Som følge af den høje frekvens af krigsførelse i Nordøstasien, og især den destruktive karakter af det store antal invasioner på den koreanske halvø, er størstedelen af enhver dokumentation af koreanske indfødte kampteknikker og kampstiler gået tabt. Meget af nutidens forskning relateret til de klassiske eller præ-moderne koreanske kampsport, især dem, der dateres forud for de mongolske invasioner af Korea
(hvor koreanske paladser og biblioteker, der ville have indeholdt mange dokumenter, der var relevante for studiet af kampsport og selvforsvar, blev ødelagt), er baseret på studiet af "Samguk Sagi" udarbejdet af lærde Kim Bu-sik og "Samguk Yusa" udarbejdet af den buddhistiske munk Iryeon. Begge værker tyder på, at militante holdninger mellem og blandt de tre store nationer i den koreanske tre kongedømme periode (37 f.Kr. <unk> 660 e.Kr.) resulterede i, at hver nation udviklede en institution til uddannelse af sine krigere i kampsport og militærvidenskab.