Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Frankrig havde investeret i Dai Viet ved at støtte Nguyen Anhs fraktion mod Tayson oprøret under den vietnamesiske borgerkrig (1789 <unk> 1802). Den franske konge Louis XVI underskrev med Nguyen Anh Versailles-traktaten i 1787 for at give Nguyen-loyalisterne en alliance med Frankrig. Selvom traktaten aldrig blev ratificeret, samledes tusindvis af franske lejesoldater og officerer på Nguyen Anhs side og kæmpede mod Taysons. Da Anh besejrede Taysons og blev kronet som kejser Gia Long (r. 1802<unk>1819) af det forenede kongerige Vietnam i 1802, tjente omkring 400 franskmænd det nye monarki som hofembedsmænd og rådgivere for Gia Long, der relativt tolererede alle religioner, herunder katolicismen. Desværre blev Gia Longs efterfølger <unk>Keiser Minh Mạng (r. 1820 <unk> 1841) var en konservativ konfuciansk tænkende og isolationistisk hersker. Han afskaffede de diplomatiske forbindelser med Frankrig i 1826. Begyndte fra 1833, efter Lê Văn Khôi oprør
, den vietnamesiske monark primært målrettet katolske kristne for religiøs forfølgelse ved at betegne dem som "tà đạo" (kættere), udstedte flere "dụ cấm đạo Gia tô" (edikt om begrænsning af den katolske religion) og forbød missionæraktiviteter. Denne forfølgelse af katolikker og henrettelserne af franske biskopper skabte en undskyldning for indgriben fra Frankrigs side, men det nye franske monarki under Louis Philippe I (r. 1830<unk>1848) fokuserede ikke på beskyttelsen af deres missionærer i Fjernøsten.