Fuldfør følgende sætning: Ved starten af sæsonen 1997 fik Alesi et ultimatum fra Flavio Briatore, der advarede ham om, at 1997 ville være hans sidste chance for at få gode resultater. Bilen producerede gode resultater i præ-season test, men Ross Brawn, Nigel Stepney og Rory Byrne sluttede sig Schumacher på Ferrari, og Benetton form i løbet af sæsonen var uberegnelig. Hans sag blev ikke hjulpet af en pinlig pensionering i sæsonen-åbning
Australiens Grand Prix i 2009, da han ignorerede flere radiomeddelelser fra pitmekanikerne for at komme ind til sit pitstop, og fortsatte i fem omgange, indtil han løb tør for brændstof og blev kritiseret af Briatore, der følte, at han havde spildt en chance for en podiumfinish. Han scorede kun tre point i de følgende fire løb, men havde derefter en stærk løbetur med nogle podier, bevæger sig op til tredjepladsen i førermesterskabet. Der var dog yderligere pinlige hændelser, såsom ved det franske Grand Prix, hvor han unødvendigt skubbede David Coulthard ud af banen, og det østrigske Grand Prix, hvor hans forsøg på at bremse Eddie Irvine fra næsten otte længder bagved forårsagede en kollision, der så Alesi placeret under undersøgelse for farlig kørsel efter løbet. Han tog pole position ved det italienske Grand Prix, hvilket sendte fansene i forbløffelse på trods af, at han ikke længere kørte for Ferrari og førte tidligt i løbet, men tabte til David Coulthards McLaren på grund af et langsomt pitstop. Han sluttede fjerde i mesterskabet med 36 point, takket være diskvalificeringen af Michael Schumacher i slutningen af sæsonen. Alesis omdømme blev beskadiget under hans tid i Benetton, da han ikke havde vundet et Grand Prix på trods af at have haft en konkurrencedygtig bil, og led ved sammenligning med Schumacher på Ferrari. Alesis kontrakt med Benetton blev ikke fornyet ved sæsonens slutning, og han underskrev en toårig kontrakt med Sauber.