Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Han deltog i et studiekursus på Akademiet i Sedan, men i en alder af seksten år tjente som kornet (flagbærer) til den protestantiske Henri de La Tour d'Auvergne, suveræn prins af Sedan, som han fulgte ved belejringen af Vercelli i Piemont (1614), og derefter ved slaget ved Prag
, 8. november 1620. I 1621 erklærede han sig for romersk-katolsk, selv om han stadig tjente under Henri de La Tour d'Auvergne. Med det formelle udbrud af fjendtlighederne i trediveårskrigen deltog han i belejringerne af Saint-Jean d'Angely og Montauban, derefter kommanderede han tropper, der afviste belejringen af Coblenz; han kæmpede under maréchal de La Force, kommanderede tropper i Berry og i Artois, blev gjort til feltmarskalk (1639), generalløjtnant (1650), og derefter, kaldet fra Coblenz til at være guvernør i Arras, gjorde navn for sig selv ved forsvaret af Arras (1654), vendte sig mod og modangreb på prins de Condé, i spansk tropper; den store Condé blev tvunget til at trække sig tilbage den 25. august. Som følge af denne succes blev han gjort marquis de Montejeu og en marskal af Frankrig, den 16. juni 1658. Han blev udnævnt til Chevalier du Saint-Esprit den 31. december 1661. Han døde i 1671 på sit château i Montejeu, Attigny.