Kinas Yuan-dynasti (1271-1368) var den østligste del af det enorme mongolske imperium (som strakte sig fra Østasien til Østeuropa), som blev politisk adskilt i fire khanater, der begyndte med arvefølgekrigen i 1260. De mongolske ledere Djengis Khan, Ögedei Khan, Möngke Khan og Hulagu Khan var i stand til at erobre det Tangut-ledede vestlige Xia-kongerige og det Jurchen-ledede Jin-dynasti i det nordlige Kina samt invadere Korea
under Goryeo-dynastiet, og gjorde det til en vasalstat, der blev regeret indirekte. Mongolerne trak sig tilbage efter koreanske monarker var blevet enige om at flytte deres hovedstad tilbage til fastlandet fra Ganghwa Island.