Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1900 var der over 100 foregivere, der havde præsenteret sig for at være den "tabte dauphin". De falske delfiners popularitet nåede sit højdepunkt i kølvandet på revolutionen i 1830
, og aftog i løbet af århundredet. I modsætning til sine forældres død, som var et nationalt skuespil, var dauphinens død et spørgsmål om administrative og medicinske optegnelser, og derfor lettere at afvise. Myten om udskiftningen af Louis-Charles før døden blev populariseret og opmuntret af Jean-Joseph Regnault Warins uhyre populære roman "Le Cimetière de la Madeleine" i 1800. Pretendenter steg i regelmæssighed efter kong Ludvig XVIII's tiltrædelse under Bourbon-restaurationen. Efter revolutionen i 1830 blev krav fra pretendenter behandlet med øget alvor i Frankrig på grund af deres evne til at tjene som kritik af kong Louis-Philippe. Muligheden for, at en Bourbon-ansøger kunne udfordre Louis-Phillppes legitimitet, var helt sikkert grunden til den aggressive forfølgelse af pretendenterne gennem domstolene.