Det portugisiske imperium etablerede først et "de jure" system af tvangsarbejde kendt som "chibalo" i alle sine kolonier i 1899, men den portugisiske regering implementerede ikke systemet i Angola før 1911 og afskaffede det i 1913. Republikanerne styrtede kong Manuel II ved et statskup
i oktober 1910. Arbejdere i Moçâmedes, blandt andre byer i Angola, kæmpede for afskaffelse og manumission. I nogle områder erklærede tvangsarbejdere strejker i håb om, at den økonomiske nedgang ville tvinge til politiske ændringer. Carvalhal Correia Henriques, den nye guvernør i Moçâmedes, støttede deres krav og henviste arbejdsklage til ham. Den første portugisiske republik, den nye stat, afskaffede tvangsarbejde igen, men arbejdsgiverne, hvis virksomheder var afhængige af tvangsarbejde, brugte deres politiske indflydelse til at presse den portugisiske regering til at fyre Henriques. Den portugisiske regering legaliserede tvangsarbejde i Angola igen i 1911, afskedigede Henriques i januar 1912 og afskaffede praksis igen i 1913.