Hans brigade deltog i ekspeditionen mod Fort Fisher i december 1864. Curtis' brigade var blandt de få tropper, der gik i land, men det første angreb mod Fort Fisher blev besejret. Han deltog i
Det andet angreb i januar 1865, hvor hans brigade spillede en nøglerolle i Unionens sejr. Under kampene fik Curtis et forslag om at slå sig ned. Han greb vred en håndfuld skovler og kastede dem over traversen mens han råbte: "Grav Johnnies! Jeg kommer efter dig!" Curtis holdt sit løfte og fortsatte angrebet. Han blev såret i spidsen for sin brigade og fik en fuld forfremmelse til brigadegeneral for frivillige og modtog også Æresmedaljen. Han forblev i hæren indtil januar 1866, og modtog en brevet til generalmajor af frivillige den 13. marts 1865.