Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Efter at have opnået national enhed i 1918 gik rumænsk litteratur ind i, hvad der kan kaldes en gylden tidsalder, præget af udviklingen af den rumænske roman. Traditionelt samfund og nylige politiske begivenheder påvirkede værker som Liviu Rebreanu's "Răscoala" ("Opstanden"), som blev udgivet i 1932, var inspireret af den rumænske bønders opstand i 1907
, og "Pădurea Spânzuraților" ("Hængte skov"), udgivet i 1922 og inspireret af rumænsk deltagelse i Første Verdenskrig. Den moderne romanes daggry kan ses i Hortensia Papadat-Bengescu ("Concert din muzică de Bach"<unk> "Bach Concert"), Camil Petrescu ("Ultima noapte de dragoste, întâia noapte de război"<unk> "Den sidste kærlighedsnat, den første krigsnat"). George Călinescu er en anden kompleks personlighed i rumænsk litteratur: romanforfatter, dramatiker, digter, litteraturkritiker og historiker, essayist, journalist. Han udgav autoritative monografier om Eminescu og Creangă, og en monumental (næsten 1.000 sider i quarto) historie om rumænsk litteratur fra dens oprindelse til tidspunktet for hans skrivning (1941).