Fuldfør følgende sætning: I januar 1978 nåede Nationalgardens samlede styrke sit højdepunkt på omkring 25.000 officerer og soldater under direkte personlig kommando af deres øverste direktør og Nicaraguas præsident generalmajor Anastasio Somoza Debayle (alias. "Tachito"). Ofte beskrevet som noget tættere på et korps af feudale retainers (eller en besættelsesstyrke) end til en moderne national hær, blev GN primært organiseret til intern sikkerhed og Counter-insurgency (COIN) operationer snarere end national forsvar, med de fleste infanterienheder blev tildelt statiske garnison opgaver, og følgelig var dets konventionelle militære værdi meget lav. Ud af dette antal tjente omkring 10.000-12.500 i selve landstyrkerne (inklusive kvinder i militæret og PNGN), men kun omkring 7.500 var kamptropper, organiseret i en præsidentgardebataljon, en pansret bataljon, en mekaniseret infanteribataljon, et mekaniseret kompagni, en ingeniørbataljon, en militærpolitibataljon, et feltartilleribatteri og et luftværnsbatteri samt seksten sikkerhedsfirmaer. Alle de førnævnte enheder blev indsat på traditionel spansk kolonial måde i fæstningslignende "cuarteles" (kvarterer; kaserner-cum-garnisoner) i de store byer, herunder den nationale hovedstad Managua. Hovedkvarteret for GN's Generalstab blev placeret i hjertet af regeringskvarteret i Tiscapa Hill nær centrum af Managua, tildelt i et underjordisk bunker-stilkompleks bygget efter
I forbindelse med jordskælvet i Nicaragua i 1972 var kvarterets tilstødende faciliteter også hjemsted for hovedkontorerne for Guardias egen administration, signaler, teknik, medicinsk, logistik og militære retlige støtteydelser samt de vigtigste militære skoler.