Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Moderne forfattere som Ernesto Palacio, Norberto Galasso og Jorge Abelardo Ramos har forsøgt at rehabilitere billedet af Moreno ved at undgå begge ekstremer: den søde liberale Moreno og den forfærdelige, der er skrevet af revisionister. Disse historikere betragter ikke Bernardino Rivadavia som en efterfølger til Moreno, og forslagene om at søge en alliance med Storbritannien ses ikke som et produkt af Morenos anglofili, men blot som et eksempel på de begrænsede muligheder, der er tilgængelige for Primera Junta. På samme måde tillægger de ikke "Repræsentationen"... meget indflydelse, idet de betragter det som et simpelt arbejde for en klient, der ikke virkelig påvirkede Cisneros, som ville have tilladt frihandel i internationale sammenhænge. De hårde politikker er anerkendt, men tilskrives ikke specifikt Moreno, men snarere hele Juntaen, og sammenlignet med lignende rojalistiske foranstaltninger, der blev brugt til at straffe Chuquisaca, La Paz revolutionen
, og den indfødte oprør af Túpac Amaru II.