Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Ønsket om at identificere sig selv kan sandsynligvis tilskrives den forskelligartede og uafhængige historie i det arkipelagiske land <unk> bestående af 7.107 øer i det vestlige Stillehav <unk> som kan spores tilbage 30.000 år før det blev koloniseret af Spanien i det 16. århundrede og senere besat af USA, hvilket førte til udbruddet af den filippinske<unk>amerikanske krig
(1899<unk>1902). Commonwealth of the Philippines blev oprettet i 1935 med landet opnåede sin uafhængighed i 1946 efter fjendtlighederne i Stillehavet Teater af Anden Verdenskrig var afsluttet. Filippinerne har over 170 sprog, der er indfødte i området, hvoraf de fleste tilhører den malayo-polynesiske gren af den austronesiske sprogfamilie. I 1939 omdøbte daværende præsident Manuel L. Quezon det tagalogiske sprog til "Wikang Pambansa" ("nationalsproget"). Sproget blev yderligere omdøbt i 1959 som "Filipino" af undervisningsminister Jose Romero. Forfatningen fra 1973 erklærede det filippinske sprog for at være co-officielt sammen med engelsk og pålagde udviklingen af et nationalt sprog, der skulle være kendt som filippinsk. Siden da har de to officielle sprog været filippinsk og engelsk.