Delvist som svar på at blive udelukket fra De Trees Komité, pressede Goebbels Hitler til at indføre foranstaltninger, der ville producere "total krig", herunder lukning af virksomheder, der ikke var afgørende for krigsindsatsen, rekruttering af kvinder til arbejdsstyrken og indskrivning af mænd i tidligere fritagede erhverv i Wehrmacht. Nogle af disse foranstaltninger blev gennemført i et edikt af 13. januar, men til Goebbels' forfærdelse krævede Göring, at hans yndlingsrestauranter i Berlin skulle forblive åbne, og Lammers lobbede med succes Hitler for at få kvinder med børn fritaget for værnepligt, selvom de havde børnepasning til rådighed. Efter at have modtaget en entusiastisk reaktion på hans tale den 30. januar 1943 om emnet, troede Goebbels, at han havde det tyske folks støtte i sin opfordring til total krig. Hans næste tale, Sportpalast-talen
af 18. februar 1943 var et lidenskabeligt krav til hans publikum om at forpligte sig til total krig, som han præsenterede som den eneste måde at stoppe bolsjevikernes angreb og redde det tyske folk fra ødelæggelse. Talingen indeholdt også et stærkt antisemitisk element og antydede den udryddelse af det jødiske folk, der allerede var i gang. Foredraget blev sendt direkte på radioen og blev også filmet. Under den levende version af talen begynder Goebbels ved et uheld at nævne "udryddelsen" af jøderne; dette er udeladt i den offentliggjorte tekst af talen.