Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Grækerne betragtede ikke de døde som guder, men de ydede dem hyldest og ofrede til dem ved hjælp af forskellige ritualer end dem for guderne på Olympus. Grækerne kaldte de ekstraordinære døde <unk> bygrundlæggere og lignende <unk> helte; i den enkleste form var heltekult den begravelse og de mindesmærker, som enhver respektabel græsk familie gav deres døde, men betalt af deres by i al evighed. De fleste helte var figurer i oldtidens legender, men nogle var historiske: Athenerne ærede Harmodius og Aristogeiton som helte, som frelser af Athen fra tyranni; også, kollektivt, dem, der faldt i slaget ved Marathon
- Hvad? Statsmænd blev generelt ikke helte, men Sofokles var helten Dexion ("modtageren") <unk> ikke som en dramatiker eller en general, men fordi da athænerne tog Asklepios' kult under Peloponneskrigen, husede Sofokles et billede af Asklepios, indtil et helligdom kunne bygges. Den athenske leder Hagnon grundlagde Amphipolis kort før Peloponneskrigen; tretten år senere, mens Hagnon stadig var i live, befriede den spartanske general Brasidas den fra det athenske imperium og blev dødeligt såret i processen. Amphipolitans begravet ham som en helt, erklærede ham den anden grundlægger af byen, og slettet Hagnon ærer så meget som de kunne.