Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Den latinske historiker William af Tyrus beskrev Johannes som kort og usædvanligt grim, med øjne, hår og hudfarve så mørke at han blev kendt som'mooren'. Men trods sit fysiske udseende var Johannes kendt som Kaloïōannēs, "den gode Johannes" eller "den smukke Johannes"; dette kaldenavn henviste til hans karakter. Begge hans forældre var usædvanligt fromme, og John overgik dem. Medlemmerne af hans hof skulle kun tale om alvorlige emner. Den mad der blev serveret ved kejserens bord, var meget sparsom, og Johannes forkyndte for hofmænd der levede i overdreven luksus. Hans tale var værdig, men han kom til at reagere. Alle beretninger er enige om at han var en trofast ægtemand til sin hustru, en usædvanlig egenskab hos en middelalderlig hersker. På trods af sin personlige stramhed havde Johannes en høj opfattelse af den kejserlige rolle og ville fremstå i fuld ceremoniel pragt, når det var fordelagtigt. Johannes var berømt for sin fromhed og hans bemærkelsesværdigt milde og retfærdige regeringstid. Han er et usædvanligt eksempel på en moralsk leder i en tid hvor grusomhed var normen. Han er kendt for aldrig at have dømt nogen til døden eller lemlæstelse. Almosen blev uddelt overdådigt. Af denne grund er han blevet kaldt den byzantinske Marcus Aurelius. Ved sit eksempel af personlig moral og fromhed bragte han en bemærkelsesværdig forbedring i sin tids manerer. Beskrivelserne af ham og hans handlinger viser at han havde stor selvbeherskelse og personligt mod, og at han var en fremragende strateg og general.  Spørgsmål: Hvad blev han kaldt efter det?
Byzantinsk Marcus Aurelius