Brett Levinson skriver i The Ends of Literature, at magisk realisme, "en nøgle æstetisk mode inden for nyere latinamerikansk fiktion... materialiseres, når latinamerikansk historie afslører sig selv som ude af stand til at redegøre for sin egen oprindelse, en manglende evne, som traditionelt... repræsenterer et krav om en myte: myten som et middel til at forklare de begyndelser, der undgår historiens fortælling. " De indiske krønikers skrifter skildrede den eksotiske "nye verden" og deres beretninger om erobring af mærkelige nye lande blev accepteret som historie. Disse ofte fantastiske historier hjalp med at skabe en ny æstetik, som blev forvandlet til magisk realisme og " (som udtænkt af Alejo Carpentier) vidunderlig realisme eller reel æstetisk. Ifølge denne skønne æstetiske metode, kunne ingen af disse uvirkelige figurer behandles som uvirkelige og uvirkelige, mens de ofte var baseret på uvirkelige ting, og på en uvirkelig måde, mens de ofte var baseret på
virkelige oplevelser