Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Skriften af "Shoku Nihongi", den første efterfølger til "Nihon Shoki" begyndte omkring 760 af Fujiwara no Nakamaro, men led flere tilbageslag før udgivelsen i 797, såsom Nakamaro død i Fujiwara no Nakamaro oprør
764; de tredive udkast til bind blev kritiseret for at koncentrere sig om anekdotiske fakta og ignorere nogle større begivenheder. Kejser Kōnin fik projektet genoplivet, men det forblev stadig i udkast. Edikter i 794 og 797 gjorde det muligt at fuldføre projektet. De fyrre bind i "Shoku Nihongi" dækker perioden fra 697 til 791. Det endelige værk skiller sig ud for brugen af nye kilder, såsom buddhistiske tempelregistre eller skatteindtægtsrapporter. Ligesom "Kojiki" er den skrevet på et sprog der er baseret på klassisk kinesisk og på en fonetisk brug af kinesiske tegn. "Shoku Nihongi" beskriver også visse aspekter af det japanske samfund på den tid, såsom arbejdernes forhold på byggepladser i hovedstaden Heijō-kyō (moderne Nara). I overensstemmelse med de kinesiske modeller er poesiens plads meget reduceret.