Yuan-dynastiet (1271-1368) i Kina var den østligste del af det enorme mongolske imperium (som strakte sig fra Østasien til Østeuropa), som blev politisk adskilt i fire khanater, der begyndte med arvefølgekrigen i 1260. De mongolske ledere Djengis Khan, Ögedei Khan, Möngke Khan og Hulagu Khan var i stand til at erobre det Tangut-ledede vestlige Xia-kongerige og det Jurchen-ledede Jin-dynasti i det nordlige Kina, samt
at invadere Korea under Goryeo-dynastiet og gøre det til en vasalstat, der blev regeret indirekte. Mongolerne trak sig tilbage efter koreanske monarker var blevet enige om at flytte deres hovedstad tilbage til fastlandet fra Ganghwa Island.