I juni 1944 blev Eichelberger indkaldt til 6. armé af Krueger. Slaget ved Biak
Flyvepladserne, som MacArthur havde lovet ville være til rådighed for at støtte Slaget om Saipan, var ikke i amerikanske hænder. Eichelberger fandt ud af, at japanerne, der var til stede i større antal end oprindeligt rapporteret, var indskærmet i huler med udsigt over lufthavnen. Mens amerikanerne var bedre trænet og udstyret end ved Buna, var det også japanerne, der anvendte deres nye taktik for at undgå kostbare modangreb og kræve den maksimale afgift for det landområde, de vandt. Efter at have set situationen for sig selv, konkluderede Eichelberger, at Fullers 41. infanteridivision ikke havde klaret sig alt for dårligt. Ikke desto mindre, som ved Buna, afløste Eichelberger en række officerer, som han følte ikke udførte som slagmarken på. Hans ordrer var at erstatte Fuller som task force kommandør i stedet for at aflaste ham som division kommandør, men Fuller anmodede om sin egen lempelse, og Krueger forpligtede ham. På Eichelbergers anbefaling blev Fuller erstattet af brigadegeneral Jens A. Doe. Krueger var ikke imponeret over Eichelbergers præstation på Biak, og konkluderede, at Eichelbergers taktik var uimaginativ, og ikke bedre end Fullers, og kan have forsinket snarere end fremskyndet indtagelsen af øen. På den anden side havde MacArthur en tilstrækkelig høj mening om Eichelbergers præstation til at tildele ham Sølvstjernen.