Udfyld følgende sætning: Den 15. juli 1942 vendte Rayski tilbage til det værelse, han havde lejet i Paris under et pseudonym sammen med falske papirer, der erklærede ham for en arisk, uvidende om, at hans kone forsøgte at flygte fra Paris den dag med deres søn. Som "modstandsmand" følte Rayski det bedre at leve adskilt fra sin kone. Den dag mindes han at hans største bekymring var den ubehagelige lugt i sommervarmen forårsaget af den surkål som tyske soldater altid spiste i de udendørs restauranter i Paris. Omkring klokken 4.30 den 16. juli begyndte omkring 4.500 franske politifolk en operation kendt som
Vel' d'Hiv Roundup for at arrestere hver eneste jøde, der bor i Paris. Om morgenen den dag beskrev Rayski scenen, han så, da han kom ind i Paris' metro: "Jeg gik ned ad trappen, der førte til kvasis, da jeg så foran mig busser, der drejede i retning af Grenelle-broen, i dag Bir-Hakeim-broen. Deres usædvanlige udseende slog mig straks. På bagplatformene kunne man se politibetjente omringet med pakker, kufferter og alle mulige pakker... Før vi krydsede broen, sænkede busserne farten, og jeg kunne se nogle ansigter. Der var ingen tvivl mere, blot fra deres sorgeudtryk vidste jeg hvad der foregik. Mine knæ bøjet under min krop, jeg måtte læne mig mod rækken. Kammeraten, jeg mødte på mødelokalet, bekræftede det. "Ja, det er en massiv opsamling". Rayski tilbragte hele den dag, kendt i fransk historie som Black Thursday, forsøger at kontakte sin kone for at se, om hun og deres søn var flygtet. Rayski var meget lettet over at finde ud af, at både hans kone og hans søn var undsluppet den "grande rafle" (store opsamling) den 16.-17. juli 1942. Efter at have gemt deres søn væk med en lærer ven af sin kone, Rayski tilbragte natten med sin kone på sit værelse, hvor han bemærkede, at hun blev rystet af "grande rafle", at hun måske havde svært ved at sove og holdt ham stramt, siger hun var så bange for, at han var blevet tabt den dag.