Ideologisk set fulgte al-Mu'tasim i al-Ma'muns fodspor og fortsatte sin forgængers støtte til Mu'tazilisme, en teologisk doktrin der forsøgte at gå en mellemvej mellem det sekulære monarki og den teokratiske tilgang, som Alids og de forskellige sekter i shi'ismen var forbundne med. Mu'tazilis var af den opfattelse at Koranen var skabt og derfor var underlagt en af Gud vejledt "imām" som kunne fortolke den i overensstemmelse med de skiftende omstændigheder. Mens de ærede Ali, undgik de at tage stilling til de modsatte parters retfærdighed i konflikten
mellem Ali og hans modstandere. Mu'tazilismen blev officielt indført af al-Ma'mun i 827, og i 833, kort før sin død, gjorde al-Ma'mun sin lære obligatorisk ved at indføre en inkvisition, "miḥna". Under sin brors regeringstid spillede al-Mu'tasim en aktiv rolle i håndhævelsen af "miḥna" i de vestlige provinser; dette fortsatte efter hans tiltrædelse. Mu'tazilismens vigtigste fortaler, lederen af "qādī" Ahmad ibn Abi Duwad, var måske den dominerende indflydelse på kalifaldomstolen under al-Mu'tasims regeringstid.