Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 63 f.v.t. plyndrede den romerske general Pompeius Jerusalem og gjorde det jødiske kongerige til en klient af Rom. Situationen var ikke til at vare, da Pompeius døde i 48 f.Kr. og Cæsar i 44 f.Kr., sammen med de relaterede romerske borgerkrige.
, lette Roms greb om Judæa. Dette resulterede i, at det partiske rige og deres jødiske allierede Antigonus den hasmoniske besejrede de pro-romerske jødiske styrker (ypperstepræst Hyrcanus II, Phasael og Herodes den Store) i 40 f.Kr. De invaderede de romerske østlige provinser og formåede at fordrive romerne. Antigonus blev konge af Judæa. Herodes flygtede til Rom, hvor han blev valgt som "jødernes konge" af det romerske senat og fik til opgave at generobre Judæa. I 37 f.v.t. genvinde Herodes med romersk støtte Judæa, og den kortvarige genopblussen af det hasmoniske dynasti sluttede. Fra 37 f.v.t. til 6 e.v.t. regerede det herodianske dynasti, jødisk-romerske klientkonger, over Judæa. I 20 f.v.t. begyndte Herodes en renovering og udvidelse af det andet tempel i Jerusalem. Hans søn, Herodes Antipas, grundlagde den jødiske by Tiberias i Galilæa.