Det var først da Christiaan Huygens brugte større teleskopisk forstørrelse, at denne forestilling blev afvist. Huygens opdagede Saturns måne Titan; Giovanni Domenico Cassini opdagede senere fire andre måner: Iapetus, Rhea, Tethys og Dione. I 1675 opdagede Cassini hullet, der nu er kendt som Cassini-divisionen. Der blev ikke gjort yderligere opdagelser af betydning indtil 1789, da William Herschel opdagede to yderligere måner, Mimas og Enceladus. Den uregelmæssigt formede satellit Hypon, som har en resonans med Titan, blev opdaget i 1848 af et britisk team. I 1899 opdagede William Henry Pickering en satellit med en større uregelmæssig rotation end Saturns måne, Phoebe.
I 1944