Overfarten af Rhinen, omringelsen og reduktionen af Ruhr, og fejet til Elbe-Mulde-linjen og Alperne etablerede alle det endelige felttog på Vestfronten som et udstillingsvindue for den vestlige allieredes overlegenhed over tyskerne i manøvre krigsførelse. På baggrund af erfaringerne fra kampagnen i Normandiet og de allieredes fremrykning fra Paris til Rhinen
De vestlige allierede viste i Vesttyskland og Østrig, at de var i stand til at lære af fortiden. Ved at knytte mekaniserede infanterieenheder til pansrede divisioner skabte de en hybrid af styrke og mobilitet, der tjente dem godt i jagten på krigsførelse gennem Tyskland. Nøglen til bestræbelserne var den logistiske støtte, der holdt disse styrker brændstof, og beslutningen om at opretholde fremadrettet momentum for enhver pris. Disse mobile styrker gjorde store skub for at isolere lommer af tyske tropper, som blev ryddet op af yderligere infanteri følger tæt bagved. De vestlige allierede udrydde hurtigt enhver tilbageværende evne til at modstå.