Den 3. februar 1960 læste Lonnie King om de fire unge drenge, der startede sit-in i Woolworth Store i downtown Greensboro
North Carolina den 1. februar. Denne første sit-in forårsagede følelsesmæssig styrke og fysisk tilbageholdenhed, fanget af reporters linser, udsat en ny generation af unge voksne til ikke-voldelig direkte aktivisme. Det første King tænkte på var trussered og hvor hurtigt disse angreb kunne sprede sig fra et universitet til et andet. King mente, at panty-raid-teorien skulle anvendes på borgerrettighedsbevægelsen, fordi segregering var allestedsnærværende. Segregering var et problem, der fandtes over hele sydstaterne, ikke kun i Greensboro. King rådførte sig med Joseph Pierce og Julian Bond om at organisere en Studenterbevægelse i Atlanta University Center. De tre var utilfredse med Atlantas langsomme tempo for forandring i segregering og besluttede at handle.