Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Walpole styrede indenrigspolitikken, og efter hans svoger Townshends afsked i 1730 kontrollerede han også Georgs udenrigspolitik. Historikere mener generelt, at George spillede en æresrolle i Storbritannien og nøje fulgte Walpoles og andre højtstående ministrers råd, som tog de store beslutninger. Selv om kongen var ivrig efter at føre krig i Europa, var hans ministre mere forsigtige. En våbenhvile blev aftalt i den engelsk-spanske krig
, og George pressede uden held Walpole til at deltage i den polske arvefølgekrig på den tyske stats side. I april 1733 trak Walpole det upopulære skattelettelseslovforslag tilbage, som havde fået stærk modstand, også fra hans eget parti. George gav Walpole støtte ved at afskedige lovforslagets modstandere fra deres domstole.