Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Efter mordet på Kennedy i 1963 forværredes forholdet mellem Indien og USA gradvist. Mens Kennedys efterfølger Lyndon B. Johnson søgte at opretholde forbindelserne med Indien for at imødegå det kommunistiske Kina, søgte han også at styrke forbindelserne med Pakistan i håb om at lette spændingerne med Kina og svække Indiens voksende militære opbygning. Forholdene ramte derefter et lavpunkt under Nixon-administrationen i begyndelsen af 1970'erne. Nixon skiftede væk fra den neutrale holdning, som hans forgængere havde taget over for indisk-pakistanske fjendtligheder. Han etablerede et meget tæt forhold til Pakistan og hjalp det militært og økonomisk, da Indien, nu under Indira Gandhis lederskab, var tilbøjelig til Sovjetunionen. Han betragtede Pakistan som en meget vigtig allieret til at modvirke sovjetisk indflydelse på det indiske subkontinent og etablere forbindelser med Kina, med hvem Pakistan var meget tæt. Det kolde personlige forhold mellem Nixon og Indira bidrog yderligere til det dårlige forhold mellem de to nationer. Under den indisk-pakistanske krig i 1971
I forbindelse med den pakistanske invasion af Afghanistan, støttede USA åbent Pakistan og udsendte sit hangarskib USS "Enterprise" mod Bengalbugten, hvilket blev set som en magtdemonstration fra USA til støtte for de vestpakistanske styrker. Senere i 1974 gennemførte Indien sin første atomprøve, Smiling Buddha, som blev modsat af USA, men det konkluderede også, at testen ikke overtrådte nogen aftale og fortsatte med en juni 1974-forsendelse af beriget uran til Tarapur-reaktoren.