Efter den polsk-sovjetiske krig levede marskal Piłsudski et bevidst beskedent liv og skrev historiske bøger for at leve. Efter at han overtog magten ved et militærkup i maj 1926, understregede han, at han ønskede at helbrede det polske samfund og politik af overdreven partisanpolitik. Hans regime blev derfor kaldt Sanacja på polsk. De parlamentariske valg i 1928 blev stadig betragtet som frie og retfærdige, selv om den pro-Piłsudski Nonpartisan Bloc for Samarbejde med Regeringen vandt dem. De følgende tre parlamentsvalg (i 1930, 1935 og 1938) blev manipuleret, med oppositionsaktivister sendt til Bereza Kartuska fængsel (se også Brest retssager
) Som et resultat vandt det regeringsvenlige parti Camp of National Unity store flertal i dem. Piłsudski døde kort efter at en autoritær forfatning var blevet godkendt i foråret 1935. I løbet af de sidste fire år af den anden polske republik var de vigtigste politikere præsident Ignacy Mościcki, udenrigsminister Józef Beck og øverstkommanderende for den polske hær, Edward Rydz-Śmigły. Landet var opdelt i 104 valgkredse, og de politikere, der blev tvunget til at forlade Polen, grundlagde Front Morges i 1936. Regeringen, der regerede den Anden Polske Republik i dens sidste år, omtales ofte som Piłsudskis oberster.