Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I begyndelsen af det syttende århundrede etablerede enkelte danske indvandrere sig i Nordamerika. Skandinaver - især danskere og nordmænd - udgjorde en stor del af bosætterne i den hollandske koloni New Netherland, nu New York. Efter 1750 emigrerede danske familier i den protestantiske moralske broderskab til Pennsylvania, hvor de bosatte sig i Bethlehem-området sammen med tyske morabere. Indtil 1850 var de fleste danskere, der emigrerede til Nordamerika, ugifte mænd. I denne periode opnåede nogle danskere berømmelse og anerkendelse. Blandt dem var Hans Christian Febiger (1749 <unk> 1796), en af George Washingtons mest betroede officerer under den amerikanske revolution, Charles Zanco (1808 <unk> 1836) der døde ved Alamo
I marts 1836 i kampen for texansk uafhængighed, og Peter Lassen (1800<unk>1859), en smed fra København, der førte en gruppe eventyrere fra Missouri til Californien i 1839. Lassens spor blev fulgt af "forty-niners" under California Gold Rush. Lassen betragtes som en af de vigtigste tidlige bosættere i Californien.