Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Efter den første opiumkrig og etableringen af Hong Kong mistede Macau sin rolle som en stor havn. I denne periode var det vigtigt at producere fyrværkeri og røgelse samt at forarbejde te og tobak i kolonien. Portugal var i stand til at udnytte Kinas svaghed efter krigen og hævde sin suverænitet; guvernøren i Macau begyndte at nægte at betale Kina årlig jordleje for kolonien i 1840'erne og annekterede Taipa og Coloane i henholdsvis 1851 og 1864. Portugal besatte også nærliggende Lapa og Montanha, men disse ville blive returneret til Kina i 1887, da evige besættelsesrettigheder over Macau blev formaliseret i den kinesisk-portugisiske traktat i Peking. Denne aftale forbød også Portugal at afstå Macau uden kinesisk godkendelse. På trods af lejlighedsvis konflikter mellem de kantonesiske myndigheder og den koloniale regering, forblev Macaos status uændret gennem de republikanske revolutioner i både Portugal og Portugal i 1910.
og Kina i 1911. Kuomintang bekræftede yderligere portugisisk jurisdiktion i Macau, da Pekingtraktaten blev genforhandlet i 1928.