Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Disse begivenheder udfoldede sig i forbindelse med en polsk-russisk borgerkrig
, som også genoplivede polske aktiviteter i Vlackland og Moldavien. I juli 1863 var den besarabiske by Coștangalia vidne til et skirmish mellem 400 polske frivillige, rekrutteret af Czajkowski og Zygmunt Miłkowski, og rumænske regulære soldater, der havde ordre til at stoppe deres fremrykning ind i Rusland. Efter Miłkowskis efterfølgende anholdelse spekulerede Cuzas mænd i, at "Beizadea" havde en rolle at spille i affæren. Rygtet blev delvist bekræftet af Gorchacov, der talte om Sturdza som leder af en "fælles aktion af de polske og rumænske revolutionære". I november 1863 modtog Sturdza og George Barbu Știrbei i Bukarest Panu, chefen for Moldaviens anti-Cuza-bevægelse, der skulle føre tilsyn med deres "monstrøse koalition". Omkring det tidspunkt havde en fransk diplomat, Pierre Baragnon, kontaktet Miłkowski og bedt ham om at danne en polsk osmannisk hær, der ville afsatte Cuza og omdele landet og placere "Beizadea" på tronen i Iași. Miłkowski afviste tilbuddet og gjorde senere klart, at han ikke ønskede at være med til at "opløse Rumæniens enhed". Panu-gruppen offentliggjorde et program, der indarbejdede det meste af den "røde" dagsorden, der godkendte decentralisering, pressefrihed og en udvidelse af stemmerettighederne med læsefærdighedsprøver; det foreslog også en selektiv jordreform med fuld afskaffelse af "corvée".