Et afgørende øjeblik i Iorgas politiske karriere fandt sted under det rumænske bondeoprør i 1907.
, der udbrød under et konservativt kabinet og blev undertrykt med meget vold af et nationalt liberalt. Det blodige resultat fik historikeren til at skrive og offentliggøre et stykke social kritik, pamfletten ("God Forgive Them"). Teksten, sammen med hans program for landbrugskonferencer og hans abonnementslister til gavn for ofrenes slægtninge, gjorde ham igen til en modstander af de nationale liberale, der henviste til Iorga som en anstiftende. Historikeren ramte dog en akkord med Stere, der var blevet præfekt for Iași County, og som mod sin partis ønsker indledte et uformelt samarbejde mellem Iorga og Poporanisterne. Den politiske klasse som helhed var særligt bekymret for Iorgas kontakter med Kulturforbundet for Alle Rumæneres Enhed og deres fælles irredentistiske dagsorden, som risikerede at underminere forbindelserne med østrigerne om Transsylvanien og Bukovina. Iorgas popularitet var dog stadig stigende, og med denne følelse blev han først valgt til kammeret under valget samme år.