Efter et år i Paraguay var Inhaúma også blevet syg med en langvarig sygdom (ikke positivt identificeret, selv om der er mistanke om malaria) og var faldet i depression, og blev til det, som historikeren Francisco Doratioto temaet "ikke mere end et spøgelse af en admiral". I januar 1868 var Humaitá fuldstændig afskåret fra landforstærkning, og de lavvandsmonitorer var ankommet. Både Inhaúma og hans officerer var tilbageholdende med at sætte de nye skibe i drift. Det var Inhaúmas svigersøn, kaptajn for sø- og krigsdelfin Carlos de Carvalho (snart baron af Passagem), der frivilligt ledte en eskadrille. Den 19. februar klarede de brasilianske panserskibe en vellykket passage op ad Paraguay-floden
under kraftig beskydning, opnå fuld kontrol over floden og dermed isolere Humaitá fra forsyning med vand.