I 1811 fik Soult Ricard genindsat og han kæmpede ved Tarragona. Han deltog i den franske invasion af Rusland i 1812, blev forfremmet til general i divisionen og kæmpede ved Krasnoi. I 1813 ledte han en division i III Korps ved Lützen, Bautzen, Leipzig og Hanau, hvor han kortvarigt ledte korpset den vinter. I 1814 ledte han en 6. korpsdivision ved La Rothière, Champaubert, Montmirail, Vauchamps, Gué-à-Tresmes, Laon,
Reims, Fère-Champenoise og Paris. I løbet af de hundrede dage gik han i eksil med Ludvig XVIII, hvorefter han blev gjort til greve af den genoprettede konge. Han førte tropper i den franske invasion af Spanien i 1823. Hans efternavn er et af de navne, der er indskrevet under Triumfbuen, på Kolonne 26.