Den officielle dato for, hvornår de nationale valutaer ophørte med at være lovligt betalingsmiddel, varierede fra medlemsstat til medlemsstat. Den tidligste dato var i Tyskland, hvor mærket officielt ophørte med at være lovligt betalingsmiddel den 31. december 2001, selv om omvekslingsperioden varede i to måneder mere. Selv efter, at de gamle valutaer ophørte med at være lovligt betalingsmiddel, blev de fortsat accepteret af de nationale centralbanker i perioder fra flere år til på ubestemt tid (denne sidste for Østrig, Tyskland, Irland, Estland og Letland i pengesedler og mønter, og for Belgien, Luxembourg, Slovenien og Slovakiet kun i pengesedler). De tidligste pengesedler, der blev ikke-konvertible, var de portugisiske escudos, som efter den 31. december 2002 ophørte med at have pengeværdi, selv om de stadig kunne veksles frem til 2022.
Østrig, Tyskland, Irland, Estland og Letland i pengesedler og mønter og for Belgien, Luxembourg, Slovenien og Slovakiet kun i pengesedler