Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Tarczyns historie strækker sig helt tilbage til det 13. århundrede, da en lokal handelsstation og marked blev etableret tæt på bredden af en lille flod, der i dag er kendt som Tarczynka, og dermed har fået sit navn fra denne flod. Tidlige dokumenterede henvisninger til lokaliteten omfatter: <unk>Tarczin<unk> (1284), Tarczyno (1303), Tarczyn (1353,1580), Tharczino (1355, 1241), Tarcynum (1634). Tarczyn blev første gang nævnt i 1259. I 1353 gav den mazoviske hertug Casimir I byen sit Magdeburgske bycharter og finansierede grundlæggelsen af den gotiske St. Nikolaus kirke. Tarczyn var administrativt beliggende i Masovian Voivodeship i Storpolslandsprovinsen i den polske krone indtil den tredje deling af Polen i 1795, da det blev annekteret af Preussen. I 1807 blev det genvundet af polakker og inkluderet i det kortvarige polske hertugdømme Warszawa, og efter dets opløsning i 1815 gik det over til det nydannede Kongrespolen inden for den russiske deling af Polen. Den blev berøvet sine byrettigheder af den tsaristiske administration efter det mislykkede polske januaropstand.
af 1863<unk>1864. Polen genvandt til sidst sin uafhængighed efter Første Verdenskrig i 1918, og Tarczyn blev genindlemmet i Polen.