Under et angreb over det nordlige Italien den 22. juni 1944 blev Smith's fartøj ramt af fjendtlig flak og han måtte flygte bag de tyske linjer. En bondefamilie ved navn Zunino skjulte ham i en kort periode; han sluttede sig derefter til en gruppe pro-allierede italienske partisaner, som han deltog i saboteringsaktioner mod den tyske garnison i omkring tre måneder. Da tyskerne trak sig ud af området i oktober 1944, forlod Smith området for at forsøge at slutte sig til de allierede styrker, der netop havde invaderet det sydlige Frankrig. Smith var ledsaget af tre andre soldater, hver fra et andet europæisk land, og en lokal guide, da han vandrede over de maritime alper og sluttede rejsen med at gå barfodet på is og sne. Amerikanske tropper fandt ham i november 1944. Smith afslog igen tilbuddet om en billet i Rhodesia og vendte tilbage til aktiv tjeneste i april 1945 med No. 130 (Punjab) Squadron, der dengang var baseret i det vestlige Tyskland. Han fløj på kampflyvninger der, "og havde lidt sjov med at skyde underlige ting", mindes han, indtil krigen i Europa sluttede
Den 7. maj 1945 med Tysklands kapitulation. Smith forblev med No. 130 Squadron for resten af sin tjeneste, flyver med enheden til Danmark og Norge, og blev udskrevet i slutningen af 1945 med rang af flyve løjtnant. Han beholdt en rimelig fortrolighed i italiensk resten af sit liv, om end han angiveligt havde en "forfærdelig" accent.