Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Under befrielsen af Frankrig sluttede Zyromski sig til National Front modstandsbevægelsen. Efter SFIO-kongressen for at underskrive PCF's foreslåede Enhedscharter sluttede han sig til PCF. Han opnåede sit første valgmandat i 1946 som republikkens rådgiver for Lot-et-Garrone-afdelingen, som han ville holde i to år og ikke stille op til genvalg i 1948. Inden for PCF viste Zyromski en overraskende tolerant uafhængighed, selv da han i 1959 underskrev en tribune, hvor han kritiserede manglen på internt demokrati i partiet. Efter invasionen af Tjekkoslovakiet i 1968
Han stoppede dog alle aktiviteter inden for partiet. Efter sin kones død i 1962 flyttede han til Melun, hvor han døde i 1975.