Oden begynder med en bøn for Virgils sikre rejse til Athen, hvilket antyder de tidligste sømænds dristighed.
En mere kompliceret version af sætningen er "Oden begynder med en bøn for Virgilius' sikre rejse til Athen, hvilket antyder de tidligste sømænds dristighed, og menneskers frimodighed i at overvinde vanskelighederne, der er sat af naturen, som er poetisk repræsenteret som overmodig modstand mod himlens vilje".