Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Selv om sekterisme var dødt i forhold til kolonitiden, har det i høj grad forvandlet sig til en debat om, i hvilket omfang en uafhængig nation bør bevare symbolske manifestationer af sine historiske forbindelser til Storbritannien, selv om australsk sekterisme også førte til en genopblussen af hibernophobe følelser i 1970'erne og 1980'erne. Men anerkendelsen af, at sekterisme "som en dagligdags indflydelse" var en ting af fortiden, blev mest tydeligt set i republikkens folkeafstemning
I 1999 var der en række kommentatorer, der antydede, at monarkisterne generelt set var mere tilbøjelige til at være protestanter af britisk afstamning, og republikanerne var mere tilbøjelige til at være katolikker af irsk afstamning, og at selve den republikanske debat risikerede at genoplive sekterisk fjendskab mellem de to grupper.