Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Han var indenrigsminister fra december 1916 til januar 1918, også under Brătianu. Hans regeringstid faldt sammen med en kritisk periode: Rumænien havde sluttet sig til krigen i august; en tysk offensiv
fra midten af november til begyndelsen af december havde tvunget kong Ferdinand og regeringen til at flygte til den midlertidige hovedstad Iași i Moldavien. Tabet af to tredjedele af det nationale territorium skabte akutte problemer, også for Constantinescus ministerium. Han beordrede talrige retshåndhævende myndigheder til at trække sig tilbage til Moldavien, selv om det rumænske politi og en del af gendarmeriet forblev på plads. Efterfølgende reorganiserede han retshåndhævelses- og efterretningsstyringsstrukturen og styrkede samtidig politiets tilstedeværelse i moldaviske byer og landsbyer. Han bestræbte sig på at styrke indsamlingen af efterretninger gennem særlige sikkerhedsbrigader i bl.a. Rom, Tecuci, Piatra Neamț og Vaslui. Gendarmerne bevogtede steder af økonomisk og militær betydning, kommunikationslinjer og militæringeniørernes arbejde langs fronten. Der blev oprettet et nyt agentur til at beskytte dignitære og modarbejde spionage mod den rumænske hær, mens en gruppe på 160 gendarmer blev sat sammen til at vogte militære steder i Donau-deltaet. Hver infanteridivision fik tildelt et politikompagni til spionageformål.