Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Med argumentet om, at revolutionen ikke blot havde brug for en parlamentarisk organisation, men et aktionsparti, der ville fungere som et videnskabeligt styrende organ, en avantgarde af aktivister og et centralt kontrolorgan, forbød det tiende partikongres fraktioner inden for partiet, idet det oprindeligt kun var en midlertidig foranstaltning efter chokket af Kronstadt-oprøret
- Hvad? Det blev også argumenteret for, at partiet skulle være en elitekorps af professionelle revolutionære, der dedikerer deres liv til sagen og gennemfører deres beslutninger med jerndisciplin, og dermed bevæger sig i retning af at sætte loyale partiaktivister i spidsen for nye og gamle politiske institutioner, hærenheder, fabrikker, hospitaler, universiteter og fødevareforsyningsvirksomheder. På denne baggrund udviklede "nomenklatura"-systemet (en klasse af mennesker, der kun blev tildelt nøgleposter med partiets godkendelse) sig og blev standard praksis.