Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Før hendes inddragelse i filmindustrien var Lovett en Broadway-skuespillerinde, der optrådte i forskellige skuespil fra 1899 til 1915. Et populært skuespil var "Tom Moore" fra 1901 med Andrew Mack i hovedrollen. Josephine var en af de mest fremtrædende kvindelige forfattere i sin tid. Hun var kendt for sin evne til at fange kvindelige publikum, mens samtidig berolige censorer. Ved at gøre det hjalp hun sammen med de andre kvindelige manuskriptforfattere i hendes generation med at udarbejde moderniseringen af den amerikanske mentalitet fra viktorianismen til flapperen. Hendes manuskripter og scenarier bestod af seksuelt suggestivt materiale, bare omgå censur. Hun er bedst kendt for sin Oscar-uddeling i 1930
"Vores dansende døtre", produceret af Metro-Goldwyn-Mayer Company og romaniseret af Winifred Van Duzer. Dramaet fra 1928 var den berømte skuespillerinde Joan Crawfords gennembrudsrolle, hvor hun spillede Diana Medford, også kendt som <unk>Dangerous Diana<unk>, en ung oprørsk kvinde, der repræsenterer Lovett's typiske risqué indhold og visuelle. Filmens plot handler om den flamboyante og vilde livsstil af bedste venner Diana og Ann, der er forelsket i den samme mand. Kritikere og anmeldelser nævnte visningen af udsatte <unk>undies og meget strømpe<unk>, og klagede over, at <unk>cocktails, flasker og gal dans vises i en hel del episoder [og] det er helt unødvendigt at skildre en beruset pige, som det er gjort for en betydelig længde af denne film<unk>. På trods af disse forestillinger, film tjente Lovett en nominering i skrive præstation på Academy Awards i 1930. Filmens succes kan også tilskrives producenternes forsøg på at tilføje lydeffekter og et musikstykke, en ekstraordinær funktion før "Talkies" i 1930'erne.