Den 23. reservedivision kæmpede på vestfronten og deltog i den tyske offensiv, der førte til de allieredes store tilbagetrækning og sluttede med det første slag ved Marne. Derefter forblev divisionen i linjen i Champagne-regionen gennem slutningen af 1914 og indtil juli 1916 og kæmpede i det andet slag ved Champagne
I efteråret 1915. I slutningen af juli 1916 deltog divisionen i Slaget ved Somme. Den forblev i regionerne Somme, Artois og Flandern. Efter en kort pause i april 1917 gik divisionen ind i linien på Yser. Dens søsterdivision i Royal Saxon XII Reserve Corps, den 24. Reserve Division, blev sendt til Østfronten i slutningen af april. Den 23. Reserve Division forblev i Flandern og stod over for briterne i slaget ved Passchendaele. I oktober 1917, efter de hårde kampe i Flandern, blev divisionen sendt til Østfronten, hvor den ankom i november. Det var på linjen mod russerne, da våbenhvilen på østfronten trådte i kraft. Divisionen gik derefter til Letland og efter et par måneders kampe besatte området mellem Daugava-floden og Peipus-søen. I marts 1918 vendte divisionen tilbage til den vestlige front og blev indsat i Flandern og Artois. Den deltog derefter i den tyske forårsoffensiv i 1918 og forblev i linjen i Flandern-området indtil krigens slutning. De allieredes efterretningstjeneste vurderede divisionen som tredje klasse.