I eller før august 1945 vendte Tilly Spiegel tilbage til Wien, hvor det kommunistiske parti ikke længere var forbudt. Ja, Sovjetunionen havde brugt sin indflydelse på de andre besættelsesmagter til at sikre sig, at der var syv kommunister i den nye regering. Hun blev genindsat i partiets byledelse ("Bezirksleitung"), og forblev medlem af det mellem 1945 og 1968. Derudover engagerede hun sig hurtigt i arbejdet med at opbygge, hvad der efterfølgende blev det østrigske modstandsdokumentararkiv. Hun arbejdede tæt sammen med DÖW's forskningschef,. Andre involverede var hendes tidligere modstandskammerat, Selma Steinmetz, sammen med Jonny Moser og Herbert Rosenkranz. I løbet af 1960'erne var disse, Spiegel og de andre blandt de første forskere i Østrigs nationalsocialistiske periode, der fokuserede på regimets ofre. Moser undersøgte forfølgelsen af jøder, mens Steinmetz koncentrerede sig om regeringens behandling af Sinti og Roma-folket. Spiegel arbejdede på, hvad der var sket med kvinder og piger, der var engageret i antifascistisk modstand, og Rosenkranz studerede Østrigs oplevelse af pogromet i november 1938 ("Kristallnacht")
- Hvad? I løbet af de senere 1960'ere, selv før nedkæmpelsen af Prag-foråret, synes Spiegel at have engageret sig i større "interne partikritik" over den vej, som efterkrigstidens kommunisme tog. Man ved ikke meget om hendes sidste år.