Der var fire kendte store uranforekomster i 1940: i Colorado, i det nordlige Canada, i Joachimsthal i Tjekkoslovakiet og i det belgiske Congo. Alle undtagen Joachimstal var i allierede hænder. En undersøgelse i november 1942 fastslog, at der var tilstrækkelige mængder uran til rådighed til at opfylde projektets krav. Nichols arrangerede med Udenrigsministeriet for eksportkontrol at blive placeret på uranoxid og forhandlet om køb af 1.200 korte tons (1,100 t) af uranmalm fra det belgiske Congo, der blev opbevaret i et lager på Staten Island og de resterende lagre af miner, der blev beriget i selve atombomben.
I 1942