Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Oprindelig prioritet blev givet til en luft-til-jord-version, tillid til de indledende resultater var så høj, at USAAF havde bestilt 3.500 raketter, før nogen faktisk var blevet monteret på et fly, og det blev håbet at få dem operationelle i tide til Operation Torch
, invasionen af Nordafrika, i oktober 1942. Den succesfulde lancering af en M8 fra en Curtiss P-40E fighter den 6. juli 1942 resulterede i en indkøbsordre på 600.000 enheder. Udviklingen begyndte på en genopladelig launcher, der kunne monteres i bomben af en Douglas A-20 bombefly, men dette blev aldrig operationelle. Der var betydelige problemer med drivstoffet, sikringerne og startrørene under vingen, som alle forsinkede den operationelle udrulning betydeligt.