Udfyld følgende sætning: På det tidspunkt var det uafhængige argentinske teater begrænset ikke kun af den store vækst i kommercielle teaterproduktioner, men også af et klima af
undertrykkelse. Trusler mod den kunstneriske frihed under landets sidste diktatur blev lempet noget i 1980 med støtte fra den relativt moderate hærchef, general Roberto Viola. Dragún havde derefter premiere på sit værk "¿Y por casa cómo andamos?" ("How're We Doing at Home?"), en kommentar til ulykkelige, paternalistiske husstande og deres virkninger på kulturen. Det langsomt forbedrede klima for friheder førte også til, at Dragún dannede et partnerskab med andre dramatikere Carlos Gorostiza og Roberto Cossa, samt med mange skuespillere, for at danne et "Argentinsk åbent teater", hvorved de håbede at tilskynde til en tilbagevenden til ytringsfriheden, hvis fravær havde fået så mange andre kulturelle figurer til at forlade Argentina siden 1975. Ved at konvertere en lukket tændrørfabrik i Balvanera-distriktet i Buenos Aires til "Picadero Theatre", havde de premiere på en festival af deres kollektive nye værker (herunder Dragúns "Mi obelisco y yo" - "Min obelisk og mig") til anerkendelse den 28. juli 1981. Denne succes blev forpurret af teatret brandbomber en uge senere, stadig en "uløst mysterium".