Den politiske situation forværredes yderligere, da Radić blev myrdet i nationalforsamlingen i 1928, hvilket førte til diktaturet af kong Alexander i januar 1929. Diktaturet sluttede formelt i 1931, da kongen indførte en mere unitarisk forfatning og ændrede landets navn til Jugoslavien. HSS, nu ledet af Vladko Maček, fortsatte med at forhandle for føderalisering af Jugoslavien, hvilket resulterede i Cvetković-Maček-aftalen i august 1939 og det autonome Banovina i Kroatien. Den jugoslaviske regering beholdt kontrollen med forsvar, intern sikkerhed, udenrigsanliggender, handel og transport, mens andre anliggender blev overladt til den kroatiske Sabor og en krone-udnævnt Ban. I april 1941 blev Jugoslavien besat af Tyskland og Italien. Efter invasionen, hvilke dele af Kroatien, Bosnien og Hercegovina, og den uafhængige region Syrmia, ledet af kongen, blev indarbejdet i den kroatiske stat, og de nordlige regioner blev annekteret af det nazistiske styre i Ungarn og Dalmatia.
Dele af Dalmatien