Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Byen er første gang nævnt i historiske dokumenter fra 1275. Byen fik byens charter i 1325. På det tidspunkt var Chęciny et vigtigt bycentrum, hvor kong Ladislaus I af Polen (polsk: "Władysław Łokietek") i maj 1331 organiserede et møde mellem Lille Polens og Storpolens adel for at diskutere den kommende krig med de germanske riddere. I 1465 brændte Chęciny i en stor brand, det samme skete igen i 1507. I det 16. århundrede var Chęciny et lokalt centrum for minedrift og handel, med sin marmor berømt i hele Kongeriget Polen og Det polsk-litauiske Samfund. Det var også et centrum for den protestantiske reformation. Chęciny blev delvist ødelagt under Zebrzydowski-oprøret, men den virkelige ødelæggelse kom under den svenske invasion
i 1655 <unk> 1660. Den 1. april 1657 blev byen fuldstændig ødelagt af George II Rakoczis transilvanere. I 1660 var der kun 48 huse, ud af 341 i 1655. I 1764 blev Chęciny udpeget som juridisk center for det nordlige Lillepolen, for Radom, Chęciny og Opoczno amter. I 1795 blev byen annekteret af det østrigske imperium, og det næste år blev amtssædet flyttet til Kielce.