I 1972 tilbød Academy of Motion Picture Arts and Sciences Chaplin en ærespris, som Robinson ser som et tegn på, at Amerika "ønskede at gøre det godt igen". Chaplin var i første omgang tøvende med at acceptere, men besluttede at vende tilbage til USA for første gang i 20 år. Besøget tiltrak en stor mængde pressedækning, og ved Academy Awards-galaen fik han en 12-minutters stående ovation, den længste i akademiets historie. Synligt følelsesmæssigt modtog Chaplin sin pris for "den uoverskuelige effekt, han har haft i at gøre film til dette århundredes kunstform". Selvom Chaplin stadig havde planer for fremtidige filmprojekter, var han i midten af 1970'erne meget skrøbelig. Han oplevede flere yderligere slagtilfælde, hvilket gjorde det vanskeligt for ham at kommunikere, og han måtte bruge en kørestol.
12 minutter