Ved krigsudbruddet med Italien i juni 1940 var løjtnant Casano i tjeneste i 2. panservognskompagni i Amman i Transjordanien. I september samme år anmodede hæren om hjælp til sit hårdt pressede pansrede rekognosceringsregiment, hvis lille styrke af pansrede biler måtte dække den enorme vestlige ørken næsten alene. Flt Lt Casano tog to sektioner af 2 ACC, på seks biler hver, til Egypten, for at hjælpe hæren i formationer rekognosceringsopgaver, den traditionelle kavaleri skærm, patruljerer grænsen med den store italienske styrke i Libyen. Hæren regiment var de gamle kolleger den 11. Hussars og RAF biler blev snart indarbejdet, som 'D' Sqn., med Casano som Squadron Commander. RAF-enheden deltog i det store slag ved Bardia
I december 1940 blokerede en mindre britisk styrke den tøvende fremrykning i Egypten. Commonwealth-styrkerne greb derefter initiativet og skubbede fjenden tilbage så langt som til El Agheila, i de næste par uger, med D Sqn. som flankbeskyttelse på Desert-flanken. I februar 1941, efter 5 måneders meget hård, men meget vellykket kampagne, blev RAF-køretøjerne frigivet, for at vende tilbage til Amman til hvile og refit. Der var kun 5 sårede eller andre sårede. Køretøjerne var ældre Rolls-Royce pansrede bil karrosserier, renoveret på en temmelig mindre ophøjede Fordson, men holdbare, lastbil chassis. Efter denne geniale ildddåb blev Casano snart forfremmet og fik kommandoen over hele kompagniet.