Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Ferrari startede sæsonen med en 65-graders Dino motor, derefter erstattet af en ny motor med V-vinklen øget til 120 grader og designet af Carlo Chiti. En V6-motor med 120 graders hældning er mere smidig til at producere kraft, fordi hver 120 graders rotation af motorens krumtapaksel producerer en kraftimpuls. Denne ændring øgede kraften med. Bore og slag var med en forskydning af og en hævdede på 9500 omdrejninger i minuttet. I 1962 var en 24-ventil version planlagt med 10.000 omdrejninger i minuttet, men den kom aldrig. Ved Grand Prix i 1962 kørte Phil Hill med en ny version med en seks-trins transmission monteret foran motoren. I august, ved det tyske Grand Prix
I 1963 testede Lorenzo Bandini en ikke-sharknose-variant med modificeret for- og baghjul og en mindre radiator, der varede den 156 Aero, der blev brugt i 1963.