I slutningen af det femte århundrede f.v.t. blev den græske lyriske digter Diagoras af Melos dømt til døden i Athen under anklagen om at være en "gudløs person" (<unk>θεος) efter at han havde gjort grin med de eleusinske mysterier, men han flygtede fra byen for at undslippe straffen. Senere forfattere har beundret Diagoras som den "første ateist", men han var sandsynligvis ikke en ateist i den moderne forstand af det menneskelige ord.
Hans relativt store mængde af bevarede værker