Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Zhongdu tjente som Jin hovedstad i mere end 60 år, indtil angrebet af mongolerne
I 1214. Mongolerne, et nomadisk stammefolk fra det mongolske plateau og det sydlige Sibirien, havde hjulpet jurchenerne i krigen mod khitanerne, men fik ikke den lovede kompensation. I 1211 tog mongolerne under ledelse af Djengis Khan hævn over Jin ved at invadere det nordlige Kina. I 1213 havde han kontrolleret det meste af Jin-territoriet nord for Den Gule Flod med undtagelse af hovedstaden Zhongdu. I marts 1214 oprettede han hovedkvarter i Zhongdus nordlige forstæder og med bror Hasar og tre ældste sønner, Jochi, Chagatai og Ögedei, begyndte at belejre byen. Selvom Jin-retten blev svækket af et paladskup, blev byen beskyttet af tre lag af grøfter og 900 tårne. Da sygdommen brød ud i mongolernes rækker, sendte Djengis Khan muslimsk udsending Ja'far ind i byen for at forhandle, og Jin-retten indvilligede i en fredsaftale ved at afstå territorium og acceptere vasalstatus. Blandt Djengis Khans krav var ægteskab med en Jurchen-prinsesse. Qicheng-prinsessen, datter af Wanyan Yongji, blev udpeget til den mongolske høvding. Hun blev sammen med 100 vagter, 500 drenge og piger, 3.000 bolte med tøj og 3.000 heste sendt til mongolernes lejr. Qicheng-prinsessen blev en af de fire vigtigste koner til Djengis Khan, der ophævede belejringen og trak sig tilbage nord for Juyong-passet.