Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I tider med næsten ikke-eksisterende veje var kommunikationen for det meste flodbaseret, og de to største Banda Oriental floders sammenløb var en strategisk enklave. I de første koloniale år leverede den højre bred af Uruguay-floden træ, kul og stokke til de voksende byer på den anden bred. Efter at de indfødte var blevet mere eller mindre beroliget, blev Negroflodens vand sendt til Spanien, hvor det blev værdsat for sine helbredende egenskaber. Mange episoder i Uruguays uafhængighedskampe startede i området: nationalhelt José Artigas boede i Villa Soriano (1790-1804); Asencio Cry (1811), der antændte revolutionen, blev udtalt et par kilometer Negro op ad floden; Tredive tre østlige befrielseskreuzzer (19. april 1825) startede i Agraciada Beach, Uruguay ned ad floden, og den første betydelige militære sejr - Rincón-slaget i september 1825 - fandt sted i det "krog", der blev dannet af Uruguay og Negro-floderne. I 1826 under Cisplatine-krigen konfronterede den argentinske eskadrille den tredje kejserlige division i Brasilien i Yaguarí-bækken og startede operationer, der ville ende i slaget ved Juncal. I uafhængighedens tid var Lobos Island tilflugtssted for Colorado-fraktionen i den store borgerkrig.
(1839-1851).