Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Kęstutis anvendte forskellige militære såvel som diplomatiske midler i sin kamp på de vestlige grænser af Storhertugdømmet Litauen. I 1349, for at undgå yderligere sammenstød med den Teutoniske Orden, indledte han forhandlinger med pave Clemens VI om kristendommen i Litauen og fik løfter om kongelige kroner til ham og hans sønner. Algirdas forblev frivilligt ude af sagen og var optaget af ordenen i den rutenske del af staten. Mellemmanden i forhandlingerne, den polske konge Kasimir III, foretog et uventet angreb på Volhynia og Brest i oktober 1349, der ødelagde Kęstutis' plan. Under den polsk-litauiske krig
For Volhynia indgik kong Ludvig I af Ungarn en fredsaftale med Kęstutis den 15. august 1351, hvorefter Kęstutis forpligtede sig til at acceptere kristendommen og give Kongeriget Ungarn militær hjælp i bytte for den kongelige krone. Aftalen blev godkendt med et hedensk ritual af Kęstutis for at overbevise den anden side. Faktisk havde Kęstutis ingen intentioner om at overholde aftalen og flygtede på deres vej til Buda.