Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Nicolau blev født i Bukarest i 1889. Som elev på Saint Sava High School blev han ven med Constantin Titel Petrescu og Mihail Cruceanu, som begge senere blev kendt som socialistiske militante. Efter at have afsluttet sin videregående uddannelse uddannede Nicolau sig som advokat, der modtog en grad fra det lokale universitet, en ph.d. i Paris, før han blev optaget i Bucharest Bar. Hans første kontakter med den rumænske socialistiske bevægelse, der stadig var i uorden i den periode, kom gennem hans medlemskab af Bukarests Studiecirkel for de socialistiske studerende mellem 1908 og 1909. Kort efter begyndte han at skrive for "România Muncitoare", den vigtigste socialistiske presseudgave. Et af hans første bemærkelsesværdige bidrag var hans korrespondance fra Italien, hvor han kritiserede det lokale socialistiske partis reformistiske holdning. I 1911 offentliggjorde "România Muncitoare" Nicolaus anti-militaristiske manifest "Til rekrutterne". Påmindelse om hærens bidrag til undertrykkelsen af bøndernes oprør i 1907
, opfordrede brochuren de nye rekrutter til at vælge en anden vej og nægte at støtte regeringens undertrykkelse af arbejdernes og bøndernes krav. Som følge heraf blev han i maj 1912 stillet for retten i Ilfov-distriktet, hvor han bekræftede de ideer, der var udtrykt i manifestet. Forsvaret af de andre socialister, Mihail Gh. Bujor, Toma Dragu og Titel Petrescu, og af socialist sympatisør Constantin Mille, blev Nicolau til sidst frikendt af juryen. I juni 1912 repræsenterede han sammen med Constantin Dobrogeanu Gherea, Ecaterina Arbore og andre den socialistiske klub i Bukarest på den femte kongres af Socialdemokratiske Partiet i Rumænien (PSDR), hvor han blev valgt som medlem af udvalget i partiets forlag. For at undslippe chikane fra myndighederne valgte Nicolau at forlade Rumænien til Paris, hvor han fortsatte sine juridiske studier på Sorbonne og sluttede sig til den franske sektion af Arbejdernes Internationale.