Den første forsøg på at udnytte det symbiotiske forhold mellem fission og fusion var et design fra 1940'erne, der blandede fission og fusionsbrændstof i skiftende tynde lag. Som en enkelttrins enhed ville det have været en besværlig anvendelse af boosted fission. Det blev først praktisk, da det blev indarbejdet i sekundæren af et to-trins termonuklear våben. Det amerikanske navn, Alarm Clock, kom fra Teller: han kaldte det, fordi det kunne "vågne verden" til muligheden for potentialet i Super. Det russiske navn for det samme design var mere beskrivende: Sloika (russisk: Слойка), en lagret kage. En enkelttrins sovjetisk Sloika blev testet den 12. august 1953.
6,9 megaton