De biokemiske egenskaber af antigen-antibody-bindende interaktioner blev undersøgt mere detaljeret i slutningen af 1930'erne af John Marrack. Det næste store fremskridt var i 1940'erne, da Linus Pauling bekræftede lås-og-nøgle teorien foreslået af Ehrlich ved at vise, at interaktionerne mellem antistoffer og antigener afhænger mere af deres form end deres kemiske sammensætning. I 1948 opdagede Astrid Fagreaus, at B-celler, i form af plasmaceller, var ansvarlige for at generere antistoffer.
karakterisering af antistofproteins strukturer.