Efter at Finland erklærede sig uafhængigt af Rusland, støttede en række finske nationalister ideen om et Større Finland opnået gennem annektering af det russiske Østkarelen. Dette blev set som et forsøg på at danne et forenet land for de baltisk-finske stammer, som blev betragtet som slægtninge af disse aktivister. De to efterfølgende indtrængen af finske frivillige i Rusland, kaldet Viena- og Aunus-ekspeditionen
S, betragtes ikke som krige mod Rusland i den finske historik. I Rusland betragtes denne konflikt, såvel som de finske ekspeditioner ind i Østkarelen og Petsamo i 1918-1920, som en militær intervention og kaldes "Den første sovjetisk-finske krig". Denne periode med uenighed og usikkerhed om grænser blev afsluttet med traktaten i Tartu, hvor Finland og de baltiske stater først anerkendte Den Russiske Socialistiske Sovjetrepublik som en suveræn stat og etablerede grænsen mellem Finland og RSFSR.