Valget af Blaise Diagne i februar 1914 gav en fortaler for kravet om statsborgerskabsret for koloniale soldater. Diagne repræsenterede de fire kommuner, de fire ældste koloniale byer i Fransk Vestafrika, som havde vundet retten til at sende deputerede til deputeretkammeret efter revolutionen i 1848.
- Hvad? Inden for republikkens ideologi var det at have afrikanere og asiater, der kæmpede i den franske hær, et bevis på den franske civilisations universalisme, som var åben for alle. Franskmændene var den første hær i verdenskrigen, der havde en fuldt racemæssigt integreret væbnet styrke, med vietnamesiske, algeriske og afrikanske soldater, der kæmpede sammen med hvide franske. Selv om der i praksis var en farve linje i Frankrig, inden for rammerne af de tider Frankrig var en nation, der var relativt åben for ikke-hvide mennesker med for eksempel den afroamerikanske sangerinde Josephine Baker finde en grad af accept i Frankrig, at hun aldrig fandt i sit eget land. Franskmændene kaldte enhver fra Fransk Vestafrika "senegalsk", uanset om de faktisk kom fra Senegal eller ej; mange af "senegalerne" var ikke fra Senegal.