Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Da den islamiske profet Muhammed, medlem af Banu Hashim, en klan af Quraysh relateret til Banu Umayya gennem deres fælles forfader, Abd Manaf, begyndte sin religiøse lære i Mekka, var han imod de fleste af Quraysh. Han fandt til sidst støtte fra indbyggerne i Medina og flyttede dertil med sine tilhængere i 622. Efterkommerne af Abd Shams, herunder Umayyaderne, var blandt de vigtigste ledere af Qurashi-modstand mod Muhammed. De erstattede Banu Makhzum ledet af Abu Jahl som følge af de store tab, som dets ledelse pådrog sig i kampen mod muslimerne i Slaget ved Badr i 624. En omayyadisk høvding, Abu Sufyan, blev derefter leder af den mekkanske hær der kæmpede mod muslimerne under Muhammed i slaget ved Uhud
og skyttegravet.