Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Pogrom Nat
overbeviste Rachel Lewin om, at hun måtte forlade Tyskland og emigrere til Palæstina, selvom hun måtte gøre det alene. (Hendes Hamburg-Hakhshara-gruppe var nu blevet knust af myndighederne.) I Königsberg var der hektiske diskussioner i familien. Hendes far mente, at det var urealistisk at forlade landet. De havde aldrig været velhavende, og nu var det meste af det de tidligere havde ejet, blevet ødelagt eller stjålet. Selv rige mennesker stod på dette tidspunkt over for uoverkommeligt høje og ofte vilkårlige "udvandringsskatter" hvis de ønskede at emigrere via officielle kanaler. Fra det sydøstlige Tyskland var der nu organiserede underjordiske grupper, der var dedikeret til at smugle ofre for politisk eller racemæssig forfølgelse over grænsen til Tjekkoslovakiet, men Königsberg var ikke i nærheden af Tjekkoslovakiet, og det synes under alle omstændigheder usandsynligt, at Lewins ville have haft de relevante kontakter. Især Rachels mor var allerede i dårligt helbred og betragtede sig mere som tysker end som jøde. Tingene kunne ikke blive værre for evigt. Rachels forældre, og især hendes mor, fandt det utænkeligt, at situationen ikke i fremtiden ville blive bedre for jøderne i Hitlers Tyskland. Det er uklart hvordan Rachel Lewin kom fra Königsberg til Trieste, som havde været en italiensk by siden omkring 1920. Ifølge en kilde forlod hun Tyskland den 20. april 1939. Den 29. april 1939 sejlede det sidste lovligt sanktionerede skib til "britisk" Palæstina (indtil efter krigens udbrud fem måneder senere) fra Trieste til Haifa. Rachel Lewin var om bord.