På Casablanca-konferencen i januar 1943 blev USA og Storbritannien enige om at besejre aksemagternes styrker i Nordafrika og derefter lancere en invasion af Sicilien efter det nordafrikanske felttog, med et angreb på Frankrig at følge i 1944. På konferencen meddelte Roosevelt også, at han kun ville acceptere Tysklands, Japans og Italiens betingelsesløse overgivelse. Kravet om betingelsesløs kapitulation var beregnet til at berolige Sovjetunionen, som stadig insisterede på et øjeblikkeligt angreb på det tysk-besatte Frankrig, at USA ikke ville søge en forhandlet fred med Tyskland. I februar 1943 vendte Sovjetunionen tidevandet på østfronten ved at vinde en afgørende sejr i slaget om Stalingrad. De allierede invaderede Sicilien.
I juli 1943 erobrede de øen i slutningen af den følgende måned. Under felttoget på Sicilien arresterede kong Victor Emmanuel III af Italien Mussolini og erstattede ham med Pietro Badoglio, der i al hemmelighed forhandlede en kapitulation med de allierede. På trods af hans tidligere insisterende på betingelsesløs overgivelse, accepterede Roosevelt våbenhvilebetingelser, der tillod Badoglio at forblive ved magten. Tyskland bragte hurtigt Mussolini tilbage til magten og oprettede en marionetstat i det nordlige Italien. Den allierede invasion af det italienske fastland begyndte i september 1943, men det italienske felttog bevægede sig langsomt indtil 1945. Roosevelt indvilligede kun i kampagnen på betingelse af, at briterne forpligter sig til en invasion af Frankrig i midten af 1944, og de allierede magter begyndte at opbygge en styrke til denne operation og afledte soldater fra det italienske felttog.