Han tilbragte det meste af krigen på en række personale udnævnelser, og giftede Victoire Marion Williams-Freeman i 1942. Forfremmet til oberstløjtnant, blev han udnævnt til kommanderende officer (CO) for 1. bataljon, Manchester Regiment, i marts 1944. Bataljonen (tidligere 6. bataljon, en territorial hær, før den blev omdøbt til 1. bataljon i maj 1942), der fungerede som maskingeværbataljon i 53. (Welsh) Infanteri Division, en første linje TA formation under kommando af generalmajor Robert Ross, var dårligt uddannet og praktisk taget uegnet til pligt, men Harington bragte det hurtigt til fuld kampberedskab. Bataljonen, sammen med sin overordnede division, landede i Normandiet, Frankrig, i slutningen af juni, tre uger efter landgangen i Normandiet, og var engageret i hårde kampe i hele slaget om Normandiet, og det meste af de efterfølgende
Harington gav afkald på kommandoen i midten af september 1944, da han blev generalstabsofficer grad 1 (GSO1) med 53rd Division HQ. Han beholdt denne post indtil maj 1945. For sine tjenester som CO i 1. Manchester, blev Harington tildelt Distinguished Service Order DSO i begyndelsen af 1945.