Beck blev født i Freiburg im Breisgau, og gik ind i det østrigske imperiums hær i 1848. Han udmærkede sig som stabschef for en infanteridivision i slaget ved Magenta.
, og i 1863 blev gjort personlig aide-de-camp til kejseren. Han beklædte denne stilling sammen med adjutant-general og chef for det kejserlige militære kansleri indtil 1881, hvor han vandt kejserens tillid og udøvede den største indflydelse på alle militære spørgsmål.