Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Acetanilid var det første anilin-derivat, der tilfældigt blev fundet at besidde smertestillende samt antipyretiske egenskaber, og blev hurtigt introduceret i medicinsk praksis under navnet Antifebrin af Cahn & Hepp i 1886. Men dens uacceptable toksiske virkninger - den mest alarmerende er cyanose på grund af methemoglobinæmi - fik tilskyndet til at søge efter mindre giftige anilinderivater. Harmon Northrop Morse havde allerede syntetiseret paracetamol på Johns Hopkins University via reduktion af p-nitrofenol med tin i glacial eddikesyre i 1877, men det var først i 1887 at den kliniske farmakolog Joseph von Mering forsøgte paracetamol på mennesker. I 1893 offentliggjorde von Mering et papir, der rapporterede om de kliniske resultater af paracetamol med phenacetin, et andet anilinderivat. Von Mering hævdede, at i modsætning til phenacetin havde paracetamol en lille tendens til at producere methemoglobinæmi. Paracetamol blev derefter hurtigt kasseret til fordel for phenacetin. Salget af phenacetin etablerede Bayer som et førende farmaceutisk selskab. Delvist overskygget af aspirin, der blev introduceret i medicin af Heinrich Dreser i 1899, var phenacetin populært i mange årtier, især i udbredte over-the-counter "hovedpine blandinger", der normalt indeholder phenacetin, et aminopyrinderivat af aspirin, koffein og nogle gange en barbiturat. Paracetamol er den aktive metabolit af phenacetin og acetanilid, som begge engang var populære som smertestillende og antipyretiske midler i sig selv. I modsætning til fenasetin, acetanilid og deres kombinationer betragtes paracetamol dog ikke som kræftfremkaldende i terapeutiske doser. Von Merings påstande forblev i det væsentlige ubestridte i et halvt århundrede, indtil to forskerhold fra USA analyserede metabolismen af acetanilid og paracetamol. I 1947 fandt David Lester og Leon Greenberg stærke beviser for, at paracetamol var en vigtig metabolit af acetanilid i menneskets blod, og i en efterfølgende undersøgelse rapporterede de, at store doser paracetamol givet til albino rotter ikke forårsagede methemoglobinæmi. I...  Spørgsmål: Hvornår blev paracetamol optaget i den britiske farmakopé?
I 1963