Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I de følgende år blev bygningen utilstrækkelig til det kongelige hof. Derfor opførte kong Sigismund I den Gamles hofarkitekt, Benedykt Sandomierski, et nyt residens, som blev afsluttet i 1519. Den nye bolig blev bygget i renæssancestil i form af et boligtårn på en firkant på 18 × 20 m. Kronen på bygningen var en overdådigt dekoreret loft. I det 16. århundrede var slottet sted for hyppige regionale råd og synoder. Under Vandfloden
Den blev brændt af svensk-brandenburgerne. Genopbygningen fandt sted mellem 1668 og 1671 under tilsyn af Michał Warszycki, kronens sværdbærer. Befæstningerne blev ikke restaureret så godt som den nedrevne loft, og hele strukturen blev kronet med et pavilon tag.