Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Pargalı Ibrahim Pasha var en ven af Suleiman fra før hans tron. Ibrahim var oprindeligt en kristen fra Parga (i Epirus), der blev taget til fange i et raid under den osmanniske-venetianske krig i 1499-1503, og blev givet som slave til Suleiman sandsynligvis i 1514. Suleiman gjorde ham til den kongelige falkner, derefter forfremmet ham til første officer af den kongelige soveværelse. Ibrahim Pasha blev storvisir i 1523 og øverstbefalende for alle hære. Suleiman tillod også Ibrahim Pasha æren af beylerbey af Rumelia (første rangerende militær generalguvernør), der gav Ibrahim myndighed over alle osmanniske områder i Europa samt kommandoen over tropper, der boede i dem i krigstid. Ifølge en krønikeskriver fra det 17. århundrede havde Ibrahim bedt Suleiman om ikke at forfremme ham til sådanne høje positioner, idet han frygtede for sin sikkerhed; hvorefter Suleiman svarede, at under hans regeringstid, uanset omstændighederne, ville Ibrahim aldrig blive henrettet. Men Ibrahim faldt til sidst i nåde hos sultanen. I løbet af sine tretten år som storvisir havde Ibrahim fået mange fjender ved sultanens hof. Beretninger om Ibrahims uforskammethed var nået til sultanen under et felttog mod det persiske Safavid-imperium: især blev hans vedtagelse af titlen serasker sultan (سرعسكر سلطان) set som en alvorlig fornærmelse mod Suleiman. Suleiman's mistanke om Ibrahim blev forværret af et skænderi mellem sidstnævnte og finanssekretæren (defterdar) Iskender Çelebi. Uoverensstemmelsen endte i Çelebis vanære på grund af anklager om intriger, hvor Ibrahim overbeviste Suleiman om at dømme defterdar til døden. Før sin død var Çelebis sidste ord imidlertid at beskylde Ibrahim for sammensværgelse mod sultanen. Disse sidste ord overbeviste Suleiman om Ibrahims illoyalitet, og den 15. marts 1536 blev Ibrahim henrettet.  Spørgsmål: Hvad var Defterdars straf?
Dommen er dødsstraf.