Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Flyvepladser blev bygget af krigsfanger og værnepligtede fra forskellige steder, herunder fra Brunei, Labuan, Ranau og Elopura. Før den japanske besættelse var der kun tre flyvepladser: i Kuching, Miri og Bintulu i Sarawak, mens der ikke var nogen i det nordlige Borneo. På grund af dette planlagde japanerne at bygge i alt tolv flyvepladser i forskellige dele af det nordlige Borneo for at styrke dets forsvar, hvoraf syv skulle være placeret i Api, Elopura, Keningau, Kudat, Tawau, Labuan og Lahad Datu. Japanerne lancerede også en række vejprojekter i Nordborneo, hvor vejene mellem Ranau og Keningau og Kota Belud med Tenghilan skulle forbedres, samt en ny vej mellem Kudat og Kota Belud skulle bygges. Da disse veje gik gennem bjergområder, var der behov for et stort antal tvangsarbejdere til at realisere projekterne. I forberedelse af de allieredes gengældelse skabte generalløjtnant Masataka Yamawaki en indfødt styrke bestående af omkring 1.300 mænd i 1944. De fleste af dem var stationeret i Kuching, med andre i Miri, Api og Elopura; alle havde til opgave at opretholde fred og orden, indsamle efterretninger og rekruttere. Brunei havn blev også brugt af IJN som et tankedepot og som en opstillingsstation for Slaget ved Leyte Gulf.
- Hvad?