Inden Mujib blev arresteret om natten den 25. marts 1971, opfordrede han bengalerne til at kæmpe for deres uafhængighed; uafhængighedserklæringen blev proklameret fra Chittagong af medlemmer af Mukti Bahini - den nationale befrielsesarmé, der var dannet af bengalske militær, paramilitære og civile. East Bengal Regiment og East Pakistan Rifles spillede en afgørende rolle i modstanden. Under ledelse af general M. A. G. Osmani og elleve sektorkommandører førte Bangladeshstyrkerne en massiv geriljakrig mod det pakistanske militær. De befriede talrige byer i de første måneder af konflikten. Den pakistanske hær genvandt momentum i monsunen. Bengaliske guerillaer udførte omfattende sabotage, herunder Operation Jackpot mod den pakistanske flåde. Det spirende Bangladesh Luftvåben fløj angreb mod pakistanske militærbaser. I november begrænsede de bangladeshiske styrker det pakistanske militær til deres kaserner i løbet af natten. De sikrede sig kontrol over de fleste dele af landet, og den uafhængige stat Bangladesh blev officielt erklæret af Awami League's eksilregering i Mujibnagar. Mujibs varemærke "Joy Bangla" ("Sejr til Bengal") blev bengaliernes rally-råb, der mobiliserede til at danne Mukti Bahini guerillastyrken, som modtog træning og udstyr fra den indiske regering. Indiske interventioner
Det er en kendsgerning, at den pakistanske hær, som var på højdepunktet af befrielseskrigen, til sidst overgav sig og den 16. december oprettede den bangladeshiske stat.