Fuldfør følgende sætning: I 1999 var Irvine sikker på at han ville klare sig i sæsonen, idet han sagde: "Efter sidste års resultater, hvor jeg fik min bedste ende i mesterskabet nogensinde med en 4. plads, vil jeg nu i år gøre det endnu bedre". Hans sæson startede godt: Efter 81 Grand Prix, scorede Irvine sin første Formel 1-sejr i sæsonens åbningsrunde i Australien, hvilket gav ham føringen i World Drivers' Championship for første gang. I det følgende løb i Brasilien kostede et ikke-planlagt pitstop på grund af blokerede radiatorer Irvine en podiumfinish, og han sluttede til sidst som femte. Tre uger senere i
San Marino Grand Prix, Irvine ville gå glip af en anden podiumfinish, efter at hans bil led en motorfejl på omgang 47 (af 62) mens han var på en behagelig tredjeplads, og mistede ham føringen i kørernes mesterskab til holdkammerat Schumacher. Irvine sluttede anden i Monaco, bag Schumacher, hvilket gav Ferrari deres første en-to finish i sæsonen, og første gang nogensinde i Fyrstendømmet. I den næste runde i Canada satte Irvine hurtigste omgang (hans karriere en og kun) og overlevede en kollision med McLaren-køreren David Coulthard på vej til en tredjeplads.