Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Assos har altid haft en lille befolkning. Dens beliggenhed betød at dens forsyninger, herunder vand, kunne blive afbrudt under belejring. Stadig blev slottet hovedstad i det nordlige Cephalonia som et stort fort med en lille bosættelse inde. I 1684 indtog venetianerne Lefkas fra tyrkerne, og Assos-slottet mistede sin strategiske betydning. I 1757, efter at piratkopiering og den tyrkiske trussel var faldet, grundlagde venetianerne Argostoli, som blev øens hovedby. Asos forblev sæde for den venetianske "provveditore" indtil Republikken Venedigs fald og slutningen af venetiansk styre i Cephalonia. I 1822 kom omkring 1700 mennesker fra Souli for at bo i Assos-fæstningen, og hele området blev et karantæneområde, hvilket resulterede i en bosættelse inden for fæstningen med navnet Souli. I det næste århundrede var Assos fortsat en fæstning uden en militær rolle. I slutningen af 1920'erne blev der startet et fængsel, som efter Anden Verdenskrig var vært for politiske fanger, der holdt vinmarker og korn afgrøder. De Ioniske Øer blev alvorligt beskadiget af det ioniske jordskælv i 1953
- Hvad? Efter det forlod de fleste af borgerne slottet, og fængslet blev lukket. Ifølge folketællingen i 1961 boede kun 6 mennesker i fæstningen, hvoraf den sidste forlod den i 1963. De var blevet kendt som "Kastrinoi" ("borgerne i slottet"), bestående af store familier, der hovedsagelig dyrkede oliven og druer.