Kortfattet artikel:  Australien: De har gjort det igen. Det er nu fem VM, og deres aura er spredt på fem forskellige kontinenter: Asien (1987), Europa (1999), Afrika (2003), Nordamerika (2007) og Australasien (2015). Hvis de nogensinde afholder turneringen i Antarktis, kan resten af verden lige så godt spare sig selv flybilletten. Deres historie er en bemærkelsesværdig en af hurtig, hensynsløs fornyelse og troen iboende i australsk cricket, at deres naturlige position er deroppe, ikke hernede. At se dem mod New Zealand var at se forventningen knuse håbet. Australiens selvtillid kan ikke bare overføres til andre cricket-kulturer. Men deres nægtelse af at tolerere svigtende systemer kan. Michael Clarke var den imponerende leder af Australiens lige så imponerende VM-triumf. Ingen hold kunne forhindre australierne i at vinde endnu et VM, denne gang på hjemmebane. For mindre end to år siden havde alle et godt grin på Homeworkgate og David Warner. Australien tabte 4-0 i Indien, Warner svingede til Joe Root, og Mickey Arthur blev sat ud på græsset to uger før Ashes. Mens England knarrede sig igennem en smigrende 3-0 sejr den sommer og overbeviste sig selv om, at alt var godt med verden, takkede Australiens nye træner Darren Lehmann Gud for en tidsplan, der ville give hans side en chance for øjeblikkelig hævn. Resten er historie. Australiens nadirs er lige så lave som alle andres - de varer bare kortere. Det er utænkeligt, at de ville tolerere, som England er i færd med at gøre, en periode med fiasko, der strækker sig langt ud over ordbogens definition af "overgang". For det, mere end noget andet, fortjener deres seneste VM-sejr et beundringsværdigt nik. Australien ved generelt, hvornår og hvordan man når toppen. Men deres opførsel i søndagens finale betyder, at denne beundring kun strækker sig så langt. Ikke for første gang blev vi mindet om en mærkelig modsigelse i hjertet af australsk cricket: Mens de altid har været engagerende gode tabere (bedre end de fleste), er de også dybt...
Australien vandt Cricket World Cup efter at have slået New Zealand i finalen. Michael Clarkes hold har lavet et fantastisk kollektiv comeback. England har meget at lære af Steve Smith. Men Australiens opførsel i sejr er ikke at fejre. Brad Haddin og David Warner er hovedforbryderne i at slæde modstandere.