Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1968 stod Nixon-Agnew-partiet over for to hovedmodstandere. Demokraterne, på et konvent
De havde udpeget vicepræsident Hubert Humphrey og Maine senator Edmund Muskie som deres standardbærere. Den tidligere guvernør i Alabama, George Wallace, stillede op som tredjepartskandidat, og det blev forventet, at han ville klare sig godt i det dybe syd. Nixon, der var opmærksom på de begrænsninger han havde arbejdet under som Eisenhowers vicepræsidentkandidat i 1952 og 1956, var fast besluttet på at give Agnew meget mere frihed og gøre det klart, at hans vicepræsidentkandidat havde hans støtte. Agnew kunne også spille en "angrebshund" -rolle, som Nixon havde i 1952.