Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I slutningen af det attende århundrede opdelte man det polsk-litauiske statssamfund i tre trin mellem de omkringliggende stater. Kongeriget Preussen erhvervede Białystok og det omkringliggende område under den tredje deling. Byen blev hovedstad i provinsen Ny Østpreussen i 1795. Preussen mistede territoriet efter Napoleon Bonapartes sejr i den fjerde koalitionskrig, da de resulterende 1807-traktater i Tilsit tildelte området til det russiske imperium, som organiserede regionen i Belostok-oblast, med byen som regionalt centrum. Skoling og videregående uddannelse i Białystok, som blev intensivt udviklet i det 18. århundrede, blev stoppet som følge af delinger. Senere i det 19. århundrede voksede Białystok til et vigtigt center for tekstilindustrien, den største efter Łódź i det daværende delte Polen. I 1862 blev en jernbaneforbindelse lanceret, der forbinder Białystok med Warszawa, Grodno, Wilno og Sankt Petersborg. Efter den mislykkede november og januar
Oprørene, russificeringspolitikkerne og de antipolske undertrykkelser blev intensiveret, og efter 1870 blev der indført et forbud mod brugen af polsk på offentlige steder.