Oprøret brød ud som følge af religiøse og politiske spændinger i Judæa efter det mislykkede første oprør
I 66-73 e.Kr. Disse spændinger var relateret til etableringen af en stor romersk militær tilstedeværelse i Judæa, ændringer i det administrative liv og økonomien, sammen med udbruddet og undertrykkelsen af jødiske oprør fra Mesopotamien til Libyen og Kyrenaika. De nærliggende årsager synes at være opførelsen af en ny by, Aelia Capitolina, på Jerusalems ruiner og opførelsen af et tempel til Jupiter på Tempelbjerget. Kirkefædrene og rabbinsk litteratur fremhæver Rufus' rolle som guvernør i Judæa i at fremprovokere oprøret.