Den hurtige fremrykning af de allierede hære i begyndelsen af september 1944 havde skabt et logistisk problem: forsyningslinjer fra de improviserede havne i Normandiet til fronten var blevet for lange. Brug af havnen i Antwerpen ville løse dette problem, men efter de allierede
Efter befrielsen af denne by den 3. og 4. september 1944 var bredden af Scheldt-mundingen stadig i hænderne på den tyske hær, hvilket tillod dem at blokere skibsfarten til Antwerpen. Især den tidligere ø Walcheren ved mundingen af det vestlige Scheldt var blevet en bastion, fyldt med langdistance kystbatterier, der kontrollerede havtilgange. Dette gjorde det umuligt for minefjernere at rydde de minefelter, som tyskerne havde lagt i skibskanalen til Antwerpen. Det blev derfor en militær nødvendighed at rydde Walcheren.