Ifølge Koranen var Muhammed den første person, der beskrev betydningen af vers for de tidlige muslimer. Andre tidlige exegeter inkluderede et par af Muhammeds følgesvende, som 'Ali ibn Abi Talib, 'Abdullah ibn Abbas, 'Abdullah ibn Umar og Ubay ibn Ka'b. Eksegese i de dage var begrænset til forklaring af litterære aspekter af verset, baggrunden for dets åbenbaring og lejlighedsvis fortolkning af et vers med det andet vers. Hvis Muhammad dog var en vigtig historisk tekst, der udkom tidligt i islam, havde Muhammed altid udgivet en klar tradition af arabisk (fordi de fem første arabiske vers blev åbenbaret i arabisk, og mange muslimske lærde havde gjort det senere, fordi de ikke var interesseret i at få fat på den arabiske version af Koranen, og de var interesseret i at få fat på den arabiske version af Koranen, og de havde måske ikke gjort det, fordi de var i konflikt med den arabiske version af den arabiske tekst.
Ali ibn Abi Talib, 'Abdullah ibn Abbas, 'Abdullah ibn Umar og Ubayy ibn Ka'b