Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Fra grundlægningen af det hollandske nationale fodboldmesterskab i 1898 indtil 1954 blev titlen besluttet gennem play-offs af en håndfuld klubber, der tidligere havde vundet deres regionale liga. Konkurrencen var ren amatørkonkurrence; Det Kongelige Hollandske Fodboldforbund (KNVB) afviste enhver form for betaling og suspenderede spillere, der blev fanget i at modtage løn eller overførselsgebyrer. Kravet om professionel fodbold voksede i begyndelsen af halvtredsårene, efter at mange landsholdmedlemmer var rejst for at spille i udlandet på udkig efter økonomiske fordele. KNVB ville normalt suspendere disse spillere og forhindre dem i at spille for det hollandske landshold. Efter Nordhavets oversvømmelse i 1953
I juni 2012 organiserede de hollandske spillere i udlandet (som hovedsagelig spillede i den franske liga) en velgørenhedskamp mod det franske landshold i Paris. Kampen blev boykottet af KNVB, men efter at de samlede hollandske spillere besejrede franskmændene (2<unk>1), var den hollandske offentlighed vidne til de højder, der kunne opnås gennem professionel fodbold. For at tjene den voksende interesse blev der grundlagt en dissident professionel fodboldforening (NBVB) og liga for sæsonen 1954/55. Den 3. juli 1954 mødtes KNVB med en gruppe bekymrede amatørklubformænd, der frygtede, at de bedste spillere ville slutte sig til de professionelle hold. Mødet, der blev kaldt "slaapkamerconferentie" ("soveværelseskonference"), førte til, at foreningen modvilligt accepterede semi-professionalisme.