Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1259 erobrede mongolerne den syriske by Damaskus, og til sidst i 1260 Aleppo. Mamluk-sultanen Saif ad-Din Qutuz søgte alliancer med frankerne, som afviste. I september 1260 besejrede mamelukkerne mongolerne i slaget ved Ain Jalut
, kort efter Qutuz blev myrdet i Al-Salihiyya, og ifølge forskellige kilder var hans efterfølger Baibars involveret i hans mord. (Baibars "kom til magten med [Qutuz'] kongemord på sin samvittighed" ifølge Tschanz.) På trods af dette blev Baibars udnævnt til sultan, og i 1263 plyndrede han Nazaret, truede Antiokia med invasion og stod foran murene i Akko. I januar 1265 indledte Baibars en offensiv mod latinerne, begyndende med Acre, hovedstaden i resten af kongeriget Jerusalem, men var ude af stand til at tage det, men besejrede korsfarerne i mange andre kampe i Arsuf, Athlith, Haifa osv. Og i 1268 belejrede Baibars Antiokia og erobrede byen den 18. maj. Baibars lovede at skåne indbyggernes liv, men brød sit løfte og jævnede byen, dræbte eller gjorde næsten hele befolkningen til slaver efter deres overgivelse.