Efter traktaten i Fontainebleau, der blev underskrevet mellem Frankrig og Spanien i oktober 1807, hvormed man blev enige om at invadere Portugal, kom franske tropper under kommando af general Junot ind i landet, som bad om støtte fra briterne. I juli 1808 landede tropper under kommando af Arthur Wellesley, 1. hertug af Wellington i Portugal og besejrede franske tropper i slaget ved Roliça
og Vimeiro. Dette tvang Junot til at forhandle Cintra-konventionen, som førte til evakuering af den franske hær fra Portugal. I marts 1809 førte marskal Soult en ny fransk ekspedition, der rykkede sydpå til byen Porto, før de blev slået tilbage af portugisisk-britiske tropper og tvunget til at trække sig tilbage. Men truslen om yderligere invasioner fra fransk side fik Wellington den 20. oktober 1809 til at give ordre til at bygge forsvarslinjer nord for hovedstaden, mellem Atlanterhavet og floden Tagus. Torres Vedras-linjerne, der bestod af 152 fæstninger, reduter og andre militære anlæg, blev bygget hurtigt og i forhold af stor hemmelighed, under overordnet tilsyn af oberst Richard Fletcher, der var kommandant for Royal Engineers.