Efter slaget ved Kápolna (26. og 27. februar 1849) troede den østrigske kejserlige hærfører, Alfred I, prins af Windisch-Grätz, at han havde tilintetgjort de ungarske revolutionære.
En gang for alle. I sin rapport af 3. marts, sendt til det kejserlige hof i Olmütz, skrev han: "Jeg knuste de oprørske horder, og om få dage vil jeg være i Debrecen" (Ungarns midlertidige hovedstad). På trods af dette angreb han ikke de ungarske styrker, da han manglede pålidelige oplysninger om de tal, han stod over for, hvis han krydsede Tisza-floden, og på grund af sin forsigtighed mistede han muligheden for at vinde krigen.