Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Hydrologisk adskiller Stanovoy-kæden de floder, der løber nordpå i Arktis, fra dem, der løber sydpå i Amur-floden. Økologisk set er området den sydøstlige kant af den sibiriske boreale skov med nogle områder, der er gode til landbrug langs den midterste Amur. Socialt og politisk, fra omkring 600 e.Kr., var det den nordlige kant af den kinesisk-koreanske-manchu verden. For et kinesisk syn på dette, se Ydre Manchuriet og Hulun (Manchuriet). I 1643 overfaldt russiske eventyrere Stanovoyerne, men i 1689 blev de drevet tilbage af manchuerne. Se også kinesisk-russiske grænse konflikter
- Hvad? Ved traktaten i Nerchinsk (1689) anerkendte de to imperier Stanovoy og Argun-floden som deres grænse. Dette forblev stabilt indtil 1840'erne. Efter kaptajn James Cooks rejser begyndte et betydeligt antal britiske, franske og amerikanske skibe at sejle ind i Stillehavet. De blev efterfulgt af russere som Grigorij Sjeljkov og Nikolai Rezanov, der hovedsageligt var optaget af de nye russiske kolonier i Alaska. Dette rejste problemet med søforsvaret af Sibiriens østkyst og muligheden for at bruge Amurfloden som forsyningsrute til Stillehavet.