Som formand var Brown ansvarlig for håndtering af bemærkelsesværdige internationale begivenheder som den tyrkiske invasion af Cypern i 1974 og "Mayaguez" -hændelsen.
Det sidste skridt i Vietnamkrigen i 1975. Han behandlede også 1976 skyderierne og Axe Murder Incident i den koreanske demilitariserede zone, og overvågede Panama Canal traktaten i 1977. En af Browns primære opgaver som formand for Joint Chiefs of Staff var omdannelsen og omdannelsen af ledelsen inden for Joint Staff. En af Browns primære handlinger som omformning af ledelsen inden for den fælles stab var ved at eliminere J-2, som var grundlæggende ansvarlig for kommunikationsfunktionen og kombinere den med J-3-operationer. Brown gav også en chance for sine kolleger Joint Chiefs of Staff medlemmer som Air Force Chief of Staff, Chief of Naval Operations, Commandant of the Marine Corps og Army Chief of Staff til at håndtere krisesituationer, for at forberede dem i tilfælde af, at de blev valgt til at være den næste formand for Joint Chiefs of Staff. Et bemærkelsesværdigt tilfælde er under Mayaguez-hændelsen, hvor Brown på det tidspunkt var på en embedsmands udenlandsrejse for at deltage i NATO-topmødet i Europa, hvor Brown på det tidspunkt tillod Air Force Chief of Staff General David C. Jones at fungere som fungerende formand for Joint Chiefs of Staff og ledte diskussionen inden for National Security Council om den militære planlægning og militære spørgsmål for at udføre operationer for at redde besætningen på SS Mayaguez. Som et resultat blev Jones senere udnævnt til formand for de fælles stabssjefer, efterfulgt af Brown i 1978 og Jones erfaring som fungerende formand for de fælles stabssjefer under Mayaguez-hændelsen, der førte til Jones' indsats for at modernisere militærets omfang for at forbedre sine relationer med det civile lederskab, der til sidst førte til militærreformloven i 1986, der var berømt kendt som Goldwater-Nichols-loven.