Det modtog Fleet Air Wing Atlantic Chief of Naval Operations Safety Award for 1972. Som et resultat af eskadrillens taktiske indsats i 1973 og 1974 modtog VP-26 Kaptajn Arnold Jay Isbell Trophy for ekspertise i anti-ubådskrig. I 1975 var eskadrillen involveret i fejringen af USA's 200-års jubilæum. Ud over at flyve en 13-stjernet hale cap på deres fly, over 100 mænd og kvinder fra VP-26 foretog den ydre renovering af Pejepscot Museum i Brunswick, Maine, tjene eskadrille en Navy Bicentennial Command betegnelse. Som flådens eneste aktive bicentennial-eskadrille gav 1976 split-site-udrulningen til NS Rota og Lajes Field VP-26 mulighed for at vise sine bicentennial-farver i hele Middelhavet, Europa og Nordatlanten. Eskadronen modtog Golden Wrench Award for overlegne præstationer i flyvedligeholdelse og beredskab og Kaptajn Arnold Jay Isbell Trophy for 1976. I september 1977 blev VP-26 indsat på flere steder i hele Nordatlanten. Hovedsageligt baseret på NAS Bermuda og Lajes Field, havde eskadrillen afdelinger i Panama Canal Zone
, RAF Ascension Island, NAS Guantanamo Bay, NAS Keflavik og NS San Juan. Koordinerede operationer fremhævede denne udstationering, da flybesætninger deltog i en række ASW-øvelser med NATO og de allierede flådestyrker. VP-26 vendte tilbage til NAS Brunswick i begyndelsen af 1978 og modtog Meritorious Unit Commendation, Silver og Golden Anchor Awards for retention excellence og CNO Aviation Safety Award for operationer i 1976 og 1977. I marts 1979 begyndte VP-26 at overgå fra P-3B til P-3C Update II, som indarbejdede det nyeste inden for avionik og våbensystemer (herunder en tårnmonteret infrarød detekteringsenhed, der blev sænket fra næsen for at identificere mål dag eller nat, og AGM-84A Harpoon missil kapacitet).