Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Som journalist M. Gh. argumenterer. Carpen, Stroescu var allerede blevet glemt i Transsylvanien et helt årti før hans død; den korte genoplivning af interessen i 1920 havde givet plads til, at han blev plaget af politikens "mudderpøl". Stroescus aktivitet blev først udforsket metodisk i et essay af Alexandru Ciulcu, udgivet af "Viața Basarabiei" magasin i 1940. Kun få måneder senere faldt Bessarabien under sovjetisk besættelse
, hvor Ciulcu selv blev dræbt af NKVD. Stroescus minde blev undertrykt i den resulterende Moldaviske SSR og senere i det kommunistiske Rumænien. Brînzeni herregård blev nationaliseret og omdannet til en psykiatrisk klinik. Under nationalkommunismen i 1960'erne forsøgte Halippa og det besarabiske samfund i Bukarest at mindes deres tidligere leder, men blev angiveligt forhindret i at gøre det af myndighederne. Men i 1968 lykkedes det Halippa at påkalde Stroescu og bringe spørgsmålet om hans "glemte" med en formel adresse til Akademiet. Dette arbejde blev delvist videreført i Amerika af en nevø af Stroescu, journalisten Gheorghe Ștefan Donev (1909-1993).