Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den tyske hær fejer gennem Belgien, henretter civile og jævner landsbyer. Anvendelsen af "kollektivt ansvar" mod en civilbefolkning galvaniserede yderligere de allierede. Aviserne fordømte den tyske invasion, vold mod civile og ødelæggelse af ejendom, som blev kendt som "Belgiens voldtægt". Efter at have marcheret gennem Belgien, Luxembourg og Ardennerne rykkede tyskerne ind i det nordlige Frankrig i slutningen af august, hvor de mødte den franske hær under Joseph Joffre og divisionerne i den britiske ekspeditionsstyrke under feltmarskal Sir John French. En række kampe kendt som Battle of the Frontiers fulgte, som inkluderede slaget ved Charleroi
og slaget ved Mons. I det første slag blev den franske 5. armé næsten ødelagt af den tyske 2. og 3. armé, og sidstnævnte forsinkede den tyske fremrykning med en dag. En generel allieret tilbagetrækning fulgte, hvilket resulterede i flere sammenstød ved slaget ved Le Cateau, belejringen af Maubeuge og slaget ved St. Quentin (også kaldet det første slag ved Guise).