Surinams økonomi er meget afhængig af handel, dets vigtigste handelspartnere er Nederlandene, USA, Canada og Caribien, hovedsagelig Trinidad og Tobago og øerne i de tidligere hollandske Antiller. Efter at have overtaget magten i efteråret 1996 afsluttede Wijdenbosch-regeringen den strukturelle justeringsprogram fra den foregående regering, der hævdede, at det var uretfærdigt for de fattigere elementer i samfundet. Skatteindtægter som den gamle regering udløb og nye skatter mislykkedes at gennemføre alternativer. Ved udgangen af 1997 har Surinam begyndt at udnytte nogle af sine betydelige olie- og guldreserver. Omkring en fjerdedel af befolkningen arbejder i landbrugssektoren. Den Surinamiske regering blev frosset op i 1999, hvilket førte til en dramatisk nedgang i BNP med omkring 99 procent i løbet af de sidste par uger, hvilket resulterede i en stigning i underskuddet, hvilket øgede det økonomiske underskud i landet med næsten 15% i forhold til de øvrige sektorer, hvilket resulterede i en langsommere stigning i den økonomiske vækst i landet, med en stigning i den
bauxitindustri