Kortfattet artikel:  Merkur får ikke ret meget kærlighed. Folk bruger mere tid på at søge efter Freddie Mercury på Google end planeten Mercury. Og Freddie har været væk i næsten et kvart århundrede. Ikke engang NASA bruger meget tid der, hvilket gør den til den mindst udforskede indre planet i solsystemet. Men et spørgsmål har længe forvirret videnskabsfolk: Hvorfor er den forbandede ting så mørk? Sammenlignet med vores egen måne, som er omtrent af samme størrelse, reflekterer Merkur meget mindre lys. Forskere ved Lawrence Livermore National Laboratory, Brown University og Planetary Sciences Institute siger, at de måske har fundet svaret: Det er blevet "effektivt malet sort", med ordene af Megan Bruck Syal, en postdoktoral forsker ved Lawrence Livermore. Forskerne hævder i et papir, der blev offentliggjort mandag i tidsskriftet Nature Geoscience, at mikroskopiske meteoritter fra kulstofrige kometer måske har bidraget med nok mørkt kulstof til at reducere mængden af reflekteret lys. Stykkerne ser ud til at passe sammen: Der er meget mere kulstof støv kastet fra kometer tæt på solen, hvor Merkur kredser -- omkring 50 gange så meget for Merkur som for vores måne, siger forskerne. Og forsøg med en stor NASA-kanon, der er lavet til at simulere sammenstød med planeter i mindre skala, synes at vise at teorien er plausibel, siger forfatterne. "Vi har vist at kulstof virker som et sløret mørketsmiddel", siger Peter Schultz, professor emeritus i geologiske videnskaber ved Brown-universitetet. "Fra spektralanalysens synspunkt er det som en usynlig maling".
Kviksølv blev "sortmalet" af millioner af år med mikrometeoriter, siger forskere. Forskningen kunne løse gåden om, hvorfor planeten ser så mørk ud.