Efter den vellykkede belejring af Antiokia i juni 1098 forblev korsfarerne i området resten af året. Den pavelige legat Adhemar af Le Puy var død, og Bohemond af Taranto havde hævdet Antiokia for sig selv. Baldwin af Boulogne forblev i Edessa, der blev erobret tidligere i 1098. Der var uenighed blandt prinserne om, hvad de skulle gøre næste; Raymond af Toulouse, frustreret, forlod Antiokia for at erobre fæstningen ved Ma'arrat al-Numan i belejringen af Maarat. Ved årets slutning truede de mindre riddere og infanteri med at marchere til Jerusalem uden dem. Til sidst, den 13. januar 1099, begyndte Raymond marchen ned mod syd, langs Middelhavskysten, efterfulgt af Robert af Normandiet og Bohemonds nevø Tancred, som blev enige om at blive hans vassal.
Raymond af Toulouse