Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Sfærisk harmonisk analyse kan anvendes til at skelne mellem interne og eksterne kilder, hvis der er målinger på mere end én højde (f.eks. jordobservatører og satellitter). I så fald kan hver term med koefficienten gml eller hml opdeles i to termer: en, der falder med radius som 1/rl+1, og en, der stiger med radius som rl. De stigende termer passer til de eksterne kilder (strømme i ionosfæren og magnetosfæren). Gennemsnitligt over et par år er de eksterne bidrag dog gennemsnitligt nul. De resterende termer forudsiger, at potentialet for en dipolkilde (l = 1) falder som 1/r2. Det magnetiske felt, som er en afledt af potentialet, falder fra som 1/r3. Quadrupol termer falder som 1/r4, og højere ordens termer falder i stigende grad med radius. Radius af den ydre kerne er omkring halvdelen af Jordens radius. Hvis feltet ved kerne-mantelgrænsen passer til sfæriske harmonik, er dipoldelen mindre med en faktor på ca. 8 på overfladen, firpoldelen med en faktor på 16, og så videre. Derfor kan kun de komponenter, der har store bølgelængder, mærkes på overfladen. Af en række argumenter antages det sædvanligvis, at kun termer op til grad 14 eller mindre har deres oprindelse i kernen. Disse har bølgelængder på omkring 2.000 kilometer eller mindre. Mindre træk tilskrives krusteanomalier.  Spørgsmål: Hvad menes kun at være de termer, der kan have en oprindelse i kernen?
termer op til grad 14 eller derunder