Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1943 argumenterede USA's generalløjtnant Brehon B. Somervell, leder af Army Service Forces, der overvågede USA's logistiske bestræbelser og lånte leasingforsendelser, for, at Det Forenede Kongerige skulle ophøre med indenlandsk tankproduktion og udelukkende stole på amerikansk. Somervell ræsonnerede med, at britiske kampvogne var ringere end M4 Sherman medium tank, og at dette ville frigøre britisk fabriksplads især til lastbiler, maskiner og tog (da britisk efterspørgsel efter disse varer via lend-lease var steget). Den britiske tankproduktion blev reduceret, men den indenlandske produktion blev opretholdt. I midten af 1944 var de fleste pansrede brigader udstyret med Sherman, da den britiske krydserproduktion ikke var i stand til at opfylde de krævede tal for Royal Armoured Corps. Manglen på kvalitet og pålidelighed blandt de britiske modeller var også en faktor i den øgede brug af amerikanske modeller. Af de ni britiske pansrede brigader, der blev udsendt til Frankrig i 1944 som en del af kampagnen i det nordvestlige Europa
, var det kun den 22. pansrede brigade i den 7. pansrede division, der primært var udstyret med britiske kampvogne (Cromwell). Antallet af brigader udstyret med britiske kampvogne i det nordvestlige Europa fordobledes i løbet af vinteren 1944/45. I oktober 1944 blev den 29. pansrede brigade, af 11. pansrede division, udvalgt til at blive omudstyret med den nye britiske Comet tank. Processen blev påbegyndt i december, men blev forsinket til januar 1945 som følge af slaget om Ardennerne.