Næste år vandt han 24 timers Daytona, hvor han delte Ford GT Mk.II med Lloyd Ruby, og vandt derefter 12 timers Sebring. Flere måneder senere, delte han kørslen med Denny Hulme, og Miles var førende i 24 timers Le Mans i 1966
, men Ford-chef Leo Beebe, der ønskede et reklamefoto af tre af deres biler, der krydsede målstregen sammen, instruerede Carroll Shelby om at beordre ham til at bremse, hvilket Shelby indvilligede i. Så den næste bil fra Ford, kørt af Bruce McLaren/Chris Amon og den tredjeplacerede bil fra Ford drev op, og de kørte til mål sammen. De franske racerembedsmænd, efter i første omgang at have accepteret Fords dødvarme "foto-finish", omvendte sig i løbet af den sidste time af løbet. McLarens bil nr. 2 krydsede målstregen lige foran og blev erklæret vinderen. Miles blev nægtet den unikke præstation at vinde Sebring, Daytona og Le Mans i samme år.