Hun blev ikke kun gift med en blind mand, men på tidspunktet for hendes bryllup besluttede hun at tilbringe resten af sit liv som en blind kvinde selv, for at dele sin mands svaghed og smerte. I resten af sit liv holdt hun et klæde bundet til hendes øjne og dermed frarøvet sig synsstyrken. På visse kritiske tidspunkter gav hun sin mand råd, som var upåklagelige fra et moralsk synspunkt; hun vaklede aldrig i sin overholdelse af dharma (retfærdighed), selv til en meget bitter ende. Hun var vidne til alle sine hundrede sønners død inden for de 18 dage af den store sorg, hun tilbragte mellem dem og deres kusiner under krigen. Hun tilbragte også resten af sit liv som en blind kvinde selv, for at dele sin mands svaghed og smerte.
synsstyrke