Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Kort efter at Reagan blev valgt til præsident, begyndte han at gennemføre omfattende nye politiske og økonomiske initiativer. Hans udbudssidede økonomiske politik, kaldet "Reaganomics", talte for skattelettelse for at stimulere økonomisk vækst, økonomisk deregulering og reduktion af offentlige udgifter. I sin første periode overlevede han et attentatforsøg, fremskyndede krigen mod narkotika, invaderede Grenada
, og kæmpede for offentlige fagforeninger. I løbet af hans to embedsperioder oplevede økonomien en reduktion af inflationen fra 12,5% til 4,4% og en gennemsnitlig årlig vækst i realt BNP på 3,6%. Reagan indførte nedskæringer i de indenlandske udgifter, nedskærede skatterne og øgede militærudgifterne, hvilket bidrog til at øge den samlede føderale gæld. Udenrigsanliggender dominerede hans anden periode, herunder bombningen af Libyen, Iran-Irak-krigen, Iran-Contra-affæren og den igangværende kolde krig. I juni 1987, fire år efter at han offentligt beskrev Sovjetunionen som et "ondskabens imperium", udfordrede Reagan Sovjetunionens generalsekretær Mikhail Gorbatjov til at "rive denne mur ned!", under en tale ved Brandenburger Tor. Han skiftede den kolde krigs politik fra afspænding til tilbagegang ved at eskalere et våbenkapløb med Sovjetunionen, mens han indledte forhandlinger med Gorbatjov. Forhandlingerne kulminerede i INF-traktaten, som mindskede begge landes atomvåben. Reagan begyndte sin præsidentperiode under Sovjetunionens fald, som til sidst kollapsede næsten tre år efter, at han forlod embedet.