Fuldfør følgende sætning: I begyndelsen af Første Verdenskrig blev Kirchheim kompagnichef i Hannover Jäger-bataljon nr. 10. Med sin bataljon deltog han i kampene på Vestfronten, hvor han blev forfremmet til kaptajn den 24. august 1914. Samme dag blev Kirchheim skudt i halsen, da han forsøgte at tage et engelsk batteri ved Fontaine aux Pierre øst for Cambrai. Efter sin helbredelse blev han og hans bataljon overført til det nyoprettede Alpine Corps i maj 1915 og blev udstationeret med dem i Tyrol, Østrig-Ungarn, der kæmpede ved
Første slag ved Isonzo. Ærkehertug Karl besøgte bataljonen den 27. juni og gav ham Edelweiss-mærket, som blev båret indtil slutningen af kampagnen til Shako og cap. Hans bataljon ville blive overført tilbage til den vestlige front i begyndelsen af 1916, hvor han deltog i Slaget ved Verdun, hvor Kirchheim blev såret og sendt til Charleville hospital. Den 15. august blev Kirchheim udnævnt til bataljonschef. Den 25. august 1918 førte Kirchheim sin bataljon til at storme Kemmel, da en artilleri granat sårede ham i hovedet. For hans høje fortjeneste i stormen blev Kirchheim indsendt den 12. maj til Pour le Mérite, men modtog den ikke. I det defensive slag mellem Somme og Oise udmærkede Kirchheim og hans bataljon sig igen på en sådan måde, at han blev foreslået for anden gang af sin regimentkommanderende til prisen. Den 13. oktober 1918 udstedte kejser Wilhelm II en kabinetsordre om at tildele Pour le Mérite til den værdige officer. I de sidste uger af krigen blev Kirchheim og hans bataljon igen omfordelt, denne gang så de handling på Balkan. Efter tilbagetrækningskampen i Serbien og Makedonien vendte de tilbage til Tyskland via Ungarn og Donau- og Sava-floderne.