Jose Maria Torrijos y Uriarte (født 20. marts 1791, død 11. december 1831), greve af Torrijos, en titel tildelt posthumt af dronningen guvernør, også kendt som general Torrijos, var en spansk liberal soldat. Han kæmpede i den spanske uafhængighedskrig, og efter Ferdinand VII's genoprettelse af absolutismen i 1814 deltog han i John Van Halens udtalelse fra 1817, der forsøgte at genoprette forfatningen fra 1812, for hvilket han tilbragte to år i fængsel, indtil han blev løsladt efter triumfen i Riego-oprøret i 1820. Han vendte tilbage for at bekæmpe franskmændene, da de Hundrede Tusind Sønner af Saint Louis
invaderede Spanien for at genoprette Ferdinand VII's absolutte magt, og da de triumferede, sluttede det liberale triennium i eksil i England. Der udarbejdede han en erklæring, som han selv førte, og landede på Malagas kyst fra Gibraltar den 2. december 1831 med seksti mænd i følge, men de faldt i den fælde, der var blevet lagt for ham af de absolutistiske myndigheder, og blev arresteret. Ni dage senere, den 11. december, blev Torrijos og 48 af hans overlevende medmennesker skudt uden retssag på stranden i San Andrés de Málaga, en kendsgerning, der blev udødeliggjort af en sonet af José de Espronceda med titlen "Til Torrijos og hans kammeraters død", "A la memoria del General Torrijos" fra 1888, og af et berømt maleri, der blev malet i 1888 af Antonio Gisbert. "Det tragiske udfald af hans liv forklarer, hvad der er sket med historien, i al retfærdighed, som et stort symbol på kampen mod despotisme og tyranni, med de træk af episk adel og ro, der er typiske for den romantiske helt, udødeliggjort i det berømte maleri af Antonio Gisbert. " Byen Málaga rejste et mindesmærke for Torrijos og hans ledsagere på Plaza de la Merced, ved siden af maleren Pablo Picassos fødested. Under monumentet til Torrijos i midten af pladsen er gravene til 48 af de 49 mænd, der blev skudt; En af dem, briterne, blev begravet på den engelske kirkegård (Málaga).