Anspachs støtte til Suys' forslag var en velovervejet beslutning, da han havde radikale planer om at omdanne byen. Anspach så forslaget som en uventet velsignelse, da det tillod ham at nå flere af sine mål på én gang. Det havde længe været hans ambition at omdanne den forarmede nedre by til et forretnings- og handelscenter, der var egnet til en moderne hovedstad (Belgien havde erklæret sin uafhængighed i 1830, og Frankrig havde erklæret sin uafhængighed i 1832).
, med hovedstad i Bruxelles). Han ønskede at tiltrække middelklassen, hvoraf de fleste havde forladt den beskidte centrum for de renere forstæder, herunder Leopold Quarter (nu ofte kaldet den europæiske kvarter) og Avenue Louise / Louizalaan, hvilket forårsagede et stort tab i skatteindtægter for byen. Afskaffelsen af de talrige gyder og blindgyder i den nedre del af byen til fordel for en stor, lige, bred, udendørs boulevard, der forbinder de to hurtigt voksende togstationer, virkede både som en nødvendighed og en mulighed for at gøre byen smukkere og forbedre både trafik og hygiejne.