Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I november 1920, efter den endelige nederlag for den russiske hær i det sydlige Rusland, en række russiske biskopper evakueret fra Krim til Konstantinopel, derefter besat
af britiske, franske og italienske styrker. Da de fik at vide at general Pjotr Wrangel havde til hensigt at bevare sin hær, besluttede de ligeledes at bevare den russiske kirkelige organisation som en separat enhed i udlandet. Den midlertidige kirkelige myndighed mødtes den 19. november 1920 om bord på skibet "Storehertug Aleksader Mikhailovich" (), ledet af Metropolitan Antonius (Khrapovitsky). Metropoliten Antonius og biskop Benjamin (Fedchenkov) blev udnævnt til at undersøge organisationens kanoniskhed. Den 2. december 1920 modtog de tilladelse fra Metropolitan Dorotheos af Preussen, Locum Tenens af det Økumeniske Patriarkat i Konstantinopel, til at oprette "med henblik på at tjene befolkningen [...] og overvåge det kirkelige liv i russiske kolonier i ortodokse lande et midlertidigt udvalg (epitropia) under den Økumeniske Patriarkates myndighed"; udvalget blev kaldt den midlertidige højere kirkelige administration i udlandet (THCAA).