Når grev de Mornay rejste til Marokko i 1832 for at etablere en traktat til støtte for den nylige
Efter den franske annektering af Algeriet tog han den romantiske maler Eugène Delacroix med sig. Delacroix var ikke alene begejstret for stedets orientalisme; han tog det også som en ny og levende model for sine værker om den klassiske antikke tid: "Grækerne og romerne er her ved min dør, i araberne, der vikler sig i et hvidt tæppe og ligner Cato eller Brutus... " Han skitserede og malede akvareller kontinuerligt og skrev på det tidspunkt: "Jeg er som en mand i en drøm, der ser ting, han frygter, vil forsvinde fra ham". Han vendte tilbage til sine skitser og minder om Nordafrika for resten af sin karriere, med 80 oliemalerier som "The Fanatics of Tangier" og "Women of Algiers" bliver legendariske og indflydelsesrige på kunstnere som Van Gogh, Gauguin og Picasso. De blev især slået af lysets kvalitet: for Cézanne: "Alle disse lysende farver... synes... at det kommer ind i øjet som et glas vin, der løber ind i din hals, og det gør dig fuld med det samme". Tangier blev efterfølgende et obligatorisk stop for kunstnere, der ønskede at opleve de farver og det lys, han talte om for sig selv - med varierende resultater. Matisse gjorde flere ophold i Tanger, altid boende på Grand Hotel Villa de France. "Jeg har fundet landskaber i Marokko", hævdede han, "præcis som de er beskrevet i Delacroix' malerier". Hans elever havde igen deres egne; den californiske kunstner Richard Diebenkorn blev direkte påvirket af de hjemsøgende farver og rytmiske mønstre i Matisse's marokkanske malerier.