Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: I slutningen af 1960'erne arbejdede Mikhail Ivanovich Budyko med enkle todimensionelle energibalancemodeller for at undersøge isens reflektivitet. Han fandt ud af, at is-albedo-feedbacken skabte en positiv feedback-sløjfe i Jordens klimasystem. Jo mere sne og is, jo mere solstråling reflekteres tilbage i rummet og derfor bliver Jorden koldere og jo mere sne. Andre undersøgelser har vist, at forurening eller et vulkanudbrud kan udløse en istid. I 1980'erne opdagede Atsumu Ohmura, der er geografisk forsker ved Det Schweiziske Føderale Teknologiske Institut, at solstrålingen, der rammer Jordens overflade, var faldet med mere end 10% i løbet af de tre foregående årtier. Hans resultater syntes at være i modstrid med den globale opvarmning - den globale temperatur var generelt steget siden 70'erne. Da mindre lys nåede jorden, syntes det at den skulle afkøles. Dette blev hurtigt efterfulgt af andre: Viivi Russak i 1990 "Trends of solar radiation, cloudiness and atmospheric transparency during recent decades in Estonia", og Beate Liepert i 1994 "Solar radiation in Germany <unk> Observed trends and an assessment of their causes". Der er også observeret dæmning på steder i hele det tidligere Sovjetunionen. Gerry Stanhill, der har studeret disse fald over hele verden i mange artikler, fandt på udtrykket "global dimming". Uafhængige undersøgelser i Israel og Holland i slutningen af 1980'erne viste en tilsyneladende reduktion i mængden af sollys, på trods af udbredte beviser for, at klimaet var ved at blive varmere. Stigningen af lysdæmpning varierer i hele verden, men anslås i gennemsnit til omkring 2-3% pr. årti. Tendensen vendte i begyndelsen af 1990'erne.  Spørgsmål: Hvornår observerede Liepert lignende tendenser?
1994