Når Indien opnåede uafhængighed den 15. august 1947, loven fortsatte med at være i kraft i hele Republikken Indien og Pakistan, med undtagelse af staten Jammu og Kashmir.
Den blev indført i Bangladesh den 26. marts 1971 og anvendes i hele Bangladesh, selv om der er foretaget nogle nødvendige ændringer. Efter 1947 er loven fortsat i kraft i Indien, men den blev ophævet i Pakistan i 1984 ved bevisordren 1984 (også kendt som "Qanun-e-Shahadat"). Det gælder også for alle retssager i retten, herunder krigsretten. Det gælder dog ikke for affidavits og voldgift.