Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1371 meddelte Đurađ til Republikken Ragusa, at han, Vukašin Mrnjavčević og hans søn, Marko, sammen med deres hære, var i Scutari og forberedte et angreb på Nikola Altomanović. Ragusa hjalp deres kampagne ved at levere skibe til at transportere mænd og forsyninger, da deres kampagne var i Ragusas interesse. Kampagnen fandt dog aldrig sted, da Vukašin og Marko gik til hjælp for Vukašin's bror, Jovan Uglješa, i et felttog mod tyrkerne, der endte i total katastrofe, Vukašin og Uglješa og deres hær blev udslettet i Slaget ved Maritsa
- Hvad? Den serbiske prins Lazar Hrebeljanović og den bosniske Ban Tvrtko I allierede sig for at besejre Nikola Altomanović. Desperat efter en stærk allieret begyndte Altomanović forhandlinger med Đurađ. De fleste historikere er enige om, at Đurađ ved afsluttende forhandlinger fik byerne Trebinje, Konavle og Dračevica (Herceg Novi) fra Altomanović, muligvis som bestikkelse for at forblive neutral i krigen. Andre historikere følger imidlertid Mavro Orbini's beretning og hævder, at Đurađ aldrig indgik en sådan aftale, men snarere erobrede de byer, han fik fra aftalen selv, efter at Altomanović blev besejret i 1373.