Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1978 blev Merzario partner med den schweiziske Formel 1-udøver Guglielmo Bellasi og lagde grundlaget for sit eget hold. Merzarios første selvbyggede Formel 1-udstyr, A1, dukkede op i 1978 og var en grundlæggende konventionel bil baseret hovedsageligt på hans March 761B, med et rødt farveskema og rå karosseri, der vagt minder om en Ferrari 312T2 i sin brug af cockpit-side-kanaler til luftindtag. Den brugte den dengang almindelige kombination af Cosworth DFV motor og Hewland gearkasse. Liveryet skiftede fra rødt til sort før Monaco Grand Prix 1978
, selv om det ikke var før det svenske Grand Prix, at det sluttede et løb, selv om det ikke var klassificeret, og var otte runder bagud af vinderen efter et langt pitstop. For det østrigske Grand Prix blev en anden A1 afsløret, selvom det blev mistænkt for, at dette faktisk var holdets gamle March 761B med nyt karosseri. Med denne bil til sin rådighed klarede Merzario sig lidt bedre i kvalifikationen, men blev stadig ikke klassificeret i et løb. For det italienske Grand Prix blev begge A1'er kørt, med Alberto Colombo i den oprindelige A1 og Merzario i den nyere anden A1. Colombo postede den langsomste tid under kvalifikationen og nåede ikke rutenettet, mens Merzario kvalificerede sig komfortabelt, kun for at motoren skulle fejle under løbet. Teamet kvalificerede bilen ved otte lejligheder i løbet af 1978, men trak sig syv gange tilbage med mekaniske fejl.