Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Penske's 1994 IndyCar World Series Championship var en af, hvis ikke den mest dominerende præstation fra et racerhold i historien om amerikansk open wheel racing. Roger Penske havde fundet nøglen til at vinde, men også fundet en måde at løbe fra konkurrencen. Det nye Penske PC-23-chassis med Ilmor-Indy V8-motoren ville drive Penske-kørerne Al Unser, Jr., Paul Tracy og Emerson Fittipaldi. Holdet vandt 12 ud af 16 løb, samlede 10 pole positioner og 28 podiumfinaler på vej til mesterskabet. Holdet dominerede også en kontroversiel maj i Indianapolis. Penske debuterede med en ny Mercedes-Benz motor i Indy, 500I. Denne motor anvendte en bestemmelse i reglerne beregnet til lager blok pushrod motorer som V-6 Buick motorer, der tillod en ekstra 650 cm3 og 10 tommer (4,9 psi / 33,8 kPa) af boost. Denne ekstra kraft (mindst 900 hestekræfter, og rygter om at være over 1000) tillod Penskes at løbe betydeligt hurtigere, hvilket gav dem pole og udenfor forreste række på rækken for den 78th Indianapolis 500
- Hvad? Al Unser, Jr. og Emerson Fittipaldi dominerede løbet, hvor de til sidst kom på banen med 16 omgange tilbage i 200 omgange, da Fittipaldi fik kontakt med væggen, der kom ud af Turn 4, hvilket gav Al Unser, Jr. føringen og sejren. Den eneste, der endte i første omgang, var rookie-piloten Jacques Villeneuve. Denne ene sæson gav Penske Driver's Championship med Al Unser, Jr., Constructor's Cup med Penske PC-23 og Manufacturer's Cup med Ilmor-Indy V8-motoren. (I 1995 Indy 500 Penske undlod at kvalificere nogen biler til løbet)