Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1525 forelskede Henrik VIII sig i Anne Boleyn, en hofdame for dronning Katarina; Anne var mellem ti og sytten år yngre end Henrik, idet hun var født mellem 1501 og 1507. Henrik begyndte at forfølge hende; Catherine var ikke længere i stand til at føde børn på dette tidspunkt. Henry begyndte at tro at hans ægteskab var forbandet, og han søgte bekræftelse i Bibelen, som han fortolkede til at sige at hvis en mand giftede sig med sin brors hustru, ville parret være barnløse. Selv hvis hendes ægteskab med Arthur ikke var blevet fuldbyrdet (og Catherine ville insistere til sin dødsdag på, at hun var kommet til Henrys seng som jomfru), betød Henrys fortolkning af dette bibelske afsnit, at deres ægteskab havde været forkert i Guds øjne. Hvorvidt paven på tidspunktet for Henriks og Katarines ægteskab havde ret til at ophæve Henriks påståede bibelske hindring, ville blive et varmt emne i Henriks kampagne for at få en annullering fra den nuværende pave. Det er muligt, at ideen om annullation var blevet foreslået til Henrik meget tidligere end dette, og det er meget sandsynligt, at det var motiveret af hans ønske om en søn. Før Henriks far kom på tronen var England ramt af borgerkrig over rivaliserende krav på den engelske krone
, og Henrik kan have ønsket at undgå en lignende usikkerhed over arvefølgen.