Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  En tilfældig blodglukose på over 11, 1 mmol/ l (200 mg/ dl) i forbindelse med typiske symptomer eller et glyceret hæmoglobin (HbA1c) på ≥ 48 mmol/ mol (≥ 6, 5 DCCT %) er en anden metode til diagnosticering af diabetes. I 2009 anbefalede en international ekspertkomité, der omfattede repræsentanter for American Diabetes Association (ADA), International Diabetes Federation (IDF) og European Association for the Study of Diabetes (EASD), at en tærskelværdi på ≥ 48 mmol/mol (≥ 6,5% DCCT %) skulle anvendes til diagnosticering af diabetes. Denne anbefaling blev vedtaget af American Diabetes Association i 2010. Positive tests skal gentages, medmindre personen har typiske symptomer og blodsukker > 11, 1 mmol/l (> 200 mg/dl). Tærskelværdien for diagnose af diabetes er baseret på forholdet mellem resultaterne af glukostoleranceprøver, fastende glukose eller HbA1c og komplikationer såsom problemer med nethinden. En fastende eller tilfældig blodglukostest foretrækkes frem for en glukostolerance test, da de er mere bekvemme for mennesker. HbA1c har den fordel, at det ikke er nødvendigt at faste, og at resultaterne er mere stabile, men den ulempe, at testen er dyrere end måling af blodsukkeret. Det anslås, at 20% af de personer i USA, der lider af diabetes, ikke er klar over, at de har sygdommen. Type 2-diabetes er kendetegnet ved højt blodsukker i forbindelse med insulinresistens og relativ insulinmangel. Dette er i modsætning til type 1- diabetes, hvor der er en absolut insulinmangel på grund af ødelæggelse af øceller i bugspytkirtlen og graviditetsdiabetes, som er et nyt udbrud af højt blodsukker forbundet med graviditet. Typ 1 og type 2-diabetes kan typisk skelnes ud fra de foreliggende omstændigheder. Hvis diagnosen er i tvivl, kan antistoftesten være nyttig til at bekræfte type 1-diabetes og C-peptid niveauer kan være nyttige til...  Spørgsmål: Når bugspytkirtlen producerer lidt eller intet insulin, hvad kaldes det?
type 1 diabetes