Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Efter Le Mans-resultaterne besluttede Alpine at revidere sit prototypedesign fuldstændigt og introducerede Alpine A210 (selv om nogle let modificerede M65'er også deltog i nogle løb med badge som A210). I Le Mans 24-timers løb i 1966
, Alpine opnåede en 1-2-3 i energieffektivitetsindekset med hastigheder på op til 270 km/t ved hjælp af en 1,3-liters motor. En A210 kørt af Mauro Bianchi vandt den overordnede klassificering af Macau Grand Prix 1966 for touring biler. Rédéle brugte resultaterne til at overbevise Renault om at give ham støtte til konstruktionen af en bil med det formål at opnå den samlede sejr i Le Mans. Gordini blev bestilt til at bygge en ny 3-liters V8 til at blive monteret på A210 chassis, selv om det ikke ville være klar til 1967-udgaven. Før løbet blev A210 brugt til den tidlige test af det første radiale slidbaneløse dæk til racer (Michelin A1). I 24 timers Le Mans i 1967 deltog det officielle Alpine-team og satellit Écurie Salvin-Calverson med syv A210 (fem med den 1,3-liters inline-fire motor, en med en 1,5-liters motor og en med en 1-liters motor) og en M64 (med en 1-liters motor). En 1,3-liters og 1,5-liters A210 vandt deres klasse, selvom ingen får en indeks sejr.