Det vigtigste udenrigspolitiske initiativ i Roosevelts første embedsperiode var det, han kaldte "den gode naboskabspolitik", som fortsatte den bevægelse, der var påbegyndt af Coolidge og Hoover mod en mere ikke-interventionistisk politik i Latinamerika. Amerikanske styrker blev trukket tilbage.
Haiti, og en ny traktat med Panama endte dets status som protektorat, mens den fortsatte amerikanske kontrol af Panama Canal Zone. Selv om Roosevelt ville løsrive sig fra Cuba, blev hans første ambassadør Sumner Welles indblandet i valget af en cubansk præsident. I slutningen af 1933 havde Roosevelt udnævnt Jefferson Caffrey som den nye ambassadør. I januar 1934 dannede Carlos Mendieta, der var godkendt af Caffrey, en regering, der hurtigt blev anerkendt af Washington. De Forenede Stater trak sig da ud af kampen og protesterede ikke, da det blev styrtet af Fulgencio Batista i 1934.