Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Som barn, under kalif Umar's regeringstid i 636, kan Ibn al-Zubayr have været til stede med sin far i slaget ved Yarmouk mod byzantinerne i Syrien. Han var også til stede sammen med sin far i Amr ibn al-As' kampagne mod det byzantinske Ægypten i 640. I 647 udmærkede Ibn al-Zubayr sig i den muslimske erobring af Ifriqiya (Nordafrika) under kommandanten Abd Allah ibn Sa'd. Under dette felttog opdagede Ibn al-Zubayr et sårbart punkt i de byzantinske forsvareres kamplinjer og dræbte deres patricier, Gregory. Han blev rost af kalif Uthman og holdt en sejrstale, der var kendt for sin veltalenhed, da han vendte tilbage til Medina. Senere sluttede han sig til Sa'id ibn al-As i sidstnævntes offensiv i det nordlige Iran i 650. Uthman udnævnte Ibn al-Zubayr til den kommission, der havde ansvaret for recensionen af Koranen. Under oprørernes belejring af Uthmans hus i juni 656 satte kalifen Ibn al-Zubayr til at forsvare huset, og han blev angiveligt såret i kampene. I kølvandet på Uthmans mord kæmpede Ibn al-Zubayr sammen med sin far og sin moster A'isha mod partisanerne af Uthmans efterfølger, kalif Ali, i Kamelkampen i Basra i december. Al-Zubayr blev dræbt, mens Ibn al-Zubayr blev såret i en sparring med en af Alis kommandanter, Malik al-Ashtar. Ali var sejrrig og Ibn al-Zubayr vendte tilbage med A'isha til Medina, og deltog senere i voldgift for at afslutte den første Fitna
(Muslimsk borgerkrig) i Adhruh eller Dumat al-Jandal. Under samtalerne rådede han Abd Allah ibn Umar til at betale for Amr ibn al-As' støtte. Ibn al-Zubayr arvede en betydelig formue fra sin far.