Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Damaskus blev taget
af muslimske arabiske styrker ledet af Khalid ibn al-Walid i 634. I 661 kom det islamiske kalifat under Umayyad-dynastiets styre, som valgte Damaskus til at være den administrative hovedstad i den muslimske verden. Den sjette omayyadiske kalif, al-Walid I (r. 705<unk>715), bestilte opførelsen af en moské på stedet for den byzantinske katedral i 706. Før dette var katedralen stadig i brug af de lokale kristne, men et bønnerum ("musalla") for muslimer var blevet bygget på den sydøstlige del af bygningen. Al-Walid, der personligt havde tilsyn med projektet, fik det meste af katedralen, herunder "musalla", revet ned. Byggeriet af moskeen ændrede fuldstændigt bygningens layout. Mens kirken (og templerne før den) havde hovedbygningen placeret i midten af den rektangulære indhegning, er moskeens bønnehall placeret mod sin sydlige væg. Arkitekten genbrugte søjlerne og arkaderne i kirken, demonterede dem og placerede dem i den nye struktur. Professor Alain George har gennemgået arkitekturen og udformningen af denne første moské på stedet via tre tidligere uoversatte digte og beskrivelser af middelalderlige lærde. Det nye gudstjenestehus skulle tjene som en stor menighedsmoske for Damaskus' borgere og som en hyldest til byen. Som reaktion på den kristne protest mod flytningen beordrede al-Walid alle de andre konfiskerede kirker i byen at blive returneret til de kristne som kompensation. Moskeen blev afsluttet i 715, kort efter al-Walids død, af hans efterfølger, Sulayman ibn Abd al-Malik (r. 715 <unk> 717).