Mussolini planlagde at koncentrere italienske styrker på en stor offensiv mod det britiske imperium i Afrika og Mellemøsten, kendt som "parallelkrig", mens han forventede Storbritanniens sammenbrud på den europæiske teater. Italienerne invaderede Egypten, Britisk Somaliland og bombede Mandat Palæstina; den britiske regering nægtede at acceptere forslag til en fred, der ville indebære at acceptere aksemagternes sejre i Europa; planer om en invasion af Storbritannien gik ikke i gang, og krigen fortsatte. Italien blev besejret i Østafrika; italienske fremskridt i Nordafrika var vellykkede, men italienerne stoppede ved Sidi Barrani og ventede på, at de logistiske forsyninger skulle indhente dem. Efter at den tyske hær havde besejret Polen, Danmark, Norge, Holland, Belgien, Luxembourg og Frankrig, besluttede Mussolini at bruge Albanien som springbræt til at invadere Grækenland. Italienerne.
Den 28. oktober 1940 angreb Mussolini, og på et møde mellem de to fascistiske diktatorer i Firenze, overraskede Mussolini Hitler med sin meddelelse om den italienske invasion. Mussolini regnede med en hurtig sejr, men den græske hær stoppede den italienske hær og rykkede snart ind i Albanien. Grækerne indtog Korçë og Gjirokastër og truede med at drive italienerne ud af havnebyen Vlorë.