Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Det 17. århundrede bragte invaderende hære af svensker, ungarere, tyrkere, russere og kosakker til sine porte. I 1648 belejrede en hær bestående af kosakker og krimtatarer byen. De erobrede det høje slot og myrdede dets forsvarere, men selve byen blev ikke plyndret på grund af det faktum, at revolutionens leder Bohdan Khmelnytsky accepterede en løsesum på 250.000 dukater, og kosakkerne marcherede nordvest mod Zamość. Det var en af to store byer i Polen, der ikke blev erobret under den såkaldte "Flode".
Den anden var Gdańsk (Danzig). På det tidspunkt var Lwów vidne til en historisk scene, da kong Johannes II Kasimir her aflagde sin berømte Lwów-ed. Den 1. april 1656, under en hellig messe i Lvov's katedral, ledet af den pavelige legat Pietro Vidoni, betroede John Casimir i en storslået og udførlig ceremoni Commonwealth under den velsignede Jomfru Marias beskyttelse, som han erklærede som "Dronningen af den polske krone og andre af hans lande". Han svor også at "beskytte rigets folk mod enhver pålægning og uretfærdig trældom".