Historikeren David G. Chandler skriver, at slagets form beviser uden tvivl, at Napoleons hovedkampplan allerede var klar i hans sind så tidligt som i 1796. I de følgende år kunne han polere og forbedre sin teknik - især det afgørende spørgsmål om timing af de på hinanden følgende faser - men alle de elementer af de succesfulde angreb udført på
Austerlitz, Friedland eller Bautzen eksisterede allerede og var i drift ved slaget ved Castiglione.