Boykot af jødiske virksomheder i Mandat Palæstina blev organiseret af arabiske ledere fra 1922 i et forsøg på at skade den jødiske befolkning i Palæstina økonomisk, især i perioder med kommunal strid mellem jøder og arabere. Den oprindelige boykot afskedigede enhver jødisk ejet virksomhed, der opererer i Mandat Palæstina. Palæstinensiske arabere "der blev fundet for at have brudt boykotten... blev fysisk angrebet af deres brødre og deres varer beskadiget" da palæstinensiske arabere gjorde oprør i Jerusalem
I 1929. En anden, strengere boykot blev pålagt jødiske virksomheder i kølvandet på optøjerne, der opfordrede alle arabere i regionen til at overholde sine vilkår. Den arabiske eksekutivkomité for den syrisk-palæstinensiske kongres opfordrede til en boykot af jødiske virksomheder i 1933 og i 1934 gennemførte den arabiske arbejdsforbund en boykot samt en organiseret piket af jødiske virksomheder. I 1936 opfordrede den palæstinensiske arabiske ledelse til en ny boykot og truede dem, der ikke respekterede boykotten med vold, men denne boykot var mislykket, da jødiske advokater, læger og hospitaler var for stærkt integreret i det palæstinensiske samfund.