Kortfattet artikel:  At tage sig af en person med demens kan strække folk til deres grænser, og der er mange i denne situation. Alene i England er der mere end 670.000 ubetalte omsorgspersoner, der hjælper en person med demens. Her, i den sidste uge af vores store "God sundhed"-serie om demens, vender vi vores opmærksomhed mod de plejepersonale og hvad der kan gøres for at gøre livet lettere for dem og deres kære... Scroll ned for video. At tage sig af en demenspatient kan strække folk til deres grænser. Sådan gør du livet lettere. Hvad kan man forvente? I de tidlige stadier af sygdommen kan der opstå forandringer der er så subtile at nogle venner og bekendte ikke er klar over at der er noget galt - og dette stadium kan vare i mange år. Men efterhånden som sygdommen skrider frem og skader hjernen mere, bliver symptomerne mere udtalte: vanskeligheder med at kommunikere bliver mere intense, og det bliver vanskeligere at klæde sig på eller klare sine daglige opgaver. Dette markerer begyndelsen på den mellemste fase, den længste fase, som kan vare i flere år. Det er, når tilstanden bliver mere udfordrende, og ekstra hjælp kan være nødvendig. Men der vil være gode og dårlige dage. Følgende råd kan hjælpe dig: Skab en rutine. I de tidlige stadier af demens, er det korttidshukommelse, der er mest påvirket, hvilket gør det sværere for patienterne at holde styr på dagen, eller endda hvilket tidspunkt det er. Jeg har fundet ud af, at en rutine hjælper dem med demens til at holde sig bedre orienteret, og får deres biologiske ur i rytme. I de tidlige stadier kan det være en god idé at fastsætte faste tider på dagen for de følgende - det kan være en hjælp at skrive dette på en tavle, der er anbragt ved siden af en kalender (kryds den for at vise, hvilken dag det er) og et ur, så de ved, hvad de kan forvente, og hvornår. I midten af demensfasen kan rutiner stadig være nyttige, men patienter kan være mere tilbøjelige til humørsvingninger, så vær fleksibel. Opmuntre, men ikke tvinge. Folk med demens kan ofte vise flere symptomer og angst, når lyset begynder at falme. Når man opfører sig...
Dette er den sidste uge af vores store god sundhed serie om demens. Vi vender vores opmærksomhed mod omsorgspersoner og hvad der kan gøres for at gøre livet lettere. I England er der mere end 670.000 ubetalte omsorgspersoner, der hjælper nogen. Vi forklarer dem, hvad de skal gøre, hvis de bliver nervøse, når lyset begynder at falme. Tid til at gå i seng og tid til at stå op. Hvornår man skal tage medicin. Måltider. Shopping dage. Fritid, f.eks. tv, radio eller sociale aktiviteter. Før du begynder at tale, skal du altid have øjenkontakt for at få den demente til at fokusere på dig. De kan have en tendens til at kigge væk, og det gør det vanskeligere for dem at koncentrere sig om samtalen. Vær forsigtig med at stille spørgsmål de måske ikke er i stand til at forstå. For eksempel, hvis de er ked af det, så spørg ikke, hvad der er galt, da de måske ikke ved det, eller er ude af stand til at udtrykke det med ord. I stedet kan du sige: 'Det ser ud til at du er ked af det; lad os tænke på hvordan vi kan få dig til at føle dig bedre.' At afslutte sætninger for dem kan øge frustrationen. Det er bedre at spørge, om de vil have, at du finder ord for dem, hvis de har problemer. Hold øje med deres kropssprog, for det kan give dig et indtryk af hvordan de har det. For eksempel kan gentagne bevægelser betyde at de er ængstelige eller bange, mens tilbagetrækning kan betyde at de føler sig overvældede. Hvis de gør noget åbenlyst forkert, f.eks. at lægge opvasken i vaskemaskinen eller tøj i et spisekammer, skal du ikke spørge dem hvorfor eller skælde dem ud - den logiske side af deres hjerne er blevet påvirket, og at påpege deres fejl vil kun give dem forlegenhed og frustration.