Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Efter at have været styret af flere lande gennem årene, er den milanesiske kultur eklektisk og låner elementer fra andre lande, herunder Østrig, Spanien og Frankrig. Der kan konstateres ligheder mellem disse steder og Milano gennem disse landes sprog, arkitektur, køkken og generelle kultur. I det 18. århundrede stimulerede østrigsk styre meget af byens kulturelle, politiske, sociale og økonomiske liv, hvilket resulterede i grundlæggelsen af mange vigtige kunstneriske institutioner samt bidrag til byens arkitektur. Efter Italiens forening i 1861 blev Milano et vigtigt industrielt og kulturelt centrum i det nye kongerige; i slutningen af det 19. århundrede og fremefter var byen landets økonomiske hovedstad, mens Rom var regeringssæde, hvilket gjorde det til landets vigtigste politiske og administrative knudepunkt. I fin-de-siècle-perioden og i begyndelsen af det 20. århundrede blev byen et vigtigt arkitektonisk center (meget påvirket af Art Nouveau, der desuden blev fremhævet af verdensudstillingen i 1906, som blev afholdt i byen), og forblev en fremtrædende by med hensyn til en stor intellektuel scene. Efter Anden Verdenskrig blev Milano stærkt påvirket af det italienske økonomiske mirakel, eller "il boom", og tiltrak en bølge af indvandrere fra Syditalien, der søgte arbejde i den velstående by. I 1980'erne blev byen, som dengang var et vigtigt finans- og designcenter, til en stor modehovedstad. I 2000'erne er Milano stadig et af landets vigtigste kulturelle, mediemæssige og økonomiske centre, og betragtes som landets anden by; dens fremtrædende rolle er udbredt over hele verden, og det er anerkendt som en Alpha global by. Byen var desuden vært for Expo 2015
- Hvad? Milano er traditionelt omtalt som Italiens "moralske hovedstad", især på grund af byens opfattede arbejdsmoral.