Fuldfør følgende sætning: I begyndelsen af det 16. århundrede overtog det shiitiske Safavid-dynasti kontrol i Persien under ledelse af Shah Ismail I og besejrede den regerende turkmeniske føderation Aq Qoyunlu (også kaldet "White Sheep Turkomans") i 1501. Den osmanniske sultan Selim I søgte at afvise safavidernes ekspansion, udfordre og besejre dem i slaget ved Chaldiran i 1514. Selim I afsatte også de herskende mamelukker i Egypten og absorberede deres områder i 1517. Suleiman I (også kendt som "Suleiman den storslåede"), Selim I's efterfølger, udnyttede afledning af Safavid fokus til uzbekerne på den østlige grænse og generobrede Bagdad, som var faldet under Safavid kontrol. På trods af dette forblev safavidernes magt betydelig og rivaliserede osmannerne. Suleiman I rykkede dybt ind i Ungarn efter slaget ved Mohács i 1526
og underskrev en fransk-osmannisk alliance med Frans I af Frankrig mod Karl V af Det Hellige Romerske Rige 10 år senere. Mens Suleiman I's styre (1520-1566) ofte identificeres som toppen af den osmanniske magt, fortsatte imperiet med at forblive magtfuldt og indflydelsesrigt indtil et relativt fald i dets militære styrke i anden halvdel af det attende århundrede.