Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Det Blå Galleri blev indtastet gennem en døråbning flankeret med karyatider af Stepan Pimenov, som førte videre til den store spisestue, med et hvælvet loft med "grisaille" kasser. Gangen førte gennem en marmor-dekorerede dansende Hall til stuerne, og derefter kabiner. Mens storhertuginde Elenas værelser var særligt luksuriøse, var storhertug Mikaels værelser mere spartanske. Ambassadør Leveson-Gower skrev, at "det eneste sted, hvor storhertugen tillod pragt og luksus, var i en rig og varieret samling af våben, rustninger, hjelme, udstyr, artilleri og andre kanoner i perfekt stand". Albert Nikolayevitch Benois bemærkede, at "I [storhertugens] studie og bibliotek var samlinger af sjældne bøger, gravyrer, numismatik, masser af storslået kunst... Væggene i salen var hængende med trofæer, for det meste sabler, sværd, bannere, lærreder med militære motiver og portrætter". Blandt trofæerne var de tre kanoner, der havde spillet en vigtig rolle under tiltrædelseskrisen i 1825, da de blev brugt til at rydde Decembristerne.
fra Peterspladsen. De blev givet til storhertugen af hans bror, kejser Nikolaj 1.