Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den kejserlige japanske flåde i Anden Verdenskrig, i begyndelsen af Stillehavskriget i december 1941, var den tredje mest magtfulde flåde i verden, og flådens luftvåben var en af de mest magtfulde luftstyrker i verden. I de første seks måneder af krigen havde den kejserlige japanske flåde spektakulære succeser med at påføre de allierede styrker store nederlag, idet den var ubesejret i alle kampe. Angrebet på Pearl Harbor lammede de amerikanske slagskibe i Stillehavsflåden, mens de allierede flåder blev ødelagt under Japans erobring af Sydøstasien. Japanske flådefly var også ansvarlige for søsænkningerne af HMS "Prince of Wales" og HMS "Repulse", hvilket var første gang, at hovedfartøjer blev sænket af et luftangreb undervejs. I april 1942 drev den britiske flåde fra Sydøstasien. Efter disse succeser koncentrerede japanerne sig nu om at eliminere og neutralisere strategiske punkter, hvorfra de allierede kunne lancere modangreb mod Japans erobringer. Men ved Coral Sea blev japanerne tvunget til at opgive deres forsøg på at isolere Australien, mens nederlaget ved Midway tvang dem til at gå i defensiv. Kampagnen på Salomonøerne
, hvor japanerne tabte udmattelseskrigen, var den mest afgørende; de havde undladt at forpligte tilstrækkelige styrker i tilstrækkelig tid.