Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Opstandene i Filippinerne
øerne var fredelige nu, og i kølvandet på Washington Naval traktat, var garnisonen blev reduceret. MacArthurs venskab med filippinere som Manuel Quezon fornærmede nogle mennesker. Han indrømmede senere: "Den gamle idé om kolonial udnyttelse havde stadig stærke tilhængere". I februar og marts 1923 vendte MacArthur tilbage til Washington for at besøge sin mor, der var syg af en hjertesygdom. Hun kom sig, men det var sidste gang han så sin bror Arthur, der døde pludseligt af blindtarmsygdom i december 1923. I juni 1923 overtog MacArthur kommandoen over den 23. infanteribrigade i den filippinske division. Den 7. juli 1924 blev han informeret om, at der var udbrudt et mytteri blandt de filippinske spejdere over klager vedrørende løn og tilskud. Over 200 blev anholdt, og der var frygt for et oprør. MacArthur var i stand til at berolige situationen, men hans efterfølgende bestræbelser på at forbedre lønningerne for de filippinske tropper blev frustreret af økonomisk stramhed og racemæssige fordomme. Den 17. januar 1925, i en alder af 44, blev han forfremmet til hærens yngste generalmajor.