De napoleoniske krige (1803-1815) var en række større konflikter, der satte det franske imperium og dets allierede, ledet af Napoleon I, imod en svingende række europæiske magter dannet i forskellige koalitioner. Den frembragte en periode med fransk dominans over det meste af det kontinentale Europa. Krigene udsprang af de uløste tvister i forbindelse med den franske revolution og den deraf følgende konflikt. Krigene er ofte kategoriseret i fem konflikter, som hver er opkaldt efter den koalition, der kæmpede mod Napoleon: den tredje koalition (1805), den fjerde
(1806<unk>07), den femte (1809), den sjette (1813<unk>14) og den syvende (1815).