Passage: I 1919 overtog en indisk lovgivende forsamling, bestående af et statsråd og en lovgivende forsamling, de lovgivende funktioner i vicekongens råd. Vicekongen beholdt dog betydelig magt over lovgivningen. Han kunne bemyndige udgift af penge uden lovgiverens samtykke til "kirkelige, politiske [og] forsvars" formål og til ethvert formål under "nødsituationer". Han havde lov til at nedlægge veto eller endda stoppe debatten om ethvert lovforslag. Hvis han anbefalede vedtagelsen af et lovforslag, men kun et kammer samarbejdede, kunne han erklære lovforslaget vedtaget over den anden kammers indsigelser. Lovgivende forsamling havde ingen myndighed over udenrigsanliggender og forsvar.
kammer