Den militære situation i den spanske republik forværredes støt under Negríns regering, hovedsageligt på grund af de modstandsgivende generalers og officeres overlegne kvalitet, hvoraf mange var veteraner fra Rif-krigen, og i 1938 den overvældende fordel for oprørerne med hensyn til mænd (20%), fly og artilleri leveret af Tyskland og Italien. I løbet af 1938 afspejlede den uophørlige række af alvorlige militære nederlag og fiaskoen af alle bestemmelser om fransk-britisk hjælp sig i en forværring af de materielle levevilkår i baggrunden (især med hensyn til mad), der dybt påvirkede den politiske moral for den folkelige og militære modstand fra den republikanske side. I slutningen af 1938 frøs og halvt sultede civilbefolkningen i
Belejringen af Madrid led af alvorlig underernæring på grund af den begrænsede daglige ration på 100 gram brød og linser (kaldet "Dr. Negrín's piller"). En femte kolonne gjorde Madrid træt af krigen, og nederlagsmanien var udbredt.