I 1988 vandt brasilianeren Ayrton Senna den altovervindelige McLaren MP4/4 med sin Honda turbomotor, og året efter vandt han igen, men Honda-motoren i hans McLaren svigtede, og den belgiske Thierry Boutsen vandt, hvilket var det første i hans F1-karriere. 1990, som året før, var en regnblød begivenhed, og det så en række ulykker; Senna kom ud for at vinde igen. I 1991 var der en dramatisk finale, hvor Nigel Mansells Williams fejlede på det allersidste omgang kun få hjørner fra målstregen; Nelson Piquet vandt sin 23. og sidste F1-sejr i en Benetton. Østerrikeren Gerhard Berger vandt i 1992 efter at den dominerende Mansell spindede af efter en kollision med Bergers holdkammerat Senna. Alain Prost vandt begivenheden i 1993, mens han afværgede en livlig kørsel fra Senna, og som reaktion på Imola-tragedierne blev 1994-begivenheden, hvor den meget hurtige Droit du Casino-kurve blev forvandlet til en chicane. Tyskeren Michael Schumacher vandt denne begivenhed. Ferrari's Jean Alesi vandt udgaven af 1995
, som fandt sted på hans 31. fødselsdag og som ville være den eneste sejr i sin karriere. Alesi havde arvet føringen, da Michael Schumacher kom med elektriske problemer, og Damon Hills hydraulik gik i stykker. Sejren var en populær sejr for Alesi, især efter adskillige ikke-belønnede kørsler året før, nemlig i Italien. Alesis sejr i Montreal blev af mange stemt som den mest populære sejr i sæsonen, da det var Ferrari nummer 27, der engang tilhørte den berømte Gilles Villeneuve på hans meget elskede hjemme Grand Prix. Schumacher kørte Alesi tilbage til pitten, efter at Alesis bil var løbet tør for brændstof.