Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Yezidis kom i kontakt med osmannerne for første gang i begyndelsen af det 16. århundrede og levede som semi-uafhængige enheder under det osmanniske imperium. Osmannerne havde erobret kurdiske regioner og installeret deres egne guvernører i Diyarbekir, Urfa, Shingal og Mosul. I 1516 lancerede Sultan Selim den Grim en invasion
Ind i Syrien, og erobrede Aleppo og Damaskus fra Mamlukkerne i Egypten. Chefen for kurderne i Aleppo var Qasim Beg, han havde længe været uenig med mamlukkerne, der ønskede at installere Sheikh Izz ed-Din, en yezidi, i hans sted. På trods af at Qasim Beg betalte hyldest til sultanen, var Sheikh Izz ed-Din stadig i stand til at få sig selv udnævnt til kurdernes emir efter at have overtalt de lokale osmanniske guvernører til at henrette Qasim Beg for forræderi. Men på grund af at Sheikh Izz ed-Din ikke efterlod nogen arvinger efter sin død, blev titlen returneret til Qasim Begs familie.