Georges Cuvier havde argumenteret for udryddelsens virkelighed i slutningen af 1790'erne baseret på hans analyse af fossiler af pattedyr som mammutter. Ikke desto mindre, indtil begyndelsen af 1820'erne var det stadig troet af mange videnskabeligt læste mennesker, at ligesom nye arter ikke dukkede op, så de eksisterende ikke blev udryddet - dels fordi de følte, at udryddelse ville indebære, at Guds skabelse havde været ufuldkommen; eventuelle mærkeligheder, der blev fundet, blev forklaret som tilhørende dyr, der stadig lever et sted i en uudforsket region af Jorden.
Annings