Castros voksende rolle på verdensscenen gjorde hans forhold til Sovjet, nu under ledelse af Leonid Brezhnev, anspændt. Ved at hævde Cubas uafhængighed nægtede Castro at underskrive traktaten om ikke-spredning af atomvåben og erklærede den for et sovjetisk-amerikansk forsøg på at dominere den tredje verden. Til gengæld begyndte Aníbal Escalante, der var loyal mod Sovjetunionen, at organisere et regeringsnetværk i opposition til Castro, men i januar 1968 blev han og hans tilhængere arresteret for at have videregivet statshemmeligheder til Moskva. Castro gav til sidst efter for Brejnev's pres for at være lydig, og i august 1968 fordømte han Prag foråret som ledet af en "fascistisk reaktionær pøbel" og roste den sovjetiske invasion
af Tjekkoslovakiet. Påvirket af Kinas store spring fremover proklamerede Castro i 1968 en stor revolutionær offensiv, lukkede alle de resterende privat ejede butikker og virksomheder og fordømte deres ejere som kapitalistiske kontrarevolutionære.