Terrys største præstation i krigen kom, da han blev ansat som kommandør for Fort Fisher Expeditionary Corps. Benjamin Butler havde tidligere fejlet i en ekspedition mod Fort Fisher i slutningen af 1864. Terry havde vundet general Ulysses S. Grants tillid og var nu i kommando over landstyrkerne i en anden ekspedition mod fortet. I modsætning til Butler arbejdede Terry godt med flåden under kommando af David D. Porter. Den 13. januar 1865 sendte Terry en division af United States Colored Troops for at holde de konfødererede styrker under Braxton Bragg nord for Fort Fisher. Han sendte sin anden division under Adelbert Ames mod den nordlige del af fortet. Efter hånd-til-hånd kamp, tog Unionens tropper kontrol over fortet. For sin rolle i slaget ved Fort Fisher
Terry blev forfremmet til generalmajor for frivillige og brigadegeneral i den regulære hær. Forstærkninger ankom i februar, og John M. Schofield ankom for at overtage kommandoen over kampagnen mod Wilmington, North Carolina. Efter faldet af Wilmington blev Fort Fisher Expeditionary Corps omdøbt til X Corps, hvor Terry forblev i kommandoen, og deltog i de sidste faser af Carolinas-kampagnen. Han betragtes generelt som en af de mest dygtige generaler uden tidligere militær træning, der er kommet ud af krigen.