Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I løbet af de sidste 20 år har der været en åbenlys ændring i regeringernes politik i de mesoamerikanske lande i forhold til de oprindelige sprog. Der har været officiel anerkendelse af deres ret til at eksistere og en form for statslig støtte, så langt som til at anerkende dem som nationale sprog. Det er blevet anerkendt, at det er ønskeligt med tosproget (i stedet for ensproget spansk) undervisning, selv om det ikke altid er muligt i praksis. I Guatemala kom anerkendelsen af de oprindelige sprog som officielle sprog og en værdifuld del af landets identitet efter borgerkrigen
som sluttede i 1996. I Mexico havde skiftende regeringer talt om værdien af landets oprindelige kulturarv, men det var først i 2003 at "Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas" etablerede en ramme for bevarelse, pleje og udvikling af oprindelige sprog.