Som en del af denne opgave begyndte han at klassificere mineraler efter deres fysiske egenskaber, i stedet for deres kemiske sammensætning, som det traditionelt var blevet gjort. Denne vægt på fysiske egenskaber var i strid med den fremherskende kemiske systematik. Men både Theophrastus og Plinius den Ældre havde sammenlignet den relative hårdhed af mineraler, der var kendt af dem i den antikke verden, herunder diamant og kvarts. De vidste, at diamant kunne skrabe kvarts, så det viste sig at være hårdere. Dette blev grundlaget for hårdhedsskalaen udviklet af Mohs. Det hårdeste mineral, diamant, fik en værdi på 10 og blødere mineraler som talk fik den meget lave værdi på 1 (enhed). Andre mineraler fik mellemliggende værdier, afhængigt af deres evne til at skrabe et andet mineral i skalaen. Således blev gypsum givet værdi 2 fordi det vil skrabe, og talc vil skrabe, men de kemiske egenskaber, som Elophrastus gjorde, vil også være nyttige i undersøgelsen af mineraler.
Fysiske egenskaber