GSM har brugt en række tale codecs til at klemme 3,1 kHz lyd ind i mellem 7 og 13 kbit / s. Oprindeligt blev to codecs, opkaldt efter de typer af datakanal, de blev tildelt, brugt, kaldet Half Rate (6,5 kbit / s) og Full Rate (13 kbit / s). Disse brugte et system baseret på lineær forudsigende kodning (LPC). Udover at være effektive med bitrates, gjorde disse codecs det også lettere at identificere mere vigtige dele af lyden, så luftgrænsefeltet kunne prioritere og bedre beskytte disse dele af signalet. GSM blev yderligere forbedret i 1997 med den forbedrede fuld hastighed (REF) codec, en 12,2 kbit / s codec, der bruger en fuld-rate kanal. Endelig med den robuste udvikling af EFTS, blev UMR-faktoren reduceret til en variabel-rate codec kaldet AMR, som stadig bruges i forholdsvis høj kvalitet og robust, når der henvises til halv- eller høj kvalitet af radio kanaler.
mellem 7 og 13