Den tilbageværende trussel fra de polske styrker genererede opfordringer til angreb på Warszawa. Luftangreb mod byen var planlagt for den første dag, med kodenavnet "Wasserkante" eller Operation Seaside. Lige efter midnat den 12./13. september beordrede Luftwaffe-stabschefen Hans Jeschonnek Löhr til at forberede sig på at angribe ghettoer i det nordlige Warszawa som gengældelse for ukendte krigsforbrydelser mod tyske soldater i de seneste kampe. Richthofens flyvere fløj 183 til 197 udflugter, hvor de kastede lige store mængder sprængstoffer og brandbomber. Nogle bomber faldt tæt på de tyske styrker, der gennemførte belejringen af Warszawa, og røg gjorde det umuligt at vurdere skaderne. Richthofen konfronterede Hermann Göring om behovet for en forenet luftkommando for Warszawa-kampagnen og antydede, at han var manden til jobbet. Han fik ikke sin vilje før den 21. september. Vejret forsinkede angrebet
, der begyndte den 22. september. Om morgenen signalerede von Richthofen til OKL: "Udfordrende anmodning om udnyttelse af sidste mulighed for store eksperimenter som ødelæggelse og terrorangreb", og tilføjede: "Alle bestræbelser vil blive gjort for fuldstændigt at udrydde Warszawa". OKL afviste forslaget. Flyveblade med krav om byens overgivelse var blevet droppet fire dage tidligere, men Richthofen begyndte at handle på eget initiativ ved hjælp af Luftwaffe-direktiv 18 af 21. september, som gav ham ansvar for udførelsen af luftoperationer.