Efter Roald Amundsens erobring af Sydpolen i december 1911 blev Shackleton, der selv havde søgt at nå denne målsætning, tvunget til at genoverveje sine polarambitioner. Han mente at der stadig var "et stort hovedmål for Antarktis-rejser - at krydse det sydpolære kontinent fra hav til hav". Shackleton byggede sin strategi på planer som den skotske opdagelsesrejsende William Spiers Bruce havde udarbejdet tidligere, og han planlagde at lande med sin hovedgruppe så langt sydpå som muligt, ved kysten af Weddellhavet. Hans transkontinentale hold skulle derefter marchere sydpå mod polen, før de fortsatte over det polare plateau og ned ad Beardmore-gletsjeren (som Shackleton havde opdaget i 1909).
) til den store isbarriere. Den sidste strækning ville føre dem over Barrieren til McMurdo Sound på Ross Sea kysten.