Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I januar 1905, den blodige søndag
Massakren af demonstranter i St. Petersburg udløste en bølge af borgerlige uroligheder i det russiske imperium kendt som revolutionen i 1905. Lenin opfordrede bolsjevikkerne til at spille en større rolle i begivenhederne og tilskyndede til voldelig opstand. I den forbindelse vedtog han SR-sloganer om "væbnet oprør", "masse terror" og "ekspriparation af adelens jord", hvilket resulterede i mensjevikke beskyldninger om, at han var afveget fra ortodokse marxisme. I sin tur insisterede han på, at bolsjevikkerne skulle splitte sig fuldstændigt med mensjevikkerne; mange bolsjevikker nægtede, og begge grupper deltog i den tredje RSDLP-kongres, der blev afholdt i London i april 1905. Lenin fremlagde mange af sine ideer i brochuren "Two Tactics of Social Democracy in the Democratic Revolution", der blev udgivet i august 1905. Her forudsagde han, at Ruslands liberale bourgeoisi ville blive mættet af en overgang til et konstitutionelt monarki og dermed forråde revolutionen; i stedet argumenterede han for, at proletariatet ville være nødt til at opbygge en alliance med bønderne for at vælte det tsaristiske regime og etablere "proletariatets og bøndernes midlertidige revolutionære demokratiske diktatur".