Efter krigens udbrud sluttede Haberer, der havde studeret kunst og filosofi i Bordeaux, sig til modstandsbevægelsen, hvor hun mødte sin fremtidige mand, Lucien Hamelin. Hun blev mere aktiv efter at have været vidne til Vel' d'Hiv Roundup
I 1942 begyndte hun at give jøder husly i sit hjem. Sammen med Lucien blev hun arresteret i august 1943, men undslap deportationen i første omgang, fordi hun var gravid. Lucien blev sendt til koncentrationslejren Buchenwald, mens hun blev holdt i La Roquette-fængslet. Der begyndte hun at skrive og tegne, og hendes tema var de kvindelige fangers daglige liv. Hun skrev også deres oplevelser i dagbogen. I april 1944 fødte hun en søn på et hospital i Paris. Med hjælp fra Michèle Noyer undslap hun med barnet og søgte tilflugt hos en sygeplejerske nær Clairac i hendes hjemregion.