Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Hr. Pirzada er en botanikprofessor fra Dhaka og bor i New England i et år efter at have modtaget et forskningstilskud fra den pakistanske regering; han efterlader sin kone og syv døtre, som han ikke har haft kontakt med i måneder. Da han ikke får meget til daglig, besøger han regelmæssigt den tiårige Lilia og hendes familie til aftensmad, og han tager ofte slik med til den unge pige. Da Lilia fejlagtigt omtaler hr. Pirzada som "indianer" til sine forældre privat, fortæller hendes far hende, at han er pakistaner, hvilket er forvirrende for Lilia, fordi han ligner hendes forældre, spiser de samme ting og taler bengalisk som dem. Men den konstante tv-nyheder af Øst-Pakistan-West Pakistan krig
informerer hende om hr. Pirzada's forskelle samt hans nuværende situation. På grund af dette beslutter hun en aften at spise den slik, han giver hende, bede, og undlade at børste sine tænder, så magien af slik gennem bøn vil forblive. Hun gør også sit bedste for at lære så meget om Pakistan som muligt fra sit skolebøger. Hendes nysgerrighed bliver hæmmet af, at hendes lærer fortæller hende, at der "ikke er nogen grund til at konsultere" bogen om Pakistan.