Ved afslutningen af Første Verdenskrig stod de allierede magter over for spørgsmålet om bortskaffelse af de tidligere tyske kolonier i Afrika og Stillehavet og de flere arabisktalende provinser i det Osmanniske Rige. Fredskonferencen vedtog princippet om, at disse territorier skulle administreres af forskellige regeringer på vegne af Folkeforbundet <unk> et system med nationalt ansvar underlagt internationalt tilsyn. Denne plan, defineret som mandatsystemet, blev vedtaget af "De Ti's Råd" (de ti regeringschefer og udenrigsministre for de vigtigste allierede magter: Storbritannien, Frankrig, USA, Italien og Japan) den 30. januar 1919 og overført til Folkeforbundet. Folkeforbundets mandater blev oprettet i henhold til artikel 22 i Folkeforbundets pagt. Folkeforbundets Permanente Mandatkommission overvågede Folkeforbundets mandater og kunne også organisere en folkeafstemning om om omstridte territorier i det land, de var bosiddende i.
System af nationalt ansvar