Det var på dette tidspunkt, at de besluttede at danne en revolutionær junta for at tage magten. Ud over general Sá Cardoso og Álvaro de Castro omfattede Juntaen Norton de Matos, José de Freitas Ribeiro, António Maria da Silva, og de var afhængige af Leote de Rego til at lede flådens revolutionære styrker. Et statskup ville være det samme som
Den 5. oktober-revolution, støttet af flåden (den gruppe, der var mest gunstigt for republikanerne) og væbnede civile grupper, især Carbonária og Formiga Branca (især hvis det syntes, at hæren ikke ville støtte forsøget, eller hvis det blev fastslået, at de ikke kunne have tillid).