Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Området var allerede beboet i stenalderen. I middelalderen havde Moryń-halvøen været stedet for en vestslaviske fæstning. Beboet af de polske stammer, blev det i det 10. århundrede inkluderet i den nye polske stat, en del af hvilken det forblev indtil slutningen af det 13. århundrede, da det blev annekteret af markgrevskabet Brandenburg. Bosættelsen blev første gang nævnt i middelalderlige dokumenter i 1263. Det blev nævnt som en by i 1306. Fæstningen blev genopbygget i 1365 af Wittelsbach kurfyrst Otto V af Brandenburg. I 1373 blev det sammen med New March-regionen en del af de tjekkiske (bøhmiske) kroneområder, der blev regeret af luxembourgsk dynasti. I 1402 nåede Luxembourgs en aftale med Polen i Kraków, hvorefter Polen skulle købe og genindarbejde regionen, men til sidst pantsatte Luxembourgs den til den tyske orden. Under den polske-teutoniske krig (1431-1435) blev byen ødelagt under en hussitisk
kampagne i 1433. Da en anden polsk-tjetonisk krig brød ud i 1454, solgte de tyske riddere regionen til Brandenburg for at skaffe midler til krigen.