Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den 31. maj 1882 blev en børnehave taget i brug i samme bygning. Bygningen blev alvorligt beskadiget efter jordskælvet den 10. juli 1894, hvilket medførte kravet om at søge efter en ny placering for skolen. I de første år tog skolen kun imod tysktalende elever. I 1879 meldte Felix Theodor Mühlmann, rektor, den forberedende skole, som tillod indskrivning af ikke-tysktalende elever. Opførelsen af den nye skolebygning - som er den nuværende - begyndte i juni 1896 med støtte fra mesterarkitekt Kapp von Gültstein og den osmanniske bankdirektør Wülfing. Den 14. september 1897 flyttede skolen til den nye bygning, som indeholdt 15 klasser og en konferencehal. Den officielle tilladelse til skolen blev udstedt den 9. januar 1897. Den tyske kejser Wilhelm II, under sit besøg i Istanbul i 1898, besøgte også skolen og gav den tilladelse til at udstede det tyske gymnasieuddannelsesbevis, hvilket gjorde Deutsche Schule Istanbul til den første skole, der fik tilladelse til at udstede det tyske gymnasieuddannelsesbevis uden for Tyskland. Det samlede antal studerende mellem 1893-1903 var 600, ved 1916, antallet af studerende var 1.000. I 1903 blev den to etager høje del af skolebygningen bygget. Ved ordre fra den osmanniske regering blev skolen udstedt en ny licens den 27. december 1911, hvormed det fremover blev anset for at være på samme niveau med osmanniske gymnasier ("idadi"). Det samlede antal studerende var 600 mellem 1893-1903, og i 1916 nåede antallet af studerende op på 1.000. Efter Første Verdenskrig blev skolen lukket, og bygningen blev brugt af den franske besættelse.
styrker som kaserne. I løbet af denne periode blev næsten alle skolens inventar ødelagt.