Gennem hele det 20. århundrede havde Homs stor politisk betydning i landet og var hjemsted for adskillige statsoverhoveder og andre højtstående embedsmænd. I oktober 1918 blev det erobret af den 5. kavaleridivision af de allierede styrker. Under det franske mandat var Homs en del af staten Damaskus. Det blev overvejet i nogen tid at blive hovedstaden i den syriske føderation. I efteråret 1925 sluttede byen sig til Damaskus og de sydlige drusiske høvdinge i en fuldblæst
oprør mod fransk styre. I 1932 flyttede franskmændene deres militærakademi fra Damaskus til Homs for at blive etableret i 1933, senere kendt som Homs Military Academy, og det forblev det eneste militære akademi i Syrien indtil 1967. De franske myndigheder havde oprettet en lokalt rekrutteret militærstyrke udpeget som Special Troops of the Levant, hvori alawitterne fik privilegerede stillinger. Militærakademiet i Homs trænede de indfødte officerer til disse "troupes spéciales du Levant". Homs Militærakademi spillede en stor rolle i årene efter Syriens uafhængighed, da mange af dets kandidater blev højtstående officerer i den syriske hær, hvoraf mange deltog i den række statskup, der skulle følge. Et vigtigt eksempel var Hafez al-Assad, der blev Syriens præsident fra 1971 til sin død i 2000.