Churchill mente, at Coward ville gøre mere for krigsindsatsen ved at underholde tropperne og hjemmefronten end ved efterretningsarbejde: "Gå og syng for dem, når kanoner skyder - det er dit job!" Coward, selv om han var skuffet, fulgte dette råd. Han turnerede, optrådte og sang utrætteligt i Europa, Afrika, Asien og Amerika. Han skrev og indspillede populære krigstema sange, herunder "London Pride" og "Don't Let's Be Beastly to the Germans". Hans hjem i London blev ødelagt af tyske bomber i 1941, og han tog midlertidigt ophold på Savoy Hotel. Under et luftangreb på området omkring Savoy sluttede han sig til Carroll Gibbons og Judy Campbell i improviseret kabaret for at distrahere de fangne gæster fra deres frygt. En anden af Cowards krigstidsprojekter, som forfatter, stjerne, komponist og medregissør (sammen med David Lean), var det marinefilmdrama "In Which We Serve". Filmen var populær på begge sider af Atlanterhavet, og han blev tildelt en æresbevis for fortjeneste på
1943 Academy Awards ceremoni. Coward spillede en flåde kaptajn, baserer karakteren på sin ven Lord Louis Mountbatten. Lean fortsatte med at instruere og tilpasse filmversioner af flere af Cowards skuespil.