Henvis til passagen nedenfor og svar derefter på spørgsmålet på samme sprog som passagen:  Gennemgang: Trods sin lille størrelse og sin langsomme 59-dages omdrejning har Merkur et betydeligt og tilsyneladende globalt magnetfelt. Ifølge målinger foretaget af Mariner 10 er dens styrke omkring 1,1% af Jordens. Magnetfeltstyrken ved Merkurs ækvator er omkring 300 nT. Merkurs magnetfelt er dipolar, ligesom Jordens. I modsætning til Jordens er Merkurs poler næsten på linje med planetens spinaksel. Målinger fra både Mariner 10 og MESSENGER-rumsonderne har vist, at magnetfeltets styrke og form er stabil. Det er sandsynligt, at dette magnetfelt genereres af en dynamoeffekt på en måde, der ligner Jordens magnetfelt. Denne dynamo-effekt skyldes cirkulationen af planetens jernrige flydende kerne. Merkurs magnetfelt er stærkt nok til at aflede solvinden omkring planeten og skabe en magnetosfære. Planetens magnetosfære, selv om den er lille nok til at passe ind i Jorden, er stærk nok til at fange solvindens plasma. Dette bidrager til vejrtrækningen på planetens overflade. Observationer foretaget af Mariner 10 opdagede dette lavenergi-plasma i magnetosfæren på planetens natlige side. I løbet af sin anden flyvning forbi planeten den 6. oktober 2008 opdagede MESSENGER, at Merkurs magnetfelt kan være ekstremt "lekkerigt". Rumfartøjet stødte på magnetiske "tornadoer" <unk> vridte bundter af magnetfelter, der forbinder det planetariske magnetfelt med det interplanetariske rum <unk>, der var op til 800 km brede eller en tredjedel af planetens radius. Disse forvrængede magnetiske fluxrør, teknisk kendt som fluxoverførselsbegivenheder, danner åbne vinduer i planetens magnetiske skjold, hvorigennem solvinden kan komme ind og direkte påvirke Merkurs overflade via magnetiske...  Spørgsmål: Hvad målte Merkurs magnetiske styrke?
Mariner 10