Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Peter tempererede denne nye hær i angreb på de svenske besiddelser i Livland og Ingria på Østersøen. Da han var sikker på, at Karl var på vej sydpå, beordrede han sin feltmarskalk, Boris Sheremetev, til at angribe de let forsvarede kolonier, samtidig med at han sendte en division sydpå for at forsinke Karl XII og give Peter tid til at færdiggøre reparationen af sine styrker. I slutningen af 1701 mødte Sheremetev en svensk styrke, der var langt overlegen i antal, på slagmarken ved Erastfer i Livland og besejrede dem; han gentog feat
igen på Hummelshof i juli 1702. Disse to sejre, de første betydelige i det russiske felttog, bidrog til at øge den russiske moral efter katastrofen ved Narva. Peter sendte derefter Sheremetev til Ingria, hvor han rensede svenske styrker på Ladoga-søen. Oktober 1702 markerede indtagelsen af den svenske fæstning Nöteborg. I maj 1703 erobrede Peter Nyenschantz-fæstningen. Han valgte et sted ved Nevaflodens udmunding, omgivet af sumpmarker, hvor han skulle etablere sin fæstning Sankt Petersborg. Oprindeligt en forpost mod svenskerne og Peters "vindue mod vest", ville fæstningen senere vokse til en af Ruslands største og vigtigste befolkningscentre, og under Peter, Ruslands hovedstad.