var faldet til Desert Mounted Corps, og XX Corps kunne bivouache på målet. Den 3. november blev 53rd (W) Division beordret til at rykke frem til Tel es Sheria vejen. Det var en vanskelig march over ødelagt land i varmt vejr, og CCLXVI Bde, eskorteret af 5. bataljon, Royal Welsh Fusiliers (RWF), foretog en bred bevægelse ud mod øst, hvor der var et spor over forholdsvis flad jord. Der var flere skarpe aktioner med fjendtlige afdelinger, og 5. RWF blev kaldt fra eskortepligt for at støtte angrebet på Khuweilfe højderne. I de følgende dage opretholdt 53rd (W) Division presset på fjenden i bakkerne, så EEF kunne rulle op i de vigtigste skyttegravslinjer (Slaget ved Hareira og Sheria). Så den 6. november angreb divisionen Khuweilfe-positionen støttet af en intens bombardering med alle sine egne kanoner og et tungt batteri. Efter forvirrede kampe blev stillingen holdt, med støtte fra divisionens artilleri, der brød op med de tyrkiske modangreb.