Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Det Osmanniske Rige gik ind i Første Verdenskrig på Centralmagternes side og blev til sidst besejret. Osmannerne forsvarede Dardanellerne med succes under Gallipoli-kampagnen (1915-1916) og opnåede indledende sejre mod britiske styrker i de første to år af den mesopotamiske kampagne, såsom belejringen af Kut (1915-1916); men det arabiske oprør (1916-1918) vendte tidevandet mod osmannerne i Mellemøsten. I Kaukasus-kampagnen havde de russiske styrker imidlertid overtaget fra begyndelsen, især efter Slaget ved Sarikamish (1914-1915). Russiske styrker rykkede ind i det nordøstlige Anatolien og kontrollerede de store byer der, indtil de trak sig tilbage fra Første Verdenskrig med Brest-Litovsk-traktaten efter den russiske revolution (1917). Under krigen blev imperiets armeniere deporteret til Syrien som en del af det armenske folkedrab. Som følge heraf blev der ifølge skøn dræbt mellem 600.000 og mere end 1 million, eller op til 1,5 millioner armeniere. Den tyrkiske regering har nægtet at anerkende begivenhederne som folkedrab og hævder, at armenierne kun blev flyttet fra den østlige krigszone. Folkemordskampagner blev også begået mod imperiets andre minoritetsgrupper som assyrerne og grækerne
- Hvad? Efter våbenhvilen i Mudros den 30. oktober 1918 forsøgte de sejrende allierede magter at dele den osmanniske stat gennem Sèvres-traktaten i 1920.