Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Fænomenet er tæt forbundet med nationalisme og irredentisme, da Finland lige havde vundet sin nationale uafhængighed, og en del af befolkningen følte, at de havde forpligtelser til at hjælpe andre baltiske finnere med at opnå det samme. Estland, den tætteste og talmæssigt største "slægtede nation", havde opnået sin uafhængighed på samme tid, men havde færre ressourcer, færre institutioner, der var klar til at støtte sin opnåede position, og flere russiske tropper inden for sine grænser. Andre baltiske finnere var på et mindre organiseret niveau af kulturel, økonomisk og politisk kapacitet. Den finske borgerkrig havde vækket stærke nationalistiske følelser hos finske borgere og andre baltiske finnere, og de søgte håndgribelige måder at omsætte disse følelser til handling på. I de næste to årtier deltog finerne i en relativt høj grad i nationalistiske aktiviteter (f.eks. karelisme og finnisering af landet og dets institutioner). Denne udvikling var relateret til traumer og splittelse i borgerkrigen
- Hvad? Mange hvide sympatisører i borgerkrigen blev radikalt nationalistiske som følge af krigen. Den anstrengende femårsperiode 1939-45 med totalkrig, som også for det meste forenede nationen, mindskede denne entusiasme.