Efter sin løsladelse vendte Azad tilbage til en politisk atmosfære fyldt med følelser af forargelse og oprør mod det britiske styre. Den indiske offentlighed var blevet vred over vedtagelsen af Rowlatt-loven i 1919, som alvorligt begrænsede borgerlige frihedsrettigheder og individuelle rettigheder. Derfor var tusindvis af politiske aktivister blevet arresteret, og mange af vore publikationer var blevet forbudt. Drabet på ubevæbnede civile ved Jallianwala Bagh i Amritsar den 13. april 1919 havde udløst intens vrede over hele Indien og fremmedgjort de fleste indere, herunder langvarige britiske tilhængere, fra myndighederne. Kalifatkampen havde også nået sit højdepunkt med det osmanniske imperiums nederlag i Første Verdenskrig og den rasende tyrkiske uafhængighedskrig, hvilket havde gjort kalifatets position usikker. Indiens vigtigste politiske parti, Indian National Congress kom under ledelse af Mahatma Gandhi, der havde vækket begejstring i hele Indien, da han førte bønderne i Champaran
og Kheda i et vellykket oprør mod de britiske myndigheder i 1918. Gandhi organiserede folk i regionen og var banebrydende for kunsten "Satyagraha", der kombinerede massiv civil ulydighed med fuldstændig ikke-vold og selvtillid.