Udfyld følgende sætning: Tibet kom under Qing-dynastiets styre i Kina i 1720 efter Qing-dynastiets
uddrev Dzungar Khanate styrker. Men i slutningen af det 19. århundrede var den kinesiske myndighed i Tibet kun symbolsk. Efter Xinhai-revolutionen i 1911-1912 indledte tibetansk milits et overraskelsesangreb på Qing-garnisonen stationeret i Tibet efter Xinhai Lhasa-opstanden. Efter Qing-dynastiets fald i 1912 blev Qing-embedsmændene i Lhasa tvunget til at underskrive "Tre-punktaftalen" om overgivelse og udvisning af Qing-styrker i det centrale Tibet. I begyndelsen af 1912 erstattede Republikken Kinas regering Qing-dynastiet som Kinas regering, og den nye republik hævdede sin suverænitet over alle de områder, der tilhørte det foregående dynasti, som omfattede 22 kinesiske provinser, Tibet og Øvre Mongoliet. Dette krav var fastsat i det kejserlige edikt om abdikation af Qing-kejseren, der blev underskrevet af kejserinde enke Longyu på vegne af den seksårige Xuantong-kejser: "... den fortsatte territoriale integritet af de fem racer, Manchu, Han, mongol, Hui og tibetaner i en stor Republik Kina" (...). Den provisoriske forfatning for Republikken Kina, der blev vedtaget i 1912, fastsatte specifikt de nye republikkes grænseområder, herunder Tibet, som integrerede dele af staten.