Under Frederik Vilhelm II's svage styre (1786-1797) havde Preussen gennemgået en alvorlig økonomisk, politisk og militær nedgang. Hans efterfølger kong Frederik Vilhelm III forsøgte at forblive neutral under den tredje koalitionskrig og den franske kejser Napoleons opløsning af Det Hellige Romerske Rige og omorganisering af de tyske fyrstedømmer. På foranledning af dronningen og et pro-krigsparti sluttede Frederik Vilhelm sig til den fjerde koalition
i oktober 1806. Napoleon besejrede let den preussiske hær i slaget ved Jena og besatte Berlin. Preussen mistede sine nyligt erhvervede områder i det vestlige Tyskland, dens hær blev reduceret til 42.000 mænd, handel med Storbritannien blev ikke tilladt, og Berlin måtte betale Paris høje erstatninger og finansiere den franske besættelsesarmé. Sachsen skiftede side for at støtte Napoleon og sluttede sig til Rhinforbundet. Herskeren Frederik August I blev belønnet med titlen konge og fik en del af Polen taget fra Preussen.