Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Bygningen blev erhvervet af staten for første gang i 1823, da provinsen Brabant og den hollandske stat købte den til at huse Brabant-regeringen og fungere som den officielle bopæl for den lokale guvernør. Denne situation fortsatte efter Belgiens uafhængighed.
i 1830'erne. På grund af udviklingen af provinsregeringen blev bygningen imidlertid for lille og forfalden i slutningen af 1860'erne. Derfor blev der foretaget flere ombygninger, dog med et planlagt design for at sikre konsistens. Guvernørernes residens begyndte at blive modificeret i 1885, og i 1907 blev kontorfløjen erstattet. Georges Hano, den daværende arkitekt for ministeriet for offentlige arbejder, byggede en højere fløj med direkte adgang til Rue de Chêne. De forskellige bygninger var også indbyrdes forbundne, og facaderne med udsigt over gårdspladsen var forenede. Guvernørens residens blev forhøjet med en etage på den side, der vendte mod gårdspladsen, og højden blev også forhøjet på bygningen, der overgår den veranda, der blev rekonstrueret af Hansotte. Den nye vej blev åbnet af byen i begyndelsen af det 20. århundrede, og Hano ønskede at gøre provinsregeringens tilstedeværelse mærkbar på denne nye vej, som hans kompleks nu grænser op til. I 1913 begyndte arbejdet på en ny bygning, der blev afsluttet i 1930, i en neo-Louis XVI-stil med en ceremoniel indgangshal og overdådig dekoration.