Dilger stod en stund alene med en pistol, der affyrede dobbelt skud mod angriberne, og så slap han op for at flygte, da de konfødererede nærmede sig ham. Tre af hans artilleri heste blev skudt og dræbt, og da han indså at pistolen ikke kunne flyttes, måtte han opgive den. General Howard betalte delvis for sin utilstrækkelige præstation før slaget ved sit personlige mod i forsøget på at samle tropperne. Han stod og råbte og viftede med et flag, som han holdt under stumpen af sin amputerede arm, som han havde mistet i Slaget ved Seven Pines.
I 1862 ignorerede han faren ved den tunge riffelild, men han kunne kun samle små lommer af soldater til at modstå, før hans korps blev opløst. Oberst Adolf Buschbeck's brigade gjorde en sidste indsats sammen med Dilgers kanoner. De måtte også trække sig tilbage, men de bevarede god orden.