Udfyld følgende sætning: Den israelske infiltration af jordansk territorium på dette tidspunkt omfattede gengældelsesangreb fra militære enheder i Qibya og Nahhalin. Israels frustration med FN og de andre parter førte til deres tilbagetrækning fra ISMAC i 1951 og HKJIMAC i 1954. Funktionen af Israel-Libanon MAC forblev glat på grund af den mere afslappede holdning af de israelske patruljer til returnerede og infiltrerede. Tvister med Egypten, der forbød skibsfart til Israel fra Suezkanalen og blokerede Akaba-bugten, vedrørte al-Auja DMZ. I 1955 fik Egypts sponsoring af palæstinensiske fedayeen (selvopofrende) razziaer Israel til at ophøre med at deltage i den egyptiske MAC og til at intensivere razziaer i Gaza-striben og Sinai, hvilket resulterede i, at Egypten bevæbnede fedayeen. Fra den 21. september 1955 blev den demilitariserede zone mellem Egypten og Israel besat af israelske væbnede styrker. Som svar forsøgte generalsekretær Dag Hammarskjöld og stabschefen for UNTSO at sikre gennemførelsen af en plan for tilbagetrækning af israelske væbnede styrker og fjernelse af egyptiske styrker fra forbudte stillinger. Artikel VII og VIII i den egyptisk-israelske GAA oprettede en demilitariseret zone (DMZ) centreret om El-Auja og forbød tilstedeværelsen af væbnede styrker. Det forbød også Egypten at opretholde positioner i et tilstødende område vest for den demilitariserede zone og begrænsede våben og tropper i de defensive områder på begge sider af linjen. Både Egypten og Israel havde givet generalsekretæren besked om, at de var villige til fuldt ud at overholde disse to artikler inden for rammerne af en tilbagevenden til fuld overholdelse af våbenhvileaftalen. Den israelske regering gav forsikringer om, at den i princippet fuldt ud accepterede planen. Den aftalte tilbagetrækning fandt imidlertid aldrig sted. Den 1956
Den 26. juli 1956 besluttede Egypten at nationalisere Suez-kanalen.