Den franske invasion af Rusland i 1812 var et vendepunkt, der reducerede de franske og allierede invasionshærer (Grande Armée) til en lille brøkdel af deres oprindelige styrke og udløste et stort skift i europæisk politik, da det dramatisk svækkede den tidligere dominerende franske position på kontinentet. Efter den katastrofale invasion af Rusland, en koalition af Østrig, Preussen, Rusland, Sverige, Det Forenede Kongerige, og en række tyske stater, og oprørerne i Spanien og Portugal forenet at kæmpe Frankrig i krigen i den sjette koalition. To og en halv million soldater kæmpede i konflikten, og de døde udgjorde i alt to millioner. Denne æra omfattede slagene ved Smolensk, Borodino, Lützen
Bautzen og Dresden. Det omfattede også det episke slag ved Leipzig i oktober 1813 (også kendt som Battle of Nations), som var det største slag i Napoleonskrigene, som drev Napoleon ud af Tyskland.