Den anden deling af Polen i 1793 var den anden af tre delinger (eller delvise anneksioner), der sluttede det polsk-litauiske statssamfunds eksistens i 1795. Den anden deling fandt sted i kølvandet på den polsk-russiske krig i 1792.
og Targowica-konfederationen i 1792, og blev godkendt af dets territoriale begunstigede, det russiske imperium og Kongeriget Preussen. Delingen blev ratificeret af det tvangsmæssige polske parlament (Sejm) i 1793 (se Grodno Sejm) i et kortvarigt forsøg på at forhindre den uundgåelige fuldstændige annektering af Polen, den tredje deling.