Efter Bulgariens tiltrædelse i Første Verdenskrig kommanderede han 2. armé. Han ledede operationer i Makedonien, der endte med nederlaget for serberne i slaget ved Ovche Pole. Med denne succes tillod bulgarerne ikke mødet mellem den serbiske hær og de anglo-franske styrker, der gik ombord i Solun. I februar 1917 havde han kommandoen over 3. armé og besejrede rumænerne i Dobrudja. Fra 8. september 1918 blev han øverstkommanderende for den bulgarske hær efter generalen Nikola Zhekovs sygdom. Han deltog i
Slaget ved Dobro Pole, som var den afgørende serbiske sejr i 1918. Han blev fyret i 1919.