Filippo Paulucci delle Roncole blev født i et af de mest bemærkelsesværdige adelige par i Modena: hans fars familie, Giuseppe Paulucci delle Roncole, havde haft de feudale titler Vignola, Cividale og Roncole siden 1768 og flyttede fra Perugia til Modena i 1753. Hans mor, Claudia Scutellari, var datter af en af Parmas adelige familier, med blodforbindelser til det spanske hof. Filippo var den femte af deres otte sønner, og blev optaget ud over siderne af kongen af Sardinien efter sin fars død i 1785. Denne stilling gav ham adgang til den militære elite i Kongeriget Sardinien. I 1792 gik kongeriget ind i
I 1794 blev Paulucci, der lige var blevet udnævnt til løjtnant i 2. bataljon, sendt til frontlinjen. Han blev taget til fange den 27. april og blev løsladt efter en fangeafveksling den 7. maj. Han fortsatte med at bekæmpe franskmændene, indtil han blev taget til fange i Mondovì, da byen overgav sig til den franske hær, men blev efterfølgende befriet efter seks dage efter våbenhvilen i Cherasco. Efter den franske besættelse af Torino udfordrede han til en duel en fransk officer, der satte spørgsmålstegn ved de piemontiske soldaters tapperhed. Da dueller var forbudt, blev Paulucci arresteret og idømt tre ugers fængsel. Den 19. november 1796 blev han forfremmet til kaptajn og befriet fra sin troskabsed af kongen, der tildelte ham ridderkorset i ordenen for de hellige Maurice og Lazarus for den stædige loyalitet, han havde vist.