Fra Benetton havde opereret som værker Ford team, i det væsentlige overtager rollen fra den nu afdøde Haas Lola team. Med opgivelsen af turboladning var det klart, at det ærværdige DFV / Y / Z-design slet ikke var konkurrencedygtigt med langt nyere tilbud fra Honda og Renault, der byggede V10-motorer til 1989 og derover, og Ferrari, der byggede, hvad de vidste, en V12 (Lamborghini kom ind i F1 i 1989 og ligesom Ferrari gik også ned V12-vejen). For at imødegå dette blev der foretaget drastiske ændringer i DFR i 1988. Selvom det tilsyneladende var et DFV-design, var næsten den eneste funktion, der blev overført fra tidligere versioner til DFR, den grundlæggende 90° V8-motorarkitektur. DFR blev tilgængelig for alle kunder i 1989, og Benetton-holdet brugte også denne motor indtil 1989 British Grand Prix
- Hvad? DFR kæmpede på indtil 1991 sæsonen endelig bliver overskygget af de højere revving evner nye pneumatiske ventil gear motorer som HB, og blev sidst brugt i det år Australian Grand Prix af Footwork, Fondmetal, Larrousse og Coloni hold, næsten et kvart århundrede efter DFV første løb. Ved tidspunktet for dens død havde den fortsatte forbedring skubbet DFR-effekten til næsten, 60% højere end den oprindelige 1967 DFV.