Med spændinger mellem de to magter, der truede med fornyet krig, udarbejdede Octavianus og Phraataces et kompromis i 1. e.Kr. Ifølge aftalen forpligtede Parthia sig til at trække sine styrker tilbage fra Armenien og anerkende et "de facto" romersk protektorat der. Ikke desto mindre fortsatte den romersk-persiske rivalisering om kontrol og indflydelse i Armenien uændret i de næste flere årtier. Den partiske kong Artabanus III's beslutning om at placere sin søn på den ledige armenske trone udløste en krig med Rom i 36 e.Kr., som endte, da Artabanus III opgav krav på en partisk indflydelsessfære i Armenien. Krigen brød ud i 58 e.Kr., efter at den partiske konge Vologases I med magt installerede sin bror Tiridates på den armenske trone. Romerske styrker styrtede Tiridates og erstattede ham med en kapadokisk prins, hvilket udløste en
Uendelig krig. Dette sluttede i 63 e.Kr. efter at romerne indvilligede i at tillade Tiridates og hans efterkommere at regere Armenien på betingelse af, at de modtog kongedømmet fra den romerske kejser.