Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Landene vest for Iskar-floden forblev frie og bulgarerne kunne omgrupperes ledet af de fire Cometopuli-brødre. I 976 koncentrerede den yngste af dem, Samuel, al magt i sine hænder efter sine ældre søskendes død. Da den retmæssige arving til tronen, Boris II's bror Roman (r.971<unk>997), i 976 undslap fra fangenskab i Konstantinopel, blev han anerkendt som kejser af Samuel, som forblev øverstkommanderende for den bulgarske hær. Fred var umulig; som et resultat af den symbolske afslutning af det bulgarske imperium efter Boris II's abdikation, blev Roman og senere Samuel set som oprørere, og den byzantinske kejser var forpligtet til at håndhæve den kejserlige suverænitet over dem. Dette førte til mere end 40 år med stadig mere bitter krigsførelse. Som en dygtig general og god politiker lykkedes det Samuel i første omgang at vende bolgarernes skæbne. Den nye byzantinske kejser Basil II blev afgørende besejret i slaget ved Trajans porte
I 986 og undslap med knapt sit liv. Den byzantinske digter John Geometres skrev om nederlaget: