Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Folkedrabet i Bangladesh begyndte den 26. marts 1971 med lanceringen af Operation Searchlight, da Vestpakistan (nu Pakistan) indledte et militært nedkæmpende angreb på nationens østlige fløj (nu Bangladesh). Handlingen var motiveret af religiøse og politiske grunde. Under den ni måneder lange Bangladesh-befrielseskrig
, medlemmer af det pakistanske militær og støtter pro pakistanske islamistiske militser fra Jamaat-e-Islami partiet dræbt mellem 200.000 og 3.000.000 mennesker og voldtaget mellem 200.000 og 400.000 bengalske kvinder, ifølge bangladeshiske og indiske kilder, i en systematisk kampagne af folkemord voldtægt. Aktionerne mod kvinderne blev støttet af Pakistans religiøse ledere, som erklærede, at bengalske kvinder var "gonimoter maal" (bengalskt for "offentlig ejendom"). Som følge af konflikten flygtede yderligere otte til ti millioner mennesker, hovedsagelig hinduer, fra landet for at søge tilflugt i nabolandet Indien. Det anslås, at op til 30 millioner civile var internt fordrevne ud af 70 millioner. Under krigen var der også etnisk vold mellem bengaler og urdu-talende Biharis. Biharis blev udsat for gengældelse fra bengalske pøbelgrupper og militser, og mellem 1.000 og 150.000 blev dræbt.