Vaudémonts rolle var at holde sin hær mellem Villeroi og Namur, mens Villeroi forsøgte at lokke ham ud af position ved at angribe allierede byer som Knokke og Beselare, nu Zonnebeke. Vaudémont nægtede at blive trukket, da begge sider vidste, at jo længere belejringen varede, jo mere sandsynligt var Namur at falde. Villeroi's forsøg på at udmanøvrere Vaudémont mislykkedes, på trods af at Diksmuide og Deinze blev fanget i slutningen af juli med 6.000 - 7.000 fanger. Bombardementet af Bruxelles
Det lykkedes heller ikke at aflede de allierede, på trods af at store dele af handelscentret blev ødelagt; Constantijn Huygens, Vilhelms sekretær for hollandske anliggender, besøgte Bruxelles den 11. september og noterede, at "de forårsagede ruiner... var forfærdelige... og mange steder blev husene reduceret til murbrokker".