Fuldfør følgende sætning: Det stigende antal sovjetiske rustninger førte til en revurdering af, hvordan man bekæmper truslen. I sommeren 1943 havde Ju 87 besætninger lidt store tab. Henschel Hs 129 havde lidt 495 tab af en samlet produktion på 664. Det blev besluttet at erstatte dem med Fw 190. Den 18. oktober blev "Sturzkampfgeschwader 1", "Sturzkampfgeschwader 3" og "Sturzkampfgeschwader 5" omdøbt til "Schlachtgeschwader" 1, 3 og 5. "Sturzkampfgeschwader 2" og "Sturzkampfgeschwader 77" blev reformeret som blandede jager- og dykkerbomberenheder. To "Geschwader", "Schlachtgeschwader 9" og "Schlachtgeschwader 10" blev dannet for at håndtere truslen. Det var først i marts 1944 at "Geschwaders" var i stand til at bytte deres Ju 87'ere til Fw 190. Nogle enheder, som den, der blev ledet af Hans-Ulrich Rudel, fortsatte med at flyve Ju 87 (og Fw 190) indtil krigens slutning. I mellemtiden kæmpede Fw 190-enhederne et stigende antal defensive kampe. Den nedre Dnepr Offensiv og
Andet slag om Kiev var vidne til storstilede luftkampe. Under disse aktioner vandt Walter Nowotny sin 256. og sidste sejr på fronten, og blev næsten selv skudt ned den 11. november 1943. JG 54, der betjente Focke-Wulf, opnåede 71 sejre i december 1943 for tabet af 14 Fw 190'ere. Dette repræsenterede et faldende vinder-til-tab-forhold. Men sovjetterne blev flere og bedre. Den Røde Hær skubbede både Hærgruppe Syd og snart Hærgruppe Nord tilbage. Kun Hærgruppe Center forblev i stærke defensive positioner. I foråret 1944 var forholdet mellem sejr og tab for de tyske jagerstyrker faldet fra 4:1 i slaget ved Kursk til 1,5:1. Sovjetiske kampfly var nu lige så gode som "Luftwaffes" bedste. "Schlachtgeschwader" tab beløb sig til 175, som omfattede en række Fw 190'ere.