Ismail var også medvirkende til at opnå en større grad af autonomi for den lokale regering, da Alliancens regering (en koalition af UMNO og Malayan Chinese Association eller MCA) i 1954 besluttede at boykotte de britiske støttede lokale valg. Da den britiske højkommissær Donald MacGillivray mødtes med Tunku, Ismail og MCA's repræsentant for H.S. Lee, anklagede han dem for at spille i hænderne på det malaysiske kommunistparti, som førte et væbnet oprør
mod briterne. Kilden til tvisten var, at den britiske højkommissær havde fået mulighed for at nominere seks pladser ud over dem, der blev anfægtet ved valget. Ismail foreslog et kompromis: Alliancen ville støtte valget, men kun hvis den højtstående kommissær rådførte sig med det parti, der vandt valget, før han foretog sine udnævnelser. MacGillivray nægtede i første omgang, men efter at have fundet den offentlige mening imod ham, trak han sig tilbage.