Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Makedonien var en omstridt region mellem Grækenland, Det Osmanniske Rige og Bulgarien (oprettet på Berlin-kongressen). På, festdagen for profeten Elias (Bulg. "Ilinden"), Ilinden<unk>Preobrazhenie Opstanden
, sponsoreret af Internal Macedonian Revolutionary Organization, begyndte. Opstanden mislykkedes, og de tyrkiske repressalier var hårde, med 2.000 dræbte og landsbyer og huse raseret. Efter disse begivenheder blev mange grækere bekymrede over den bulgarske aktivitet i Makedonien. Ethniki Etairia (nationalforeningen) blev oprettet, som sendte væbnede bander af grækere ("makedonomakhoi"), stiltiende hjulpet af regeringen i Athen, som gav økonomisk støtte gennem sine konsulære agenter som Ion Dragoumis og uddannelse fra militære rådgivere som Pavlos Melas. Dette begyndte, hvad der er kendt i Grækenland som "Makedonsk Kamp", hvor grækerne stødte sammen med bulgarske "komitadjis", mens begge sider stødte sammen med den osmanniske hær og gendarmeriet. Hævnshandlinger tog mange former, herunder plyndring, brandstiftelse og mord. De vestlige magter var dybt bekymrede og besluttede at gribe ind. Den endelige plan var en administrativ omorganisering af regionen, der ville give mulighed for en etnisk opdeling. Hver af de berørte etniske grupper søgte således at styrke sin position for at få så meget territorium som muligt, når den potentielle deling skulle finde sted. De unge officers succeser og ofre som Melas genoprettede billedet af en del af hæren. På sin side bidrog de europæiske magters indblanding i de indre osmanniske anliggender til udbruddet af Ungtyrkerrevolutionen i juli 1908, som satte en stopper for de græsk-bulgarske sammenstød i Makedonien.