Udfyld følgende sætning: Reima Pietilä havde også været aktiv i Museum for Finsk Arkitektur samt udgivet teoretiske artikler i "Le Carré Bleu" og "Arkkitehti". Pietilä deltog endog i et møde i Team X-gruppen af arkitekter, der blev afholdt i 1972 på Cornell University i USA, som var meget optaget af spørgsmål om strukturalisme i arkitektur, dvs. at lægge vægt på elementer af kultur, noget som en reaktion på de universaliserende tendenser i modernismen, især som oprindeligt fremmes af Team X's anstiftere, den ældre generation af CIAM. Pietilä tog et diametralt synspunkt til den rationelle skole, og selvom værkerne (designet i samarbejde med hans kone Raili Pietilä) havde meget af Aaltos organiske særegenheder, var de langt mere abstrakte og uklare. Ved at argumentere for, at naturen er plasticitetens apotheose, krævede han en morfologisk analyse af arkitektoniske produkter, idet han betragtede euklidsk geometri som et utilstrækkeligt analyseinstrument. Hans første store værk, den finske paviljong på verdensmessen i 1958, var en
Bruxelles Expo tog faktisk en modulær tilgang svarende til Blomstedts teorier; men de træretagulære kasselignende enheder som helhed gav en forsmag på Pietiläs senere overflader, der udelukkende var baseret på fri form; de mest bemærkelsesværdige af disse organiske værker var Kaleva Kirke, Tampere (1959<unk>1966), Dipoli studentforsamlingsbygning, Espoo (1961<unk>66), Metso Bibliotek, Tampere (1978<unk>1986) og kulminerede i hans sidste værk, den officielle bopæl for Finlands præsident, Mäntyniemi, Helsinki (1983<unk>1993). Alle disse bygninger var resultatet af åbne arkitektkonkurrencer.