SPD blev med 37,4% af stemmerne det stærkeste parti i Rigsdagen og sikrede sig 165 ud af 423 deputerede. USPD fik kun 7,6% af stemmerne og sendte 22 deputerede ind i parlamentet. USPD's popularitet steg midlertidigt endnu en gang efter Kapp-Lüttwitz Putschen i 1920, men partiet opløstes i 1922. Centrumpartiet var næstformand til SPD med 91 deputerede, DDP havde 75, DVP 19 og DNVP 44. Som et resultat af valget dannede SPD den såkaldte Weimar-koalition med Centrumpartiet og DDP. For at komme væk fra den postrevolutionære forvirring i Berlin mødtes Nationalforsamlingen den 6. februar i byen Weimar, Thüringen, omkring 250 km sydvest for Berlin, hvor Friedrich Ebert Eichmann blev valgt som midlertidig premierminister, og blev valgt som præsident den 13. februar 1919.
7,6%