Den sydlige grænse mellem Transjordanien og Arabien blev betragtet som strategisk for Transjordanien for at undgå at være indesluttet, med tilsigtet adgang til havet via Aqaba Havn. Den sydlige region af Ma'an-Aqaba, et stort område med en lille befolkning på kun 10.000, blev administreret af OETA East (senere det arabiske kongerige Syrien og derefter Mandatory Transjordan) og hævdet af kongeriget Hejaz. I OETA East havde Faisal udnævnt en kaymakam (eller sub-guvernør) i Ma'an, hvorimod kaymakam i Aqaba, der "undskyldte både Husein i Mekka og Feisal i Damaskus med straffrihed", var blevet instrueret af Hussein om at udvide sin myndighed til Ma'an. Denne tekniske tvist førte ikke til nogen form for åben kamp, og kongeriget Hejaz skulle tage de facto kontrol, efter at Faisal's administration var blevet besejret af franskmændene. Efter den saudiske erobring af Hejaz i 1924-1925
, Hussein's hær flygtede til Ma'an-regionen, som derefter formelt blev annonceret som annekteret af Abdullahs Transjordan. Ibn Saud accepterede privat at respektere denne position i en brevveksling på tidspunktet for Jeddah-traktaten i 1927.