Fuldfør følgende sætning: I begyndelsen af 1847 modtog Vârnavs bibliotek den franske republikanske historiker Edgar Quinet; efter at have hørt Quinet tale, stod Vârnav op og fik alle tilstedeværende rumænere til at sværge en "ed om, at de ville dø for deres fædreland". I november samme år havde Vârnav, Bălcescu, Lecca og Chinezu sammen med Grigore Arghiropol, Dimitrie Brătianu, Ion C. Brătianu og Mihail Kogălniceanu grundlagt den halvjuridiske "Însocierea Lazariană" ("Lazarian Association"). Navngivet til ære for Gheorghe Lazăr, havde det et politisk projekt for at forene og standardisere uddannelse i begge fyrstedømmer. Denne dagsorden blev betragtet som utilstrækkelig af andre intellektuelle, herunder Alexandru G. Golescu, der nægtede at deltage. Vârnav, der nu åbent var tiltrukket af radikal politik, blev en aktiv deltager i
Februarrevolutionen. Han gik sammen med flertallet af rumænske studerende, der hilste den franske provisoriske regering, og overstemte de mere forsigtige unge boyarer, herunder Vasile Alecsandri og Costache Negri. Han tjente kortvarigt i nationalgardet og oprettede en førstehjælpsplads i sit bibliotek. Som rapporteret af N. Ionescu, var begivenhederne også årsagen til oprettelsen af en enkelt rumænsk trikolor, der kombinerer Wallachiens blå-gul og Moldaviens blå-rød.