Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Efter at have plyndret Edessa-grevskabet, indgik Ilghazi fred med korsfarerne. I 1121 gik han nordpå mod Armenien og med en anslået 15.000-20.000 tropper, herunder mænd ledet af hans svigersøn Mazyad Dubais II ibn Sadaqah og Sultan Malik af Ganja. Ilghazi invaderede Georgien og blev besejret af David 4. af Georgien i slaget ved Didgori i 1121. Ilghazi døde i 1122, og selvom hans nevø Belek Ghazi nominelt kontrollerede Aleppo, blev byen i virkeligheden kontrolleret af ibn al-Khashshab. Ibn al-Kashshab blev myrdet af Assassiner i 1125, og Aleppo faldt under kontrol af Zengi, atabeg af Mosul, i 1128. Efter Belek Ghazi's død blev Artuqiderne delt mellem Harput, Hasankeyf og Mardin. Sokmans søn Rukn al-Daula Dāʾūd, bey af Hasankeyf, døde i 1144, og blev efterfulgt af sin søn Kara Aslan. Kara Aslan allierede sig med Joscelin II af Edessa mod Zengiderne, og mens Joscelin var væk i 1144, generobrede Zengi Edessa, den første af de korsfarerstater, der faldt (se Belejringen af Edessa
) Hasankeyf blev også en vasal af Zengi.