Kortfattet artikel:  Det er ikke let at være pave. Han er ikke kun hyrde for næsten en milliard katolske sjæle, han leder også en lille, men moralsk betydningsfuld stat med udsendinge og interesser i næsten alle lande. Som lærde gerne siger, har Vatikanet gennem århundreder vandret på grænsen mellem åndelige og verdslige interesser. Nogle gange, som da Johannes Paul II stod op imod det kommunistiske Polen, har kirkens moralske og politiske indflydelse kombineret sig til at give et voldsomt slag. Andre gange må paverne træffe et vanskeligt valg: Skal de bruge en spids tunge som en profet eller være diskrete som en diplomat? Denne søndag i Rom stod pave Frans over for et sådant dilemma. For det første, baggrunden: For hundrede år siden døde mere end 1 million armeniere (nogle skøn går så højt som 1,5 millioner) i hænderne på tyrkerne. Mange af ofrene tilhørte en gren af kristendommen der var nært knyttet til katolicismen. En række historikere og mindst 20 lande kalder drabene et "folkedrab". (En amerikansk resolution om at gøre det samme har svigtet i Kongressen.) Tyrkiske embedsmænd er uenige og hævder, at dødsfaldene, selv om de er uheldige, var en del af en langvarig krig, der medførte tab på alle sider. Tidligere paver havde på deres side udtænkt spørgsmålet om folkedrab. Johannes Paul II brugte ordet med "g" i 2001, men turde ikke sige det højt. I stedet blev det gemt i et dokument der var underskrevet af den tidligere pave og den armenske kirkes overhoved efter at de havde fejret messen sammen. Pave emeritus Benedikt XVI kaldte drabene "en stor ondskab" og "en frygtelig forfølgelse" i en tale i 2006, men undgik at betegne dem som folkedrab. (Benedikt fandt andre måder at gøre tyrkerne vrede på, idet han i første omgang var imod deres optagelse i Den Europæiske Union.) Da pave Frans forberedte sig på at fejre en særlig messe søndag for at mindes 100 år siden massakren, var Vatikanets observatører splittet i deres meninger om hvorvidt han ville bruge ordet "folkedrab". Det gjorde han, men på en omdirigeret måde, ved at citere Johannes Pauls dokument. "I det forgangne århundrede har vores menneskelige familie gennemlevet tre massive og hidtil usete...
Tidligere paver havde undersøgt spørgsmålet om, hvorvidt drabet på 1,5 millioner armeniere var folkedrab. Fordi han ofte skinner et smilende ansigt på verden, kan det være let at glemme den stumhed, Francis nogle gange bringer til mobberens prædikestol.