Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Passage: Det tidlige Ming-dynasti (kinesisk: 明; pinyin: Míng, 1368<unk>1644) forsøgte også at bruge papirvaluta i den tidlige genforeningsperiode. Denne valuta oplevede også en hurtig inflation, og udstedelsen blev suspenderet i 1450, selv om sedler forblev i omløb indtil 1573. Det var først i Ming-dynastiets allersidste år, da Li Zicheng truede Beijing i 1643 og 1645, at trykningen igen fandt sted. For det meste af Ming Kina havde et rent privat system af valuta for alle vigtige transaktioner. Sølv, der flød ind fra udlandet, begyndte at blive brugt som valuta i den sydlige provins Guangdong, hvor det spredte sig til den nedre Yangzi-region i 1423, da det blev lovligt betalingsmiddel til betaling af skatter. Efter 1465 måtte provinsskatter overføres til hovedstaden i sølv, saltproducenterne måtte betale i sølv fra 1475, og fritagelser fra corvée måtte betales i sølv fra 1485. Den kinesiske efterspørgsel efter sølv blev dækket af spansk import fra Amerika, især Potosí i Peru og Mexico, efter at spanierne blev etableret i Manila i 1571. Den cirkulerede som prægede spanske dollars, der undertiden var stemplet med kinesiske tegn, der var kendt som "klipmærker", hvilket indikerede at de var blevet verificeret af en købmand og fastslået som ægte. Spansk sølv cirkulerede også som lingotter (kendt som sycee eller yuanbao), som vejede en nominel liang (ca. 36 gram), selv om renheden og vægten varierede fra region til region. Liang blev ofte omtalt af europæerne med det malaysiske udtryk tael. De første kinesiske yuan-mønter havde samme specifikation som en spansk dollar, hvilket førte til en fortsat ækvivalens i nogle henseender mellem navnene "yuan" og "dollar" på det kinesiske sprog.  Spørgsmål: Hvad hed ingots af spansk sølv?
Sycee eller Yuanbao