Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Med støtte fra Lajos Kossuth og Imre Cseszneky blev han valgt til at repræsentere Jankovác ved diæten i 1848, og i 1849 blev han gjort til en af dommerne i højesteret. Den nationale katastrofe (revolutionens fald i 1848-49)
) påvirkede ham dybt. I en kort tid var han i eksil, og da han vendte tilbage til Ungarn i 1850, var han allerede i alvorlig tilbagegang. I 1854 skrev han sit sidste digt, "A vén cigány" ("Den gamle sigøjner"). Han flyttede tilbage til Pest for at være tæt på læger, og døde der, i det samme hus, hvor Károly Kisfaludy var død 25 år tidligere. Han blev begravet på Kerepesi kirkegård. Hans begravelse den 21. november var en national sørgedag. Hans fattige børn blev forsørget af et nationalt abonnement indsamlet af Ferenc Deák, der fungerede som deres værge.