Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den tredje koalitions krig varede fra omkring 1803 til 1806. Efter nederlaget i slaget ved
af franskmændene under Napoleon i december 1805, abdicerede den hellige romerske kejser Frans II, og imperiet blev opløst den 6. august 1806. Den resulterende traktat om oprettelsen af Rhinekonfederationen i juli 1806 forenede seksten af Frankrigs allierede blandt de tyske stater (herunder Bayern og Thüringen). Efter slaget i oktober 1806 i den fjerde koalitionskrig sluttede forskellige andre tyske stater, herunder Sachsen og Westfalen, sig også til Forbundet. Kun Østrig, Preussen, Danmark, det svenske Pommern og det fransk besatte fyrstedømme Erfurt forblev uden for Rhinforbundet. I den sjette koalitionskrig fra 1812 til vinteren 1814 blev Napoleon besejret og Tyskland befriet. I juni 1814 oprettede den berømte tyske patriot Heinrich vom Stein den centrale forvaltningsmyndighed for Tyskland ("Zentralverwaltungsbehörde") i Frankfurt for at erstatte den afdøde Rhinforbund. Imidlertid var befuldmægtigede, der var samlet på Wienkongressen, fast besluttet på at skabe en svagere union af tyske stater end Stein havde forestillet sig.