Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage:. Men i modsætning til de fiktive størrelser som Poincaré introducerede, betragtede han det som en virkelig fysisk enhed. Abraham bemærkede også (ligesom Lorentz i 1899) at denne masse også afhænger af retningen og opfandt navnene "langsgående" og "overskydende" masse. I modsætning til Lorentz indarbejdede han ikke sammentrækningshypotesen i sin teori, og derfor adskilte hans massebetingelser sig fra Lorentz's. Baseret på det foregående arbejde med elektromagnetisk masse foreslog Friedrich Hasenöhrl, at en del af en krops masse (som han kaldte tilsyneladende masse) kan opfattes som stråling, der springer rundt om et hulrum. Strålingens "tilsyneladende masse" afhænger af temperaturen (for enhver opvarmet krop udsender stråling) og er proportional med dens energi. Hasenöhrl fastslog, at dette forhold mellem energi og tilsyneladende masse kun gælder, så længe legemet stråler, dvs. hvis temperaturen på et legeme er større end 0 K. Først gav han udtrykket  Spørgsmål: Hvilken variabel bestemmer strålingens tilsyneladende masse?
temperatur