Fuldfør følgende sætning: Genkendelse og datering af tsunami-aflejringer er en vigtig del af paleoseismologien. Omfanget af en bestemt aflejring kan hjælpe med at bedømme størrelsen af et kendt historisk jordskælv eller fungere som bevis for en forhistorisk begivenhed. I tilfælde af Sanriku-jordskælvet i 869 gjorde det muligt at identificere tsunami-aflejringer over 4,5 km ind i landet på Sendai-sletten, dateret temmelig tæt på en historisk tsunami-begivenhed, at anslå størrelsen af dette jordskælv og det sandsynlige brudområde offshore. To tidligere aflejringer med lignende karakter blev identificeret og dateret. De tre aflejringer blev brugt til at antyde en tilbagevendende periode for store tsunami-agtige jordskælv langs Sendai-kysten på omkring 1.000 år, hvilket tyder på, at en gentagelse af denne begivenhed var for sent og at store oversvømmelser var sandsynlige. I 2007 blev sandsynligheden for, at et stort tsunami-jordskælv ville ramme denne kyst i de næste 30 år givet som 99%. På grundlag af disse oplysninger reviderede TEPCO estimater af sandsynlige tsunamihøjder på Fukushima Daiichi atomkraftværk til mere end 9 m, men tog ingen øjeblikkelige foranstaltninger. Tsunamien udløst af
2011 Tohoku jordskælv havde en bølgehøjde på Fukushima på omkring 15 m, langt over de 5,7 m, som anlæggets forsvar var designet til. Tsunamiens oversvømmelsesdistance var næsten identisk med den, der blev rapporteret for de tre tidligere begivenheder, ligesom den laterale udstrækning.