Hardings modstander ved valget i 1920 var guvernør og journalist James M. Cox, der havde vundet den demokratiske nominering med 44 stemmer.
Konventionens kamp. Harding afviste Wilson-administrationens progressive ideologi til fordel for McKinley-administrationens laissez-faire-tilgang. Han stillede op med løftet om en "tilbagevenden til normalen", og opfordrede til en ende på en æra, som han så som beskadiget af krig, internationalisme og regeringsaktivisme. Han udtalte: