Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Sammen med "Semiramide" er "Guillaume Tell" Rossinis længste opera, på tre timer og femogfyrre minutter, og anstrengelsen for at komponere den efterlod ham udmattet. Selv om han inden for et år planlagde en operabehandling af Faust-historien, overhalede begivenheder og dårligt helbred ham. Efter åbningen af "Guillaume Tell" havde Rossinis forladt Paris og boede i Castenaso. Inden for et år fik begivenhederne i Paris Rossini til at skynde sig tilbage. Karl X blev styrtet i en revolution i juli
1830 og den nye regering, ledet af Louis Philippe I, annoncerede radikale nedskæringer i de offentlige udgifter. Blandt nedskæringerne var Rossinis livstidsannuitet, som han vandt efter hårde forhandlinger med det foregående regime. Forsøg på at genoprette livrenten var en af Rossinis grunde til at vende tilbage. Den anden var at være sammen med sin nye elskerinde, Olympe Pélissier. Han efterlod Colbran i Castenaso; hun vendte aldrig tilbage til Paris, og de boede aldrig sammen igen.