Partiet hjalp Mossadegh med at etablere Nationalfronten, nationalisere olieindustrien og komme til magten. Nogle medlemmer havde embeder under Mosaddegh-regeringen. Det blev undertrykt efter
Britisk-amerikansk støttede statskup i 1953 og blev forbudt i 1957, med den begrundelse, at det havde en alliance med Tudeh-partiet i Iran ti år tidligere. Det blev genoplivet i 1960 og bidrog aktivt til Nationalfronten (II), som blev opløst i 1963 og tvunget til at overleve i hemmelighed. Iran Party holdt en kongres i 1964. Der er ikke meget kendt om partiets aktiviteter mellem 1964 og midten af 1970'erne bortset fra nogle uregelmæssige møder og udveksling af synspunkter. I 1977 genoplivede den sammen med Ligaen af Socialister og Nationpartiet Nationalfronten (IV) og krævede Ruhollah Khomeinis tilbagevenden til Iran. I begyndelsen af 1979 blev Shapour Bakhtiar, der dengang var generalsekretær for partiet, udnævnt som den sidste premierminister af shahen og inkluderede to medlemmer af Iran Party i sit kabinet. Partiet fordømte imidlertid hans accept af stillingen, udviste ham og kaldte ham en "forræder". Partiet spillede ikke en vigtig rolle i den iranske politiske arena efter 1979 og blev snart erklæret forbudt.