Glading blev valgt til CPGB's centralkomité i januar 1927. Politisk var han på komiteens venstrefløj efter generalstrejken i 1926.
og partiets efterfølgende periode med selvrefleksion. Glading pressede konsekvent på for en mere uafhængig kommunistisk linje (uafhængig, det vil sige fra Komintern). I januar 1929 var Glading og Pollitt i mindretal i spørgsmålet om Labour Party's progressive (eller andet) karakter. I juli 1928, da det drøftede det videre spørgsmål om tilknytning til det, viser eksisterende referater fra dette møde, at medlemmerne var splittet i midten, ni for og ni imod: Glading var for forslaget. Harry Wicks, i sin selvbiografi, beskrev senere Glading, Pollitt og sig selv som konsekvent "venstreorienterede i partiet, dybt utilfredse med, hvad de så som højreorienterede handlinger i dets centralkomité". I maj 1929 blev han udnævnt til fabrikmedlem af CPGB's Politiske Bureau, selv om hans embedsperiode skulle være kort.