I 1687 blev hele den sydlige kyst af Peru ramt af
1687 Peru jordskælv, der ødelagde byerne Villa de Pisco og Ica. Jordskælvet ødelagde vinkælder og mudderbeholdere der blev brugt til opbevaring af vin. Denne begivenhed markerede afslutningen på den peruvianske vinboom. Undertrykkelsen af Jesu samfund i spansk Amerika i 1767 medførte, at jesuitiske vinmarker i Peru blev auktioneret til høje priser, men nye ejere havde ikke den samme ekspertise som jesuitterne, hvilket bidrog til et produktionsfald. Den peruvianske vinfremstilling blev yderligere udfordret af det faktum, at produktionen af pisco, også fremstillet af druer, steg fra at blive overskredet i begyndelsen af det 18. århundrede af vin til at repræsentere 90% af druedrikkerne fremstillet i Peru i 1764. Selv efter skiftet til pisco-fremstilling stødte vingårde i Peru på økonomiske problemer, da den spanske krone i slutningen af det 18. århundrede ophævede forbuddet mod produktion af rom i Peru, som var billigere og af lavere kvalitet end pisco.