Efter midten af 1942, da den væbnede modstand voksede, og den spektakulære ødelæggelse af Gorgopotamos-broen (operation "Harling") af en styrke af græske guerillaer og britiske sabotører den 25. november, forsøgte de italienske myndigheder forgæves at begrænse stigningen i modstandshandlinger rettet mod deres styrker. Partisanerne var i vid udstrækning vellykkede mod italienerne, hvilket tillod oprettelsen af "befriede" områder i det bjergrige indre, herunder betydelige byer, i midten af 1943. På det tidspunkt begyndte tyske tropper imidlertid at blive flyttet ind i Grækenland. Elite-formationer som 1. Panzerdivision og 1. Bjergdivision blev bragt ind i landet, begge i forventning om en mulig allieret landgang i Grækenland (et koncept bevidst fremmet af de allierede selv som en afledning fra landgangene på Sicilien
) og som en garanti mod en eventuel italiensk kapitulation.