Mellem guvernør Almond og hans efterfølger, guvernør Donald Carcieri, holdt republikanerne Rhode Islands guvernørembede i den længste periode (16 år) siden det 19. århundrede. Guvernør Almond prioriterede sundhedspleje, gjorde betydelige udvidelser til det offentlige børne sundhedspleje program Rite Care og gjorde Rhode Island til en af de stater med den højeste procentdel af mennesker med sygesikring. Almond var også medvirkende til oprettelsen af Community College of Rhode Island's Newport campus finansieret af en obligationsreferendum vedtaget med guvernørens støtte i 2000, og foretog store investeringer for at forbedre og modernisere University of Rhode Island, hans alma mater. Da Almond var tidsbegrænset i 2002, besejrede den konservative forretningsmand Donald Carcieri parti-godkendt Jim Bennett i den republikanske primær og besejrede derefter den tredje gang demokratiske kandidat Myrth York for at blive Almonds efterfølger, og blev skubbet ind i det nationale rampelys tidligt i sin periode af The Station natklubbrand
af februar 2003. Carcieris guvernørskab var præget af konflikter med Generalforsamlingen og organiseret arbejdskraft, da Carcieri ofte angreb statens ekspansive velfærdsprogrammer og historie om korruption, men kunne ikke gøre meget for at vedtage ændringer på grund af den demokratisk kontrollerede forsamlingens evne til at tilsidesætte hans vetoer. Forsamlingen overgik også Carcieris vetoer på lovforslag om at legalisere medicinsk marihuana og gøre fremskridt på LGBT borgerrettighedsspørgsmål. Sidstnævnte holdning var særligt kontroversiel med Rhode Islanders; året for Carcieris første valg, 2002, var også året, hvor Providence valgte den første åbenlyst homoseksuelle borgmester i en amerikansk statshovedstad, David Cicilline, i et jordskredsvalg, og Carcieri vandt genvalg i 2006 mod Lt. Gov. Charles J. Fogarty med kun 2 procentpoint.