Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den første bygning, der anses for at være bygget i den tyrkiske neoklassiske stil, er Grand Post Office (1905<unk>09), af Vedat Bey i Sirkeci. Bygningen bragte klassiske osmanniske elementer fra det 16. århundrede tilbage, såsom tofarvet stenhåndværk og islamiske geometriske mønstre. Dette startede bevægelsen, som derefter fik navnet Ny ottomansk arkitektur. Efter Ungtyrkerne-revolutionen i 1908 fremmet den nye regering osmannisk Revival-arkitektur som en kontrast til de mange bygninger bygget i vest-europæiske stilarter. Nye regeringsbygninger samt offentlige bygninger, der blev bygget i løbet af imperiets sidste årti, blev hovedsageligt designet i ny osmannisk stil, såsom 7. Eyüp Reşadiye High-school (1911), Beşiktaş Pier (1913), Aviation Martyrs 'Monument (1916) samt det nye hovedkvarter for Committee of Union and Progress, som senere ville blive den første store nationale forsamling bygning, da den blev afsluttet i 1920. Selv efter afslutningen af 1. verdenskrig, under de allieredes besættelse af Konstantinopel
, fortsatte byggeriet af nye bygninger i denne stil. Tayyare-lejlighederne, af Ahmet Kemaleddin, blev bygget mellem 1918 og 1922, under besættelsen.