Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1806, da Nederlandene var under fransk kejserlig herredømme, udnævnte kejser Napoleon I sin bror Louis Bonaparte til den hollandske trone, hvilket førte til at marskal Herman Willem Daendels i 1808 blev udnævnt til generalguvernør for det hollandske Ostindien. I 1811 blev Daendels erstattet af generalguvernør Jan Willem Janssens, men kort efter hans ankomst besatte britiske styrker flere hollandske ostindiske havne, herunder krydderiøerne i 1810 og Java året efter.
- Thomas Stamford Raffles blev guvernør. Efter Napoleons nederlag i slaget ved Waterloo i 1815 og Wienkongressen blev uafhængig hollandsk kontrol genoprettet i 1816. I henhold til den anglo-hollandske traktat fra 1824 sikrede hollænderne sig britiske bosættelser som Bengkulu i Sumatra i bytte for at afstå kontrollen med deres besiddelser på den malaysiske halvø (Malaya) og det hollandske Indien. Grænserne mellem de tidligere britiske og hollandske besiddelser ligger i dag mellem det moderne Malaysia og Indonesien.