Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1898 dannede en gruppe, der kaldte sig Righteous Harmony Society Movement, sig i Shandong-provinsen og krævede udvisning af al udenlandsk indflydelse i Kina. De angreb vestlige, især missionærer og omvendte kinesere, og blev kaldt "Boxere" af vestlige. Qing-retten undertrykte i første omgang boksere, men kejserinde enken forsøgte at bruge dem til at begrænse udenlandsk indflydelse og tillod dem at samle sig i Beijing, derefter udviste boksere fra byen efter ransagning fandt sted og beordrede udlændinge i legationerne til at forlade Tianjin, hvilket de nægtede at gøre. I juni 1900 belejrede Qing-styrkerne, herunder Manchu Bannerman og muslimske krigere fra Gansu og Boxerne, Legationskvarteret, som gav ly for flere hundrede udenlandske civile og soldater og omkring 3.200 kinesiske kristne. Det første forsøg fra den udenlandske Otte-Nation Alliance i Seymour Expedition blev besejret og tvang til at vende tilbage. Ved det andet forsøg besejrede de til sidst boksere og Qing tropper
og ophævede belejringen. De udenlandske hære plyndrede byen og besatte Beijing og det omkringliggende område i Zhili. Kejserinde Dowager Cixi flygtede til Xi'an og vendte ikke tilbage før Qing-regeringen havde underskrevet Boxer-protokollen, som tvang den til at betale erstatning på 450 millioner tael sølv med rente på fire procent. Boxerindskudene fratog Qing-regeringen en stor del af sine skatteindtægter og svækkede yderligere staten.