Før og under borgerkrigen var Pennsylvania en delt stat. Selv om Pennsylvania havde forbudt slaveri, mente mange konservative Pennsylvaniere at den føderale regering ikke skulle blande sig i slaveriets institution. En sådan person var demokraten James Buchanan, den sidste præsident før borgerkrigen. Buchanan's parti havde generelt vundet præsident- og guvernørvalg i Pennsylvania. Men det nye republikanske parti
Den første kongres blev afholdt i Philadelphia, og i 1860 vandt Republikanerne præsidentvalget og guvernørposten. Efter fiaskoen ved Crittenden-kompromissen, sydstaternes løsrivelse og slaget ved Fort Sumter, begyndte borgerkrigen med Pennsylvania som et centralt medlem af Unionen. På trods af den republikanske sejr i valget i 1860 forblev demokraterne magtfulde i staten, og flere "kopperhoveder" opfordrede til fred under krigen. Demokraterne genvandt kontrollen med delstatslovgiveren ved valget i 1862, men den siddende republikanske guvernør Andrew Curtin beholdt kontrollen med guvernørposten i 1863. I valget i 1864 besejrede præsident Lincoln med knappe marginaler Pennsylvania-borgeren George B. McClellan for statens valgmandsstemmer.