I 1971, efter et opdelende valgresultat,
I det tidligere Østpakistan (nu Bangladesh) brød der ud en borgerkrig mellem de administrative myndigheder i Vestpakistan og de fleste af den lokale befolkning. Indien, hvortil mange af Østpakistans eksilpolitiske ledere og flygtninge fra kampene var flygtet, gav støtte til dissidenterne, herunder bevæbning og træning af en bangladeshisk irregulær styrke (Mukti Bahini). For at lette presset på deres styrker i øst, i december 1971 pakistanske styrker lanceret et forebyggende angreb på Indien fra vest, som kun var delvist vellykket og mødte massiv gengældelse. Pakistan, der kæmpede på to fronter, indvilligede i en våbenhvile efter overgivelsen af sine styrker i øst og territoriale tab i vest (senere afstået tilbage til Pakistan efter Simla-aftalen i 1972).