Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den måned, i den aserbajdsjanske by Sumgait, begyndte aserbajdsjanske bander at dræbe medlemmer af den armenske minoritet. Lokale tropper forsøgte at dæmpe uroen, men blev angrebet af pøbelen. Politbureauet beordrede yderligere tropper ind i byen, men i modsætning til dem som Ligachev, der ønskede en massiv udvisning af magt, opfordrede Gorbatjov til tilbageholdenhed. Han mente, at situationen kunne løses gennem en politisk løsning og opfordrede til forhandlinger mellem de armenske og azeriske kommunistiske partier. Yderligere anti-armenske vold brød ud i Baku i 1990. Problemer opstod også i den georgiske sovjetiske socialistiske republik; i april 1989 stødte georgiske nationalister, der krævede uafhængighed, sammen med tropper
I Tbilisi, hvilket resulterede i flere dødsfald. Uafhængighedssentimentet var også stigende i de baltiske stater; de øverste sovjetter i de estiske, litauiske og lettiske socialistiske sovjetrepublikker erklærede deres økonomiske "autonomi" fra Rusland og indførte foranstaltninger til at begrænse russisk indvandring. I august 1989 dannede demonstranterne den baltiske vej, en menneskekæde på tværs af de tre republikker for at symbolisere deres ønske om uafhængighed. Den måned erklærede det litauiske øverste sovjet den sovjetiske annektering af deres land i 1940 for ulovlig; i januar 1990 besøgte Gorbatjov republikken for at opfordre den til at forblive en del af Sovjetunionen.