Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den 15. maj 1918 blev sergent David Emmett Coyne nomineret til Victoria Cross for at have kastet sig selv på en håndgranat, som han havde kastet, efter at den ved et uheld var sprunget tilbage fra en parapet, for at beskytte andre soldater. Men da dette ikke var i fjendens ansigt, blev den posthume nominering ændret til Albert-medaljen i guld, den eneste medalje, der blev udstedt til et medlem af AIF (den blev senere erstattet af George Cross). Senere, i august 1918, var 31. bataljon involveret i den sidste allierede offensiv i krigen, da den deltog i kampene, der resulterede i indtagelsen af Villers Bretonneux.
og så Bullecourt. Senere, i september, var bataljonen involveret i angrebet på St Quentin-kanalen. Dette viste sig at være deres sidste involvering i krigen, da de var ude af linje, da våbenhvilen fandt sted den 11. november. Den 31. bataljon, AIF, blev opløst i marts 1919, mens den i Frankrig ventede på hjemsendelse til Australien.