I begyndelsen af februar 1904 lancerede den japanske flåde et overraskelsesangreb på den russiske flåde ved Port Arthur. "Sevastopol" blev ramt af en granat, enten seks eller otte inches i diameter, der sårede to mænd på sin bro. Hun gik snart i jagten sammen med andre skibe i den russiske flåde, alle skød deres forreste kanoner, men hun formåede ikke at score nogen hits. Den 26. marts 1904 blev "Sevastopol" ved et uheld ramt af en rikshaj, der beskadigede en propel. Efter angrebet på Port Arthur forsøgte 1. Pacific Squadron at bryde ud flere gange. Under et forsøg den 23. juni trak admiral Wilgelm Vitgeft, der kommanderede Stillehavsflåden, sig tilbage efter at have mødt den japanske flåde. Da Sevastopol nærmede sig havnen, bevægede den sig lidt ud af formationen og ramte en mine, der dræbte 11 og forårsagede alvorlig oversvømmelse, men formåede at komme ind i havnen og droppe anker. Skibet var ved at blive repareret i seks uger, hvorefter der brød ud en brand på dækket, hvor 2 omkom og 28 blev såret. De russiske krigsskibe var for store til at passe ind i tørdokken i Port Arthur, så der blev bygget store kasser for at give adgang til skibets skrog. Den 9. august, da den japanske tredje hær angreb de ydre forsvar af Port Arthur, udtog den første Pacific Squadron fra sin base. Selv om "Sevastopol" ikke var fuldt repareret, sejlede hun med resten af flåden med en kanon i sin bageste tårn, der forblev uarbejdsdygtig. Senere kæmpede de mod den japanske flåde i det, der senere blev kaldt Slaget ved det Gule Hav.
- Hvad?