Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Selv om regionen var den sidste fæstning mod fransk kolonisering, blev området gradvist overtaget af franskmændene efter 1830
, på trods af kraftig lokal modstand fra den lokale befolkning ledet af ledere som Faḍma n Sumer og Cheikh Mokrani, indtil slaget ved Icheriden i 1857 markerede en afgørende fransk sejr, med sporadiske udbrud af vold fortsatte så sent som Mokranis oprør i 1871. I denne periode blev meget jord konfiskeret fra de mere genstridige stammer og givet til franske "pieds-noirs". Mange anholdelser og deportationer blev udført af franskmændene som reaktion på oprør, hovedsageligt til New Caledonia (derfra stammer algerierne fra Stillehavet). Koloniseringen resulterede også i en accelereret udvandring til andre områder af landet og uden for det.