På trods af Curies berømmelse som videnskabsmand, der arbejdede for Frankrig, havde offentlighedens holdning en tendens til fremmedhad - det samme, der havde ført til Dreyfus-affæren - hvilket også gav næring til falske spekulationer om, at Curie var jødisk. Under det franske Videnskabsakademi valg blev hun fordømt af den højreorienterede presse som en udlænding og ateist. Hendes datter bemærkede senere på den franske presses hykleri i at skildre Curie som en uværdig udlænding, da hun blev nomineret til en fransk ære, men portrætterede hende som en fransk heltinde, da hun modtog udenlandske ærer som hendes Nobelpriser.
I hendes ven Camille Marbos hjem.