Tony Benn blev parlamentsmedlem i november 1950 og var medlem af Harold Wilsons og James Callaghans regeringer. I 1981 stillede Benn op som næstformand for Labour Party, men tabte. Han havde også en rolle i udformningen af Labour-manifestet i 1983. Han fortsatte med at blive dagbogskribent og taler, samt at deltage i anti-krigsbevægelsen og tale stærkt imod
Irak-krigen. Avisen "The Sun" omtalte ham engang som "den farligste mand i Storbritannien" på grund af hans stærke venstreorienterede politiske synspunkter.