Fuldfør følgende sætning: John Hanson Saunders fra Pennsylvania State University skrev at dronningens "ret barbariske...tortur og død giver en afslutning for læseren og døden virker mere passende...Hendes død kan give retfærdighed og giver publikum mulighed for at se det gode triumfere over det onde". Cashdan hævdede, at fra et psykologisk synspunkt kunne dronningen ikke flygte eller blot blive låst inde i en fangehul eller forvist, da historien har skildret hende "som en fuldstændig foragtelig skabning, der fortjener den værst tænkelige straf". Desuden hævder han, at "en sådan forfærdelig død" er nødvendig, fordi, ligesom i flere andre eventyr, "hvis heksen skal dø <unk> og forblive død <unk> skal hun dø på en måde, der gør hendes tilbagevenden meget usandsynlig", og så "læseren skal vide, at heksenes død er grundig og komplet, selv om det betyder at udsætte unge læsere for voldshandlinger, der er ekstreme efter nutidens standarder". På den anden side skrev Oliver Madox Hueffer at "det er umuligt ikke at føle en vis sympati for denne uheldige kongelige dame i hendes efterfølgende skæbne". Ifølge Sharna Olfman, der er professor i psykologi ved Point Park University, "bliver børn, når de læser eller lytter til historier, ikke overfaldet med forudskabte, grafiske visuelle billeder. De behøver ikke at se nærbilleder af... Smerten i dronningens øjne, mens hun danser til sin død". Ikke desto mindre foretrækker Olfman personligt at "springe over torturscenerne når jeg læser disse historier for børn". Anthony Burgess udtalte: "Når vi læser det, hvor alvorligt kan vi tage det? Det er eventyrlig vold, som ikke er som ægte røveri, terrorisme og
Argentinsk tortur".