Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Bevidste bestræbelser på at bevare og beskytte den globale biodiversitet er et nyligt fænomen. Bevarelse af naturressourcer har imidlertid en historie, der strækker sig forud for bevarelsesalderen. Ressource etik voksede ud af nødvendighed gennem direkte forhold til naturen. Det blev nødvendigt at indføre regler eller at indskrænke fællesskabet for at forhindre, at selviske motiver tog mere end der kunne opretholdes lokalt, og dermed kompromitterede den langsigtede forsyning for resten af samfundet. Dette sociale dilemma med hensyn til forvaltning af naturressourcer kaldes ofte "Tragedien om det fælles". Ud fra dette princip kan bevarelsesbiologer spore etisk adfærd baseret på fælles ressourcer i hele kulturer som en løsning på konflikter om fælles ressourcer. For eksempel havde Tlingit-folkene i Alaska og Haida-folkene i det nordvestlige Stillehavsområde ressourcer, regler og restriktioner mellem klanerne med hensyn til fiskeri af sockeye-laks. Disse regler blev styret af klanens ældste, som kendte livslange detaljer om hver flod og vandløb, de styrede. Der er adskillige eksempler i historien, hvor kulturer har fulgt regler, ritualer og organiseret praksis med hensyn til fælles forvaltning af naturressourcer. Den mauriske kejser Ashoka omkring 250 f.Kr. udstedte edikter, der begrænsede slagtningen af dyr og visse typer fugle samt åbnede veterinærklinikker.  Spørgsmål: Hvad kan kompromittere et lokalsamfunds forsyning på lang sigt?
Regulering eller fælles fastholdelsesanordning