Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den sidste del af Sadoveanu's skabelse omfatter også en række stykker, hvor den fortællende tilgang ifølge Crohmălniceanu blev "korrigeret" for at vise sin foretrukne enspændertype, der blev vundet af det nye samfund. Ungureanu argumenterer for, at den nye stil i bund og grund er "reportage og enkel information, tilpasset ordrer, der kommer ovenfra". Sådanne værker omfatter 1951 "Nada Florilor" ("The Flowers' Lure") og "Clonț-de-fier" ("Iron Bucktooth"), sammen med et ufærdigt stykke, "Cântecul mioarei" ("Song of the Ewe"). I "Nada"... følger bondekillen Culai sin helt, tinsmeden Alecuțu, ind i fabrikslivet. "Clonț-de-fier", en ideologisk gentagelse af "Demonul tinereții", handler om en munk, der vender tilbage fra afsondring til arbejdernes verden, hvor landskabet omdannes af store byggearbejder. Ifølge Ungureanu viser det også Sadoveanu's univers, der er berøvet "alle sine dybe betydninger". Mens deres forfatter kom til at personificere de nye kulturelle retningslinjer, var Sadoveanu's tidligere bøger, fra "Frații Jderi" til "Baltagul", underlagt kommunistisk censur. Forskellige udtalelser, der var i modstrid med de ideologiske retningslinjer, blev skåret ud af nye udgaver: Bøgerne kunne generelt ikke længere indeholde omtaler af Bessarabien (en region, der først blev indlemmet i Sovjetunionen ved en 1940 besættelse af
) eller rumænske ortodokse trosretninger. I et sådant tilfælde fjernede censorerne af "Baltagul" en karakters påstand om, at "russeren" af natur var "den mest berusede af dem alle, [...] en værdig tigger og sanger på messerne".