Michel Alcan (21. maj 1810 <unk> 26. januar 1877) var en fransk ingeniør, politiker og forfatter; født i Donnelay, i departementet Meurthe-et-Moselle, Frankrig, døde i Paris. I sin ungdom blev hans fortjenester som maskiningeniør anerkendt af Society of the Friends of Labor, som tildelte ham sin sølvmedalje. I Paris deltog han i de politiske begivenheder i forbindelse med
revolutionerne i 1830 og 1848. I det sidste år blev han valgt til Nationalforsamlingen, og stemte med det avancerede politiske parti kaldet "Bjerget". Efter sin politiske karriere genoptog han sine tidlige studier og dimitterede fra École Centrale som ingeniør. I 1845 blev han udnævnt til professor i kunst af spinding og vævning i Conservatoire des Arts et Métiers, en stilling han besatte indtil sin død. I 1859 blev han valgt som medlem af det jødiske konsistorium i Paris; i 1867 medlem af det centrale konsistorium i stedet for Salomon Munk.