Jack Brabham vandt sit tredje og sidste kørmesterskab, denne gang i en bil af hans egen fabrikation med en australsk Repco V8-motor. Ved at vinde mesterskabet i sin egen bil, blev den australske Brabham den første og (fra 2010) den eneste kører, der nogensinde vandt verdensmesterskabet i en bil med sit eget navn (de anvendte BT19 og BT20 modeller blev designet af Brabhams forretningspartner Ron Tauranac). Det er også første gang i verdensmesterskabets historie, at en ikke-europæisk eller britisk bil har vundet mesterskabet. Selvom både Jack Brabham og hans holdkammerat, den newzealandske Denny Hulme begge trak sig tilbage fra sæsonens åbning Monaco Grand Prix (vindt af Jackie Stewart i hans BRM), Brabham med deres Oldsmobile baseret Repco motor fanget resten af holdene på hop med sin hastighed og pålidelighed. "Black Jack" sluttede fjerde i Belgien, før han vandt sit første løb siden 1960 Portugisisk Grand Prix ved at vinde det franske Grand Prix i Reims (sidste gang Reims-Gueux-banen blev brugt i Formel 1). Han vandt derefter de næste tre Grand Prix i Storbritannien
Det var hans tredje sejr i mesterskabet (kun de fem bedste resultater tæller med i mesterskabet). Da Hulme sluttede som fjerde i kørernes mesterskab med 18 point med en andenplads i Storbritannien og tredjemål i Frankrig, Italien og Mexico, vandt Brabham den internationale Cup for F1-producenter med 42 point, 11 foran Ferrari på andenpladsen.