Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I en meget anderledes retning, meget senere, i 1980'erne, genoplivede en talentfuld generation af spillere klubbens ånd. De bragte det tilbage til toppen af fransk rugby takket være deres præstationer på banen, men de ønskede også at bringe sjoven tilbage i spillet, for at tage rugby ud af sin parisiske anonymitet. De gjorde det gennem en kombination af seriøs fodbold, humor og selvforhærdelse. Deres berømte antics blev opfundet af klubbens ryg (herunder Frankrigs flyhalvspiller Franck Mesnel og Frankrigs vinger Jean-Baptiste Lafond), der engang spillede en kamp i Bayonne med beretter på deres hoveder som en hyldest til den baskiske klub Aviron Bayonnais' angrebstradition (11. januar 1987). Som medlemmer af en bande, som de kaldte "le show bizz", spillede de andre kampe med sort makeup den 10. april 1988 på Stade Toulousain, farvet hår gult, skaldede kasketter (26. februar 1989 mod Béziers), parykker og endda klædt ud som pelote spillere (hvide skjorter, sorte jakker og beretter, igen) i marts 1990 på Biarritz Olympique. I april 1989 bar de lange røde og hvide stribede shorts for at fejre sans-culotte, der tog Bastillen den 14. juli 1789
- Hvad? De bar lange hvide bukser for at ligne gamle spillere i semifinalen i det franske mesterskab den 26. april 1987 og vandt. Deres bedste spøg var dog i den næste kamp: de spillede finalen mod Toulon i 1987 med en lyserød farvebind (2 maj). Lige før kick-off præsenterede Lafond den franske præsident François Mitterrand, der altid deltog i den nationale finale, med en af disse sløjfer. De tabte den kamp, men spillede finalen i 1990 med de samme slør. I halvleg fik de en drink champagne på banen for at komme sig efter den første halvleges anstrengelser og vandt, hvad der viste sig at være klubbens sidste top-flyvningstitel i et kvart århundrede.