Efter vedtagelsen af Tehcir-loven den 29. maj 1915 blev de armeniere, der var tilbage på de to tilbageholdelsescentre, deporteret til det osmanniske Syrien. De fleste af de anholdte blev overført fra Centralfængslet over Saray Burnu med dampskib nr. 67 fra Şirket-selskabet til Haydarpaşa-togstationen. Efter at have ventet i ti timer blev de sendt med et særligt tog i retning af Angora (Ankara) den næste dag. Hele konvojen bestod af 220 armeniere. En armensk togdirektør fik en liste over deportationernes navne. Den blev overdraget til den armenske patriark i Konstantinopel, Zaven Der Yeghiayan, som straks forgæves forsøgte at redde så mange deporterede som muligt. Den eneste udenlandske ambassadør til at hjælpe ham i hans bestræbelser var den amerikanske ambassadør Henry Morhau. Efter en togrejse på 20 timer fik de deporterede i Konstantinopel i Sincora? Ibrahim Ibrahim (Abraham) Angaröes. På tirsdag kl. 12.00 blev spørgsmålene opdelt i to grupper: Hvad gjorde
direktør for Konstantinopels centrale fængsel