Skriv en fortsættelse til dette afsnit - En indfødt fra New York, Belknap dimitterede fra Princeton University i 1848, studerede jura med en Georgetown advokat, og bestået baren i 1851. Han flyttede til Iowa, hvor han praktiserede lov i partnerskab med Ralph P. Lowe. Belknap gik ind i politik som demokrat og tjente en periode i Iowa Repræsentanternes Hus. Da den amerikanske borgerkrig brød ud i 1861, sluttede Belknap sig til Unionshæren. Belknap var en høj, stram mand og en naturlig leder og rekrutter i Unionens hær. En veteran af Iowa Militia, der havde opnået rang af kaptajn, blev han udnævnt til major i 15. Iowa Volunteer Infantry. Han deltog i adskillige engagements, herunder Shiloh
og Korinth, tjente som en regimental, brigade, division, og korpschef, og tjente i højtstående stabsstillinger. Ved krigens slutning var Belknap blevet forfremmet til brigadegeneral for frivillige og fik en brevetforfremmelse til generalmajor.