Skriv en fortsættelse til dette afsnit - 1948 Ashgabat jordskælv
De store regnskyl i de følgende år svækkede strukturen. Det blev revet ned i 1963 og stedet omdannet til en offentlig park. Da Sovjetunionen forbød religionen, opgav bahá'íerne, der strengt holdt sig til deres princip om lydighed mod den lovlige regering, dens administration, og dens ejendomme blev nationaliseret. I 1938 blev de fleste bahá'íer med NKVD (det sovjetiske hemmelige politi) og den religiøse undertrykkelse sendt i fængsler og lejre eller til udlandet; bahá'í-samfund i 38 byer ophørte med at eksistere. I tilfælde af Ashgabat, Bahá'í kilder indikerer den 5. februar medlemmer af forsamlingen, ledere af samfundet og nogle generelle medlemmer af samfundet til i alt 500 mennesker blev arresteret, hjem blev ransaget og alle optegnelser og litteratur blev konfiskeret (påstår de arbejdede til fordel for udlændinge), og undertiden tvunget til at grave deres egne grave som en del af afhøringen. Det menes, at en kvinde satte ild til sig selv og døde senere på et hospital. Kvinder og børn blev for det meste sendt i eksil til Iran. I 1953 begyndte bahá'íerne at flytte til de sovjetiske republikker i Asien, efter at den daværende leder af religionen, Shoghi Effendi, havde indledt en plan kaldet det tiårige korstog. De bahá'íer der flyttede til Turkmenistan, fandt nogle enkelte bahá'íer der boede der, selv om religionen forblev uorganiseret. Under borgerkrigen i Afghanistan i 1978-9 flygtede nogle bahá'íer til Turkmenistan.