Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Stjerners rotationshastighed kan bestemmes ved spektroskopisk måling, eller mere præcist bestemmes ved at spore deres stjernespotter. Unge stjerner kan have en rotation på mere end 100 km/s ved ækvator. B-klasse stjernen Achernar har f.eks. en ækvatorial hastighed på omkring 225 km/s eller derover, hvilket får dens ækvator til at bukke udad og giver den en ækvatorial diameter, der er mere end 50% større end mellem polerne. Denne rotationshastighed ligger lige under den kritiske hastighed på 300 km/s, hvormed stjernen ville bryde sammen. I modsætning hertil roterer Solen en gang hver 25-35 dage afhængigt af breddegrad, med en ækvatorial hastighed på 1,93 km/s. Stjerners magnetfelt og stjernevind bremser deres rotation betydeligt, når de bevæger sig i hovedrækkefølgen. Degenererede stjerner har kontrakteret sig til en kompakt masse, hvilket resulterer i en hurtig rotationshastighed. De har imidlertid relativt lave rotationshastigheder i forhold til, hvad der kunne forventes ved bevarelse af vinkelmomentet - en roterende krops tendens til at kompensere for en sammentrækning i størrelse ved at øge dens rotationshastighed. En stor del af stjernens vinkelmoment forsvinder som følge af massetab gennem stjernevinden. På trods af dette kan pulsarens rotationshastighed være meget hurtig. Pulsaren i hjertet af Krabbe-tågen roterer 30 gange i sekundet. Pulsarens rotationshastighed vil gradvist sænkes på grund af stråling.  Spørgsmål: Når en stor krop roterer, hvordan reagerer den på sammentrækningen af sin størrelse?
at øge dens rotationshastighed