Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Den første milits i Delaware blev dannet, da svenske bosættere tog til våben for at forsvare Fort Christina (som på det tidspunkt var en svensk bosættelse) mod hollandske indtrængere. Under den amerikanske uafhængighedskrig rejste Delaware flere militsenheder til støtte for patrioternes side i krigen. I 1812-krigen deltog alle Delaware-frivillige enheder i kamp ved Lewes, hvor de udgjorde størstedelen af den styrke, der drev en britisk flådeskvadron væk, der søgte kontrol over Delaware-floden. På trods af at den føderale regering oprindeligt forbød frivillige enheder i den mexicansk-amerikanske krig, ville en frivillig enhed, der blev rejst i Delaware, tjene i slagene ved Contreras, Cherubusco
, Molino del Rey, og Chapultepec, mistede så mange mænd, at enheden fik øgenavnet "The Bloody 11". Under den amerikanske borgerkrig, Delaware ville rejse flere enheder til støtte for Unionens sag. Disse enheder ville tjene udmærkelse i slagene ved Fredericksburg, Chancellorsville og Gettysburg. Under den spansk-amerikanske krig blev 1. Delaware Volunteer Infantry indkaldt til føderal tjeneste, men blev ikke udstationeret i udlandet. Med vedtagelsen af Militia Act af 1903 blev alle statslige militsenheder foldet ind i National Guard of the United States, hvilket stort set gjorde statens militser fra en statsfinansieret og kontrolleret styrke til en reserve komponent af det føderale militær.