Skriv en fortsættelse til dette afsnit - ville vise sig bedre for både Rosberg og Williams. Finnen fik en ny holdkammerat i Nigel Mansell, og Williams FW10 chassis var en stor forbedring i forhold til FW09B. I de første par løb brugte holdet motorerne fra 1984, indtil Honda introducerede en opgraderet version, som forbedrede kraftudveksling, brændstoføkonomi og vigtigst af alt pålidelighed. Rosberg brugte den nye motor med god effekt, og vandt Detroit Grand Prix og tog pole position i de næste to løb i Frankrig på Paul Ricard Circuit og British Grand Prix på Silverstone. Rosbergs pole-vindende omgang på Silverstone lavede historie, da han omløb 4.719 km kredsløbet i 1:05.591 for en gennemsnitshastighed på 259.01 km / t. Dette ville forblive det hurtigste enkeltkreds på en bane i Formel 1 indtil det blev slået af Williams-køreren Juan Pablo Montoya ved det italienske Grand Prix i 2002
ved Monza.