Efter atombomberne på Hiroshima og Nagasaki og den sovjetiske invasion af det japansk besatte Manchuriet
Japan overgav sig. Under den amerikanske besættelse, 1945-1952, overvågede amerikanske embedsmænd under Douglas MacArthur den japanske regering. Alle udenlandske forbindelser blev kontrolleret af USA, og alle japanske diplomater i udlandet blev bragt hjem. Det kommunistiske parti i Japan blev tolereret, og det støttede Mao Zedongs side i den borgerkrig der var i gang i Kina. Mao sejrede i 1949, og den japanske venstrefløj åbnede småskala kontakter med Kina, især ved hjælp af fagforeninger og kunstneriske grupper. Da Japan overgav sig i 1945, var seks og en halv million af landets borgere strandet på øer i Asien og Stillehavet. Det omfattede 3,5 millioner i militæret og 3 millioner civile. 2,6 millioner japanere var i Kina, heraf 1,1 millioner i Manchuriet. Alle disse japanske borgere blev flyttet tilbage til Japan over en periode på måneder og endda år. Men tusindvis af japanske teknikere blev efterladt i det nordøstlige Kina, indtil de blev hjemsendt i 1953. Det kinesiske kommunistparti var baseret på bønder og brugte disse dygtige mænd til at opdatere teknologien, uddanne lokale arbejdere og genopbygge fabrikker, miner, jernbaner og andre industriområder.