Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Denne situation førte til voksende spændinger og splittelser inden for RMS-bevægelsen. Den ældre generation af ledere i RMS-bevægelsen oplevede at deres autoritet blev udfordret. Endelig eksploderede krisen i de ambonesiske samfund i et årti med vold mod interne rivaler og det hollandske samfund. En række terrorangreb begyndte i 1970 med et raid på den indonesiske ambassadors bolig i Wassenaar. Hollandernes reaktion på dette angreb var tilbageholdende. Angriberne fik milde straffe og blev stadig betragtet som forkerte idealister. Inden for det molukanske samfund opnåede 'aktionsdrengene' stor prestige. Dette fremskyndede yderligere terrorhandlinger i 1975
og 1977. Som ved angrebet i Wassenaar var målene for disse aktioner ikke helt klare; bortset fra at genoprette enhed inden for RMS-bevægelsen er det vanskeligt at se nogen konkrete mål i de vage retorik og umulige politiske krav fra angriberne. Angreb på et tog og på en skole i 1977 førte til en endelig eskalering af volden. Den nederlandske regering så ingen anden udvej end at bruge militær magt for at afslutte aktionen. I mellemtiden var støtten til denne form for aktion i det molukanske samfund ved at falde. I stedet for at genforene Molukkerne i Nederlandene truede denne radikalisme med at føre til endnu større splittelse. Da en gruppe unge i 1978 foretog et angreb på provinsregeringens hjemsted i Assen, fik de ikke den mindste støtte.