Fuldfør følgende sætning: Ved starten tog pole-sitter Senna føringen og med Piquet på andenpladsen og Rosberg og Prost hurtigt foran Mansell. Englænderen begyndte derefter at angribe, og han flyttede gradvist tilbage til andenpladsen, og på det 39. omgang overhalte han Senna for at tage føringen. Mansell trak derefter ud af en fire sekunders føring af Senna, der gradvist rullede ham ind igen, mens Prost sad på halen i sin McLaren-TAG / Porsche, Piquet var gået ud med motorproblemer. Med 10 omgange tilbage udfordrede Senna for føringen, men Mansell holdt ham tilbage. Senna ville ikke blive slået og prøvet igen på hårnål bag på banen. Denne gang klarede han det, og Mansell måtte løfte, hvilket tillod den kloge Prost at snige sig ind på andenpladsen. Mansell besluttede at tage et desperat spil. Han gik i pits for at få nye dæk og kom 20 sekunder bag Senna med ni runder tilbage. Det var mægtige omgange, mens Mansell indskærede Senna's føring med fire sekunder om gangen. Men foran ham på vejen var Prost og han ville ikke give op uden kamp. Mansell kunne passere Prost, men han var 0,7s langsommere end Senna. Mansell tog jagten op igen, og da de gik af sted i sidste omgang, var parret kun adskilt af et og et halvt sekund. På hårnål var Mansell med Senna, men han kunne ikke gøre noget i de næste hjørner. Det var alt sammen på grund af accelerationen i det sidste hjørne. Williams-Honda var hurtigere, men Senna nåede linjen først, de to biler side om side, adskilt af 0,014 sek. Det var den næstnærmeste finish i F1-historien indtil da, kun bag
Italiensk Grand Prix i 1971. Prost var tredje med Rosberg fjerde, Fabi femte og Berger sjette.