Når forsyningen af reservedele var sikret i midten af sæsonen, blev B186'erne modificeret for at indarbejde en hel række nye aerodynamiske funktioner (herunder for- og bagfløjen og en revideret undervogn), nye suspensionspakker og reviderede konfigurationskoncepter. Chassiset blev også yderligere styrket for at klare stress forårsaget af BMW-motorens kraft. Udviklingspakken blev afsluttet med ankomsten af et nyt bagfløjdesign til det østrigske Grand Prix, hvor den forbedrede ydeevne af B186 og den højhastigheds Österreichring-bane gjorde den til den hurtigste bil på banen med Fabi (polen) og Berger, der besatte gridets forreste række. Bilens konkurrenceevne blev forbedret i løbet af sæsonen, især i anden halvdel, som følge af denne udvikling. Det blev også mere pålideligt, selv om dette aspekt forblev mistænkeligt i løbet af året med i alt nitten pensioneringer fra 32 starter. Pirelli-dæknes konkurrenceevne blev også forbedret, og deres relative holdbarhed i forhold til Goodyears spillede ofte til fordel for B186, som exemplificeret af Bergers sejr i Mexicos Grand Prix i 1986.
På grund af det slibende underlag på Autódromo Hermanos Rodríguez gjorde de fleste af de vigtigste konkurrenter (med undtagelse af Prost's McLaren, der endte på andenpladsen) mindst to stop for dæk.