Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Mens guld- og diamantudvinding fortsætter til den nuværende dag i den sidste halvdel af det attende århundrede, begyndte de tidligste opdagelser, især de områder, hvor guld og diamanter var nemmest at udvinde, gradvist at producere mindre. Sukker med sine krav til slavearbejde forblev det bedste mål for rigdom og velfærd i Brasilien og især i Pernambuco. Pombal indførte reformer, som f.eks. inspektionsbestyrelser i 1751, og plantagerne klagede forgæves. Men det virkelige problem i Pernambucas (og Brasiliens) sukkerindustri var et markedsproblem. Alt for mange lande producerede sukker i deres karibiske kolonier, hvilket drev prisen på sukker ned og forhøjede prisen på slaver. Prisen på sukker på markedet faldt kraftigt mellem 1750 og 1755. I midten af 1750'erne blev der startet et pombalinfirma, og med udbruddet af Syvårskrigen i 1756 steg sukkerprisen. Selv om Bahia konsekvent havde overhalet Pernambuco i sukkerproduktion efter den hollandske indtrængen, ser det ud til, at Pernambuco i 1762 i det mindste midlertidigt genvandt sin fremtrædende position i sukkerproduktionen. Selvfølgelig faldt prisen igen efter krigen. Mens begivenheder som krigene i Europa havde en positiv indvirkning på Pernambuco, påvirkede andre begivenheder som det store jordskælv i Lissabon
af 1755 havde tilsyneladende mindre effekt på Pernambuco.