Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Mellem november 1920 og februar 1921 var metropoliten Antonius i Konstantinopel, der dengang var besat
af britiske, franske og italienske styrker. Først besluttede han at den midlertidige kirkemyndighed skulle afskaffes, og at pastorale omsorg for fordrevne russere skulle overdrages til andre lokale kirker. Men efter at have hørt om general Wrangels beslutning om at beholde sin hær, besluttede metropoliten Antonius også at beholde kirkens organisation i udlandet. Den midlertidige myndighed mødtes den 19. november 1920 om bord på skibet "Den Store Prins Aleksader Mikhailovich", ledet af Metropolitan Anthony. Han og biskop Benjamin (Fedchenkov) blev udnævnt til at undersøge organisationens kanoniskhed. Den 2. december 1920 modtog de tilladelse fra Metropolitan Dorotheos af Preussen, Locum Tenens af det Økumeniske Patriarkat i Konstantinopel, til at oprette "med henblik på at tjene befolkningen [...] og overvåge det kirkelige liv i russiske kolonier i ortodokse lande et midlertidigt udvalg (epitropia) under den Økumeniske Patriarkates myndighed"; udvalget blev kaldt den midlertidige højere kirkelige administration i udlandet (THCAA).