Som Frankrigs nederlag var åbenbart uundgåelig, Italien gik ind i krigen den 10. juni 1940, at opfylde sine forpligtelser over for stålpagten. Mussolini håbede på hurtigt at erobre Savoyen, Nice, Korsika og de afrikanske kolonier Tunesien og Algeriet fra franskmændene, men Tyskland underskrev en våbenhvile (22. juni: Anden våbenhvile i Compiègne) med marskal Philippe Pétain, der etablerede Vichy-Frankrig, der beholdt kontrollen over det sydlige Frankrig og kolonier. Denne beslutning gjorde det fascistiske regime rasende. I sommeren 1940 beordrede Mussolini bombningen af Mandat Palæstina.
og erobringen af Britisk Somaliland. I september beordrede han invasionen af Egypten; på trods af den indledende succes blev de italienske styrker hurtigt drevet tilbage af briterne (se Operation Compass). Hitler måtte gribe ind med at sende Afrika Korps under general Erwin Rommel, som var hovedstøtten i det nordafrikanske felttog.