Han reorganiserede Dødens Zouaver i Kraków og førte dem i slag ved Chrobrze og
Grochowiska. I det sidste engagement, efter at general Marian Langiewicz havde mistet kontrollen over de polske styrker, overtog Rochebrune, med hjælp fra sine Zouaves, kommandoen og genoprettede ordren ved personligt at gribe fat i panikslagne soldater, smide dem tilbage i linjen, pege sin pistol på dem og forbande på knækket polsk ("Psiakehv! Hvem er gudina?" "Gud for fanden! Vil du fortælle mig klokken?" <unk> som ifølge samtidige kilder var det eneste polsk, han kendte). Han førte derefter et vellykket angreb af sine zouaver og "kosynierzy" tropper, hvilket tvang russerne til at flygte. Som følge heraf blev han efter slaget forfremmet til general. Hans kandidatur blev overvejet som oprørschef. Den blev afvist, og Rocherbrune, skuffet over den politiske strid, rejste midlertidigt til Frankrig. Han vendte tilbage senere samme år og kæmpede i Wołyń, hvor han deltog i det tabte slag ved Poryck.