Han blev født den 15. april 1659 i en svensk fæstning i nærheden af København.
- Hvad? Han gik på Lunds Universitet, Rostock, Wittenberg og Uppsala, han søgte oprindeligt en karriere i den diplomatiske arena, men fandt denne beskæftigelse ganske uønsket. Han blev derefter soldat, tjente i den østrigske hær mod tyrkerne og under Vilhelm 3. i Holland. Han vendte tilbage til Sverige i 1697. Da den store nordlige krig brød ud, blev han sat i kommando over et nyoprettet infanteriregiment. Han var en af de få succesfulde kommandører mod russerne i Østersøen, mens kong Karl XII var på kampagne i Polen og Sachsen. I 1705 vandt Lewenhaupt slaget ved Gemauerthof og blev udnævnt til guvernør i Riga. I 1708 blev han beordret til at marchere østpå med en forsyningskolonne for at støtte Karls primære invasionstyrke i Rusland. Dette førte til slaget ved Lesnaya (1708), hvor han blev besejret og tvunget til at opgive sine forsyninger. I 1709, efter at have været forbundet med kongens hær, fik Lewenhaupt kommandoen over infanteriet i det katastrofale slag ved Poltava (1709) og overgivelsen ved Perevolochna. Han blev holdt som fange i Rusland, og han boede i Moskva indtil sin død den 12. februar 1719.