Fra begyndelsen af krigen havde FRELIMO kun få håb om en konventionel militær sejr, med kun 7.000 krigere mod en langt større portugisisk styrke. Deres håb hvilede på at opfordre den lokale befolkning til at støtte oprøret for at tvinge en forhandlet uafhængighed fra Lissabon. Portugal kæmpede sin egen version af langvarig krigsførelse, og en stor militærstyrke blev sendt af den portugisiske regering til at undertrykke urolighederne, med tropantal stiger fra 8.000 til 24.000 mellem 1964 og 1967. Den militære fløj af FRELIMO blev ledet af Filipe Samuel Magaia, hvis styrker modtog fra Algeriet. FRELIMO-guerillaerne var bevæbnet med en række våben, hvoraf mange blev leveret af Sovjetunionen og Kina.
Mosin Nagant bolt-action riffel, SKS og AK-47 automatiske rifler og den sovjetiske PPSh-41