Efter Yuan Shi-kais død kollapsede Beiyang-regeringen, og landet faldt i borgerkrig, med forskellige krigsherrer, der kæmpede om overherredømmet. Tyske våbenproducenter begyndte at søge at genoprette kommercielle forbindelser med Kina for at trække på sit store marked for våben og militær bistand. Kuomintang-regeringen søgte også tysk hjælp, og den tysk-uddannede Chu Chia-hua (朱家<unk>; Zhūāhuá) arrangerede næsten alle kinesisk-tyske kontakter fra 1926 til 1944. Der var flere andre grunde end Tysklands teknologiske ekspertise, der gjorde det til den øverste kandidat i kinesiske udenrigsforbindelser. For det første havde Tyskland ikke flere imperialistiske interesser i Kina efter Første Verdenskrig. For det andet, i modsætning til Sovjetunionen, som hjalp Kuomintang med reorganisering og åbnede medlemskab til partipolitikere, havde Tyskland ingen interesse i politiske muligheder, der kunne føre til konfrontationer med den centrale regering for våben og militær bistand. Tysk våbenproducenter begyndte at søge at genoprette kommercielle forbindelser med Kina for at trække på sit store marked for våben og militær
Tyskland havde ingen imperialistiske interesser i Kina efter 1. verdenskrig.