Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1920, den store debat
mellem Harlow Shapley og Curtis om Mælkevejens natur, spiralnebulaer og universets dimensioner. For at understøtte sin påstand om, at den store Andromeda-tåge faktisk er en ekstern galakse, bemærkede Curtis også udseendet af mørke baner i Andromeda, der lignede støvskyerne i vores egen galakse, samt historiske observationer af Andromeda-galaksens betydelige Doppler-skift. I 1922 præsenterede Ernst Öpik en metode til at beregne Andromedas afstand ved hjælp af stjernernes målte hastigheder. Hans resultat placerede Andromeda-tågen langt uden for vores galakse på en afstand af ca. Edwin Hubble afklarede debatten i 1925 da han identificerede ekstragalaktiske Cepheid-variable stjerner for første gang på astronomiske billeder af Andromeda. Disse blev lavet ved hjælp af Hooker-teleskopet, og de gjorde det muligt at bestemme afstanden til den store Andromeda-tåge. Hans måling viste endegyldigt at dette objekt ikke var en klynge af stjerner og gas i vores egen galakse, men en helt anden galakse beliggende en betydelig afstand fra Mælkevejen.