Den højeste juridiske myndighed i verden er omdiskuteret fordi? Skriv et svar i sammenhæng med det foregående spørgsmål. Det kan være 1 - 20 sætninger. Kontekst:
For at udarbejde ny lovgivning definerer artikel 294 i TEUF "den almindelige lovgivningsprocedure", der gælder for de fleste EU-retsakter. Det væsentlige er, at der er tre læsninger, der starter med et forslag fra Kommissionen, hvor Parlamentet skal stemme med et flertal af alle MEP'er (ikke kun de tilstedeværende) for at blokere eller foreslå ændringer, og Rådet skal stemme med kvalificeret flertal for at godkende ændringer, men med enstemmighed for at blokere Kommissionens ændringsforslag. Hvis de forskellige institutioner ikke kan nå til enighed på noget tidspunkt, indkaldes der et "forligsudvalg", der repræsenterer medlemmerne af Europa-Parlamentet, ministrene og Kommissionen, for at forsøge at nå til enighed om et fælles udkast. Hvis dette lykkes, sendes det tilbage til Parlamentet og Rådet for at blive godkendt med absolut og kvalificeret flertal. Det betyder, at lovgivning kan blokeres af et flertal i Parlamentet, et mindretal i Rådet og et flertal i Kommissionen: det er sværere at ændre EU-lovgivningen end at forblive den samme. Der findes en anden procedure for budgetter. For "forstærket samarbejde" mellem mindst en undergruppe af medlemsstater skal Rådet give tilladelse. Kommissionen bør underrette medlemsstaternes regeringer i begyndelsen, før lovgivningsproceduren påbegyndes. EU som helhed kan kun handle inden for rammerne af de beføjelser, der er fastlagt i traktaterne. Artikel 4 og 5 i TEU fastsætter, at beføjelser forbliver hos medlemsstaterne, medmindre de er blevet overdraget, selv om der er en debat om Kompetenz-Kompetenz-spørgsmålet: hvem har i sidste ende "kompetencen" til at definere EU's "kompetence". Mange medlemsstaters domstole mener, at de bestemmer, andre medlemsstaters parlamenter mener, at de bestemmer, mens EU-Domstolen mener, at den har det sidste ord.