Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Forensic forskere kan bruge DNA i blod, sæd, hud, spyt eller hår fundet på et gerningssted til at identificere en matchende DNA af en person, såsom en gerningsmand. Denne proces kaldes formelt DNA profilering, også kaldet DNA fingeraftryk. I DNA-profilering sammenlignes længderne af variable sektioner af repetitivt DNA, såsom korte tandemrepetitioner og minisatellitter, mellem mennesker. Denne metode er normalt en meget pålidelig teknik til at identificere et matchende DNA. Identifikation kan dog være kompliceret hvis stedet er forurenet med DNA fra flere mennesker. DNA-profilering blev udviklet i 1984 af den britiske genetiker Sir Alec Jeffreys, og blev først anvendt i retsmedicin til at dømme Colin Pitchfork i 1988 Enderby mord sagen. Udviklingen af retsmedicinsk videnskab og evnen til nu at opnå genetisk matchning på små prøver af blod, hud, spyt eller hår har ført til genundersøgelse af mange tilfælde. Der kan nu afdækkes beviser, som var videnskabeligt umulige på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse. Sammen med ophævelsen af loven om dobbelt risiko i visse tilfælde kan dette gøre det muligt at genåbne sager, hvor tidligere retssager ikke har frembragt tilstrækkelige beviser til at overbevise en jury. Personer, der er sigtet for alvorlige forbrydelser, kan være forpligtet til at give en DNA-prøve til sammenligning. Det mest indlysende forsvar for DNA-match, der er opnået forensically er at hævde, at krydsforurening af bevismateriale har fundet sted. Dette har resulteret i omhyggelige og strenge procedurer i forbindelse med nye tilfælde af alvorlig kriminalitet.  Spørgsmål: Hvad gør det vanskeligt at identificere?
Det er forurenet med DNA fra flere mennesker.