I 1679 opløste Charles II parlamentet, da udelukkelsesloven var i fare for at blive vedtaget. To yderligere parlamenter blev valgt i 1680 og 1681, men blev opløst af samme grund. Udelukkelseskrisen bidrog til udviklingen af det engelske topartssystem: Whigs var dem, der støttede lovforslaget, mens Tories var dem, der var imod det. I sidste ende blev arvefølgen ikke ændret, men James blev overbevist om at trække sig fra alle politiske organer og acceptere en mindre rolle i sin regeringslinje. På ordre af kong James, den første hertug af Monmouth, opløste Charles II Parlamentet. I 1680 blev han udnævnt til en højkommissær for England, og han vendte sig til at være et solidt politisk parti, da han blev udnævnt til at optræde i Bruxelles.
Udstødningskrisen