Tantawy, der er af nubisk oprindelse, blev optaget på det egyptiske militærakademi i 1952 og blev udnævnt til officer den 1. april 1955 i infanteriet. Året efter deltog han i Suez-krigen.
(eller Tripartite Aggression som det ofte er kendt i Egypten) som en infanteriplatoonchef. Han blev forfremmet til major i 1961 og kommanderede et infanterikompagni i Yemen under borgerkrigen i Nordjemen. Senere i sin karriere var han involveret i Seksdageskrigen i 1967 som bataljonkommandør, udtømningskrigen i 1967-1970, og oktober- eller "Yom Kippur"-krigen i 1973. Under Yom Kippur-krigen var han oberstløjtnant og kommanderede den 16. mekaniserede infanteribataljon. Han havde forskellige kommando- og stabsudnævnelser, herunder både stabschef og derefter kommandør for den anden felthær mellem 1986 og 1989. Derudover har han fungeret som militær attaché i Pakistan mellem 1983 og 1985, en vigtig rolle i betragtning af de to landes politiske og militære forbindelser. Tantawy var øverstbefalende for de republikanske gardistyrker mellem 1989 og 1991 og senere chef for de væbnede styrkers operationsmyndighed. I 1991 kommanderede han også en egyptisk hærenhed i den amerikansk-ledede Golfkrigen mod Irak for at tvinge Irak til at trække sig tilbage fra Kuwait, som det havde invaderet i 1990.