I begyndelsen af marts 1831 indgik han endog korrespondance med den russiske feltmarskal Hans Karl von Diebitsch, der blev meget syg både i Paris og London. Da Skrzynecki endelig måtte gå i offensiven, var hans mulighed væk, og han begik flere taktiske fejltagelser. I den
I slaget ved Ostrołęka (26. maj 1831) viste han sin sædvanlige tapperhed og betydelige evne, men efter en blodig konkurrence sejrede Diebitsch og Skrzynecki faldt tilbage på Warszawa, hvor han krævede en rekonstruktion af regeringen og sin egen udnævnelse som diktator. Til dette ville Folketinget ikke give samtykke, selv om det gav Skrzynecki en tillidsvotum. Men den offentlige mening var nu stærkt imod ham, og han blev tvunget den 10. august i sin lejr i Bolimów til at overdrage sin afsked til sin efterfølger, Henryk Dembiński. Skrzynecki sluttede sig derefter til et guerillakorps og flygtede den 22. september til østrigsk territorium. Efterfølgende boede han i Prag, men flyttede til Bruxelles, hvor han blev udnævnt til øverstkommanderende for den belgiske hær, en udnævnelse, han blev tvunget til at træde tilbage af den kombinerede og emphatisk protest fra Rusland, Østrig og Preussen i 1839; dog blev han der i aktiv tjeneste indtil 1848. Med tilladelse fra den østrigske regering slog han sig endelig ned i Kraków, hvor han døde i 1860.