Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I januar brugte politiet køller på 400 anti-krig/anti-Vietnam-demonstranter uden for en middag for den amerikanske udenrigsminister Rusk. I februar holdt studerende fra Harvard, Radcliffe og Boston University en fire-dages sultestrejke for at protestere mod Vietnamkrigen. Ti tusind studerende i Vestberlin holdt en sit-in mod amerikansk indblanding i Vietnam. Folk i Canada protesterede mod Vietnamkrigen ved at sende 5.000 eksemplarer af brochuren "Håndbog for indvandrere i Canada" til USA. Den 6. marts demonstrerede 500 studerende fra New York University (NYU) mod Dow Chemical fordi selskabet var den vigtigste producent af napalm, som blev brugt af det amerikanske militær i Vietnam. Den 17. marts sluttede en anti-krigs demonstration på Grosvenor Square i London med 86 sårede og 200 anholdte demonstranter. Japanske studerende protesterede mod det amerikanske militærs tilstedeværelse i Japan på grund af Vietnamkrigen. I marts angreb britiske studerende (som var imod Vietnamkrigen) den britiske forsvarsminister, undervisningsministeren og indenrigsministeren. I august, 1968 Demokratiske National Convention
i Chicago blev afbrudt af fem dages demonstrationer af tusindvis af demonstranter. Chicagos borgmester, Richard J. Daley, eskalerede optøjerne med en overdreven politi tilstedeværelse og ved at give ordre til National Guard og hæren til at undertrykke protesterne. I september fik kvindernes frigørelsesbevægelse international anerkendelse, da den demonstrerede ved den årlige skønhedskonkurrence Miss America. Den ugelange protest og afbrydelsen af skønhedsudstillingen gav spørgsmålet om lige rettigheder for kvinder betydelig opmærksomhed og signalerede begyndelsen på slutningen af "skønhedsudstillinger" som enhver form for aspiration for unge kvinder.