Gennemfør følgende sætning: Goryeo indledte en periode med militærdiktatur der ligner et shogunat i slutningen af det 12. århundrede. I denne periode med "de facto" militærstyre blev Goryeo-monarker fortsat betragtet som Himlens sønner og kejsere, og Goryeo blev fortsat betragtet som en "tianxia". Betragtningen af Goryeo som en "tianxia" inspirerede en ånd af modstand mod mongolerne i det 13. århundrede. Goryeo kapitulerede over for mongolerne efter
30 års krig og blev senere en semiautonom "søn-i-lov-stat" () til Yuan-dynastiet i 1270. Goryeos kejserlige system endte med Wonjong af Goryeo. I denne periode med mongolsk dominans blev Goryeo-monarker nedgraderet til konger, og tempelnavne indikerede loyalitet over for Yuan-dynastiet. "Songs of Emperors and Kings" og "Memorabilia of the Three Kingdoms" fastholdt Goryeo som en "tianxia". Men opfattelsen af Goryeo som en "tianxia" faldt gradvist. Goryeo sluttede sin svigersøn-status i 1356: Gongmin af Goryeo genvandt Ssangseong og erklærede autonomi. I mellemtiden opstod neo-konfucianismen som den dominerende ideologi; konfucianismen påvirkede koreansk tænkning, religion, socio-politiske systemer og livsformer for første gang i koreansk historie. Den stærke indflydelse af neo-konfucianismen i skumringen af Goryeo-dynastiet førte til et voksende sinocentrisk syn på Korea som et "lille Kina".