Udfyld følgende sætning: Bortset fra disse succeser så det ud til at Amons racerkarriere igen var gået i stå. Tilsyneladende førte et tilfældigt møde med Mo Nunn fra Ensign Racing til Ensign-kørslen, men i virkeligheden mente Mo Nunn, at hans nye N175 var en meget hurtig bil og så ikke de to hollandske kørere favoriseret af det hollandske HB Security-selskab, der sponsorerede Ensign hurtigt nok. Gijs van Lennep, 1973 European F5000 Champion i en Surtees TS11 der havde vundet Le Mans i 1971 og 1976 var en meget god kører, men også en af de sidste racing aristokrater. Van Lennep, kvalificerede bilen på sin debut i den franske GP på Paul Ricard og sluttede 6. i
Tysk GP på Nürburgring, og var hurtigere på begge baner end Patrick Nève eller Amon var i 1976. Amon klarede 7. i den ikke-mesterskabs Schweiz GP i Dijon jager James Hunt debuterer den skuffende Hesketh 308C og 12. i to GP-kørsler i Ensign N175 på de østrigske og italienske GP. I Monza efter et langt pitstop kørte han endelig i konkurrencedygtigt tempo, kørte 4 omgange bagud, men holdt trit med den førende Ferrari 312T fra Niki Lauda i en række omgange. Progressiv evaluering af mulighederne for, hvad der bremser N175, førte Amon til at ændre airbox-tilrettelæggelsen på dagen for den italienske GP, og dette resulterede i en gevinst på 2 sekunder (ligesom ændringen i luftkølerens position, der mistede og fik to sekunder på Hunt's McLaren M23 løst af den franske GP i 1976). Ironisk nok kørte Amon aldrig med N175 igen, og de høje airboxes var blevet forbudt, da N176 kørte på Jarama det følgende år, men flash af test og kørsel geni var nok til at give Amon en ny chance. Selvom resultaterne var ubemærkelige, arbejdede han og Nunn godt sammen, så Amon sluttede sig til Ensign for 1976 F1 sæson.