I det 5. århundrede f.Kr. udgjorde slaver en tredjedel af den samlede befolkning i nogle bystater. Mellem fyrre og firs procent af befolkningen i det klassiske Athen var slaver. Slaver uden for Sparta gjorde næsten aldrig oprør, fordi de bestod af for mange nationaliteter og var for spredte til at organisere. I stedet, i modsætning til senere vestlig kultur, tænkte de gamle grækere ikke i raceregler. De fleste familier ejede slaver som husholdningsarbejdere og arbejdere, og selv fattige familier kunne have lovet at eje et par slaver. Ejere fik ikke lov til at dræbe eller slå deres slaver. Ejere fik ofte lov til at opmuntre til fri slaver i nogle bystater. I modsætning til de romerske bystater, hvor de ikke officielt blev inkluderet, var de ikke blandede borgere, der arbejdede hårdt eller blev blandede.
Indbyggertal