I august 1939 sluttede Cunningham sig til sin eskadrille, som var blevet udstyret med en version af Bristol Blenheim. Han var ikke begejstret for flyet. Tårnet var blevet fjernet for at reducere vægten og øge hastigheden, men flyvedragterne og cockpittet var ikke opvarmet, hvilket forårsagede ubehag for besætningen i vinterperioden. Radioerne havde for kort rækkevidde, hvilket forårsagede kommunikationsproblemer. Blenheims forruder i cockpittet bestod af flere glas og var vanskelige at rengøre. Det var også tilbøjeligt til at reflektere lys, hvilket gjorde samarbejdet med søgelys farligt. Endelig opstod der problemer med blinde instrumenter. Squadronen pådrog sig nogle tab på grund af manglende erfaring fra besætninger, der fløj patruljer over Nordsøen fra RAF North Weald i Essex, en række af dem som følge af vanskelighederne med flyet. I januar 1940 flyttede 604 til RAF Northolt og fløj Blenheims prydet med det finske luftvåbens "swastika" til Finland via Sverige for at hjælpe landet efter
Sovjetisk invasion.