Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Men som svar på arbejdet af Bairoch, Pomeranz, Parthasarathi og andre har mere efterfølgende forskning fundet ud af, at dele af det 18. århundredes Vesteuropa havde højere lønninger og niveauer af indkomst pr. indbygger end i store dele af Indien, det osmanniske Tyrkiet, Japan og Kina. Det blev imidlertid konstateret, at Adam Smiths synspunkter havde overgeneraliseret den kinesiske fattigdom. Mellem 1725 og 1825 var arbejdere i Beijing og Delhi kun i stand til at købe en kurv med varer på et subsistensniveau, mens arbejdere i London og Amsterdam var i stand til at købe varer på mellem 4 og 6 gange et subsistensniveau. Allerede i 1600 var Indiens BNP pr. indbygger omkring 60% af det britiske niveau. En reel nedgang i indkomsten pr. indbygger fandt sted i både Kina og Indien, men i Indien begyndte den i Mughal-perioden før britisk kolonialisme. Uden for Europa er en stor del af denne nedgang og stagnation blevet tilskrevet befolkningstilvæksten i landdistrikterne, der overgår væksten i dyrket jord, samt interne politiske uroligheder.
- Hvad? De frie kolonier i Britisk Nordamerika blev af historikere og økonomer i en undersøgelse af akademikere anset for at være blandt de mest velstående mennesker i verden på tærsklen til den amerikanske revolution. De tidligste beviser på en større sundhedstransition, der førte til øget forventet levetid, begyndte i Europa i 1770'erne, cirka et århundrede før Asiens. Robert Allen hævder, at de relativt høje lønninger i det attende århundredes Storbritannien både tilskyndede til vedtagelsen af arbejdsbesparende teknologi og arbejdstageruddannelse og -uddannelse, hvilket førte til industrialisering.