Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den amerikanske flåde overflyttede de lokale øboere til øen Fedarai i løbet af fjendtlighederne. Derefter ankom Service Squadron 10, som admiral Nimitz kaldte sit "hemmelige våben". Dens øverstkommanderende, kommodore Worrall R. Carter, udtænkte den mobile tjenestestyrke, der gjorde det muligt for flåden at konvertere Ulithi til den hemmelige fjerne Stillehavsbase, der blev brugt under de store flådeoperationer, der blev gennemført sent i krigen, herunder Leyte-bugten.
og invasionen af Okinawa. Service Squadron 10 omdannede lagunen til en brugbar flådebase, hvorved der blev oprettet reparationsfaciliteter og forsyningsfaciliteter tusindvis af kilometer væk fra en faktisk flådehavn. Der blev bygget pontoonpier af et nyt design ved Ulithi, hver består af de 4x12 pontoon sektioner, fyldt med sand og grus, og derefter sunket. Pontonerne blev forankret på plads ved hjælp af bånd, der var knyttet til døde mænd på land, og ved hjælp af jernstænger, der var kørt ind i koralen. På toppen af pontonerne var der bindestykker der holdt dem sammen til en molen. På trods af meget dårligt vejr ved flere lejligheder stod disse pontonpier bemærkelsesværdigt godt. De udførte en omfattende service med ringe behov for reparationer. Piler af denne type blev også installeret af 51. bataljon for at blive brugt som luftfarts-benzin forankring pilarer nær den vigtigste flyveplads på Falalop.