Italiens deltagelse i Anden Verdenskrig var præget af en kompleks ideologisk, politisk og diplomatisk ramme, mens dets militære handlinger ofte var stærkt påvirket af eksterne faktorer. Italien sluttede sig til krigen som en af aksemagterne i 1940, da den franske tredje republik overgav sig, med en plan om at koncentrere italienske styrker om en stor offensiv mod det britiske imperium i Afrika og Mellemøsten, kendt som "parallelkrig", mens de forventede kollapsen af britiske styrker på den europæiske teater. Italienerne bombede Mandat Palæstina.
, invaderede Egypten og besatte det britiske Somaliland med indledende succes. Imidlertid førte de tyske og japanske aktioner i 1941 til, at henholdsvis Sovjetunionen og USA trådte ind i krigen, hvilket ødelagde den italienske plan om at tvinge Storbritannien til at acceptere en forhandlet fredsaftale.