Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1866 tabte Østrig krigen mod Preussen og flere italienske stater. Frans Josef I blev opfordret til at løse de interne problemer i sit rige og blev godt rådgivet til at give en betydelig stigning i den ungarske adel, som havde været i passiv modstand mod ham efter den knuste ungarske revolution i 1848 og 1849
- Hvad? Ved det østrigsk-ungarske kompromis af 1867 ("Ausgleich") blev Kongeriget Ungarn og Østrig som to separate enheder slået sammen på lige fod for at danne det dobbelte monarki Østrig-Ungarn. Således blev de tidligere Habsburg-styrede lande omstruktureret til en dobbeltunion, der delte en monark og en fælles hær, flåde og udenrigspolitik. Transsylvanien blev igen en integreret del af Ungarn, mens Kroatien-Slavonien blev anerkendt som en del af St. Stephans Krons landområder, som blev kaldt Transleithania af regeringsembedsmænd for at skelne dem fra Cisleithania, den østrigske del af imperiet fra 1867 og fremefter. Sidstnævnte var i den interne administration kendt som "Kongerige og Lande repræsenteret i det kejserlige råd" ("Die im Reichsrat vertretenen Königreiche und Länder"). Uofficielt siden blev disse områder kun officielt kaldt "Østrig" fra 1915 til 1918, på trods af at alle borgerne havde det fælles østrigske statsborgerskab siden 1867.