I begyndelsen af 1850'erne støttede Lincoln sektional mægling, og hans 1852 eulogi for Clay fokuserede på sidstnævntes støtte til gradvis frigørelse og modstand mod "begge ekstremer" på slaveriets spørgsmål. Som 1850'erne skred frem, blev debatten om slaveri i Nebraska Territory og Kansas Territory særlig skarp, og senator Douglas foreslog populær suverænitet som et kompromis; forslaget ville tillade den republikanske vælger i hvert territorium at bestemme slaveriets status. Forslaget alarmerede mange nordlige vælgere, der håbede på at udbrede det sektionelle spændinger mellem det slaveholdende syd og det frie nord. På trods af denne modstand, støttede Lincoln sektionel mægling, og hans 1852 eulogi for Clay fokuserede på sidstnævntes støtte til gradvis frigørelse og modstand mod "begge ekstremer" på slaveriets spørgsmål.
lovgivende forsamling