Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Efter sine "Soldater" (1848) begyndte han "En dag i juni", som aldrig blev afsluttet, og udstillede "En ryger" (1849) og "Bravos" ("Les Bravi", 1852). I 1855 nåede han det højeste mål med "The Gamblers" og "The Quarrel" ("La Rixe"), som blev præsenteret af Napoleon III til det engelske hof. Hans triumf blev fastholdt på Salonen i 1857, da han udstillede ni billeder og tegninger; blandt dem "Den unge mand i tiden for regentskabet", "Maleren", "Sko-smeden", "Musikanten" og "En læsning hos Diderot". Da kejser Napoleon III i sommeren 1859 sammen med Victor Emmanuel II, konge af Piemonte og Sardinien, forsøgte at fordrive habsburgerne fra deres territorier i det nordlige Italien, modtog Meissonier en regeringskommission til at illustrere scener fra felttoget. "Kejseren Napoleon III ved Solferino" tog Meissonier mere end tre år at fuldføre. Arbejdet, en kampscene, repræsenterede noget af en afgang for maleren af "bonshommes" og musketærer, selv om Meissonier allerede havde malet scener med vold og massakre, såsom "Remembrance of Civil War", og i 1848
havde faktisk været i aktiv tjeneste som kaptajn i nationalgardet, da han kæmpede på den republikanske regerings side under "juni-dagene". I efteråret 1861 blev han valgt til en stol i Institut de France, da medlemmerne af Académie des Beaux-Arts stemte for ham til at slutte sig til deres antal. Til Salon 1861 sendte han "A Shoeing Smith", "A Musician", "A Painter" og "M. Louis Fould"; til den i 1864 "The Emperor at Solferino" og "1814". Han udstillede efterfølgende "A Gamblers' Quarrel" (1865) og "Desaix and the Army of the Rhine" (1867).