Churchill erklærede i en tale i 1955, at afskrækkelse ville være "nedrustningens forældre", og at medmindre Storbritannien bidrog til vestlig afskrækkelse med sine egne våben, ville de mål, der truede det mest, under en krig måske ikke blive prioriteret. Premierminister Harold Macmillan fremsatte den holdning, at atomvåben ville give Storbritannien indflydelse på målretning og amerikansk politik og ville påvirke strategien i Mellemøsten og Fjernøsten. Hans forsvarsminister, Duncan Sandys, mente at atomvåben reducerede Storbritanniens afhængighed af USA. Suezkrisen i 1956
Det viste, at Storbritannien ikke længere var en stormagt, men øgede værdien for Storbritannien af en uafhængig atomabeskyttelse, som ville give den større indflydelse over for USA og Sovjetunionen. Mens det militære mål for de britiske atomvåben var Sovjetunionen, var det politiske mål USA.