I 1892 foreslog Hendrik Lorentz en modifikation af Fresnels model, hvor æteren er helt stationær. Han lykkedes med at udlede Fresnels trækkoefficient som et resultat af en interaktion mellem det bevægelige vand med en ikke-trækket æter. Han opdagede også, at overgangen fra en til en anden referenceramme kunne forenkles ved hjælp af en hjælpende tidsvariabel, som han kaldte lokal tid: Spørgsmål: Hvad var et andet navn på hjælpende tid?
lokal tid