Fuldfør følgende sætning: Maflin vandt tre kampe for at nå til den sidste runde i kvalifikationen til to af de første fem rangeringshændelser i sæsonen 2012/2013. Disse kom i Wuxi Classic, hvor han tabte i en afgørende ramme til Michael Holt, og det internationale mesterskab, hvor han tabte 2<unk>6 til Mark Davis. Han udnyttede det nye fladere kvalifikationssystem, der blev brugt i de tyske mestre, hvorved han kun skulle vinde to kampe for at komme videre til hovedfasen i Berlin, ved at slå Joel Walker og Tom Ford, og kun droppe en enkelt ramme i processen. På spillestedet besejrede Maflin Xiao Guodong 5<unk>4, før han tabte 3<unk>5 til Holt i de sidste 16. Maflin havde en meget god sæson i de mindre rangerede PTC-begivenheder, med hans bedste resultater kom på Gdynia Open og FFB Open, hvor han blev slået ud i kvartfinalen af henholdsvis Jamie Burnett og Rod Lawler. I sidstnævnte begivenhed havde Maflin uden tvivl den bedste sejr i sin karriere, ved at komme tilbage fra 0 <unk> 3 for at besejre in-form Neil Robertson i en tv-sendt kamp. Han nåede også de sidste 16 i
Scottish Open (scoring hans anden maksimale pause undervejs) for at hjælpe ham med at afslutte 23. på Order of Merit, inde i de 26 bedste, der kvalificerede sig til finalen. Der havde Maflin det bedste løb i en rangering i sin karriere ved at slå 1997 verdensmester Ken Doherty 4<unk>2, Lawler og Ben Woollaston begge 4<unk>3 for at nå semifinalen. Han spillede Ding Junhui og blev udspillet i et 0<unk>4 nederlag, og formåede kun at score i alt 52 point i hele kampen. Ikke desto mindre var checken på £ 20.000 for at nå de sidste fire den højeste i hans karriere til dato. Maflin slog Craig Steadman og Steve Davis for at komme videre til den sidste runde af World Championship Qualifying. Han førte tidligere verdensmester Peter Ebdon 8<unk>6 men tabte fire rammer i træk for at blive nægtet en plads i verdensmesterskabet for første gang. Han steg sin placering med otte pladser i løbet af året for at afslutte det verdens nummer 64.