Efter drabet på mange falangistmedlemmer, ud over en ledende falangist, af medlemmer af Marada Brigade-militsen, som blev ledet af et medlem af den libanesiske front, Tony Frangieh, indkaldte Gemayel til et møde for at beslutte, hvad der skulle gøres med denne situation. Først var beslutningen at fange Tony Frangieh og tvinge ham til at overgive medlemmerne af Marada-militsen, der dræbte falangisterne. Der var dog bekymring for konsekvenserne af dette træk. Så beslutningen blev ændret efter mange samtaler mellem falangisterne til stede på mødet. Det blev besluttet, at målet med operationen ville være at fange medlemmerne af Marada-militsen, der dræbte falangisterne, og det ville ske tirsdag for at sikre, at Tony Frangieh ville have afsluttet sin weekendferie og forladt Ehden. Den 13. juni 1978 sendte Gemayel en eskadrille af sine mænd ledet af Samir Geagea og Elie Hobeika til Ehden; hvad Gemayel ikke vidste var, at Tony Frangieh ikke havde forladt Ehden, da hans bil ikke kørte. Så snart eskadrillen ankom, fløj kugler over deres hoveder, så de tog hævn, og dette førte til drabet på Tony Frangieh og hans familie, ud over snesevis af medlemmer af Marada-militsen. Hændelsen er kendt som Ehden-massakren.
- Hvad? Gemayel var vred over denne hændelse, men han stod ved sine mænd.