Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Da han vendte tilbage, deltog han ikke i slaget ved Marengo, hvor hans ven Desaix blev dræbt, mens han gav et afgørende bidrag til sejren. Napoleon, der havde stor tillid til hans evner, forfremmede ham til sidst til general i divisionen og arrangerede hans ægteskab med sin søster Paulines svigerinde Aimée Leclerc, hvilket gjorde ham til en del af Napoleons udvidede familie, og gav ham en kommando i den konsulære vagt. Da Napoleon blev kejser i 1804, blev Davout opkaldt som en af de oprindelige 18 marskalder af imperiet. Davout var den yngste og mindst erfarne af generalerne, der blev forfremmet til marskal, hvilket gav ham fjendtlighed fra andre generaler gennem hele sin karriere. Som øverstbefalende for III Korps i "Grande Armée" ydede Davout sine største tjenester. I slaget ved Austerlitz, efter en tvungen march på 48 timer, bar III Korps hovedvægten af de allieredes angreb. I den efterfølgende krig i den fjerde koalition
Davout, med et enkelt korps, kæmpede og vandt slaget ved Auerstädt mod den vigtigste preussiske hær, som havde mere end dobbelt så mange soldater til rådighed (mere end 63.000, til Davouts 28.000). Historikeren François-Guy Hourtoulle skriver: "I Jena vandt Napoleon en kamp han ikke kunne tabe. Ved Auerstädt vandt Davout en kamp, han ikke kunne vinde". Som belønning lod Napoleon Davout og hans mænd træde først ind i Berlin den 25. oktober 1806.