Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Da de Partisan 2nd Proletarian og 5th Krajina divisioner rykkede ind i Serbien i marts 1944, blev Partisan styrker i det nordlige Montenegro og Sandžak reduceret til 37th Sandžak Division. For at udnytte denne svaghed foreslog Đurišić tyskerne at lancere en offensiv operation. Operation Frühlingserwachen
blev planlagt for de nordlige dele af Montenegro og Sandžak; dets primære mål var at erobre Kolašin gennem koncentriske angreb lanceret fra Pljevlja, Prijepolje og Pešter. Dette ville give dem mulighed for at forbinde sig med styrker, der rykkede frem fra Podgorica i syd, og for at drive en kile gennem midten af partisanernes linjer. Operation Frühlingserwachen involverede en aksemagtsstyrke på omkring 5.000 mand, der bestod af nogle af Đurišićs styrker, SS Polizei-Selbstschutz-Regiment Sandschak, 2. bataljon af SDK's 5. regiment og to forstærkede tyske motoriserede kompagnier. Operationen begyndte den 9. april; den 12. april nåede de Bijelo Polje. Đurišić' styrker erobrede Berane den 17. april, men den 37. Sandžak-division stoppede de fremrykkende styrker på linjen af Tara-floden ved Mojkovac. Den 24. april, efter ni dages angreb og modangreb, genvandt den 37. Sandžak-division, forstærket af 7. Montenegro Youth Brigade "Budo Tomović" fra 3. Shock Division, initiativet. De generobrede Bijelo Polje den 30. april og Berane den 5. maj.