Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den 27. januar 1918 åbnede borgerkrigen officielt.
Jeg vil gerne sige, at jeg er enig i, at det er nødvendigt, at der er en fælles holdning, og at der er en fælles holdning, der er en fælles holdning, og at der er en fælles holdning, der er en fælles holdning. Sidstnævnte fik kontrol over det sydlige Finland og Helsinki, men den hvide regering fortsatte i eksil fra Vaasa. Dette udløste en kortvarig, men bitter borgerkrig. De hvide, der blev støttet af kejserlige Tyskland, sejrede over de røde, der blev styret af Kullervo Manners ønske om at gøre det nyligt uafhængige land til en finsk socialistisk arbejderrepublik (også kendt som "Rødt Finland") og en del af RSFSR. Efter krigen blev titusinder af røde og formodede sympatisører interneret i lejre, hvor tusinder blev henrettet eller døde af underernæring og sygdom. Der blev sået et dybt socialt og politisk fjendskab mellem de røde og de hvide, som ville vare indtil Vinterkrigen og derefter. Selv i dag er borgerkrigen et følsomt emne. Borgerkrigen og de aktivistiske ekspeditioner i 1918-1920 kaldet "Kinship Wars" i Sovjetunionen spændte de østlige relationer. På det tidspunkt opstod også for første gang ideen om et større Finland.