Den politiske situation forværredes i 1956, da Israel, Frankrig og Storbritannien gik sammen om en invasion af Egypten
, som svar på præsident Gamal Abdel Nasser's nationalisering af Suez-kanalen. Nuri var overlykkelig over det trepartede træk og instruerede radiostationen til at spille "The Postmen Complained about the Abundance of My Letters" som en måde at håne Nasser, hvis far var postansat. Nuri fordømte imidlertid offentligt invasionen, da de nationale følelser var stærkt for Egypten. Invasionen forværrede den folkelige mistillid til Bagdad-pagten, og Nuri svarede ved at nægte at sidde med britiske repræsentanter under et møde i pakten og afskære diplomatiske forbindelser med Frankrig. Historikeren Adeeb Dawish siger: "Nuri's forsigtige svar kunne næppe berolige den opildnede befolkning".