Fuldfør følgende sætning: Det tredje forskningsområde, som Hasegawa har udført, er en international historie, der involverer Sovjetunionen, USA og Japan i afslutningen af Stillehavskrigen. Da De forenede Stater i august 1945 kastede deres atombomber over Hiroshima og Nagasaki, var der 1,6 millioner
Sovjetiske tropper lancerede et overraskelsesangreb på de japanske styrker, der besatte Østasien. Hasegawa udgav en bog, "Racing the Enemy: Stalin, Truman, and the Surrender of Japan" (2005). I en udfordring af det almindeligt accepterede ortodokse synspunkt om, at atombomberne på Hiroshima og Nagasaki var den mest afgørende faktor i Japans beslutning om at overgive sig og afslutte Stillehavet, fremlægger Hasegawa det synspunkt, at Sovjetunionens indtræden i krigen ved at bryde neutralitetspagten spillede en vigtigere rolle end atombomberne i Japans beslutning om at overgive sig. Dette synspunkt er i modsætning til tidligere kritikere af bombningen, såsom Gar Alperovitz, der hævdede, at den amerikanske præsident Harry S. Truman underliggende mål var at vise magt af det amerikanske militær som en afskrækkende for ambitionerne i den sovjetiske leder Joseph Stalin. Ifølge den australske historiker Geoffrey Jukes "[Hasegawa] viser klart og tydeligt at det var den sovjetiske krigserklæring, ikke atombomberne, der tvang japanerne til betingelsesløst at overgive sig". Hans synspunkt er blevet kritiseret. Den mest afbalancerede og livlige diskussion af denne bog gives i en H-Diplo rundbordsdiskussion med Gar Alperovitz, Michael Gordin, David Holloway, Richard Frank og Baron Bernstein. James Maddox, professor i historie emeritus ved Pennsylvania State University, og forfatter til "Weapons for Victory: The Hiroshima Decision Fifty Years Later", var en af de mest skarpe kritikere af bogen.