Britiske og franske tropper havde allerede kæmpet i Europa i slag som
Dettingen og de to lande var i en tilstand af "de facto" krig i slutningen af 1743. I januar 1744 erklærede den franske konge Ludvig XV formelt krig mod Storbritannien. Hans ministre var overbeviste om, at der var behov for et stærkt og øjeblikkeligt angreb på Storbritannien, og de begyndte at tale for en invasion af de britiske øer. Britiske finansielle tilskud var afgørende for at holde sine kontinentale allierede Østrig, Hannover og Den Nederlandske Republik flydende. Frankrig mente at hvis de invaderede Storbritannien og fik dem ud af krigen, kunne de bane vejen for en nem sejr over deres fjender i øst. Forberedelserne til invasionen havde været i gang i nogen tid før krigserklæringen, og marineminister Maurepas havde udvalgt sin betroede og meget kompetente første kommissær Joseph Pellerin til at forberede sig på det. Mange troppeskibe med flad bund blev bygget og forsynet i de nordlige havne under Pellerins ledelse. Kongen godkendte denne plan.