Skriv en fortsættelse til dette afsnit - På trods af at hun fik en ikke-kæmperrolle, kæmpede hun sammen med mændene i sin enhed i slagene i Tarapacá-felttoget i slutningen af 1879 ved Pisagua
og San Francisco. Hendes tapperhed i disse kampe og hendes omsorg for sårede mænd tiltrak den chilenske øverstkommanderende Manuel Baquedano, som gav hende officiel anerkendelse og rang af sergent. Hun fortsatte med at tjene i hæren i krigens varighed og var berømt modig i slaget ved Tacna i 1880. Efter krigen vendte hun tilbage til det civile liv og døde i al hemmelighed, kun 25 år gammel. Nu betragtet som en af Chiles største krigshelt, blev hendes tjeneste først kendt efter hendes død.