Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1993 havde Blue Jays syv All-Stars: outfielders Devon White og Joe Carter, infielders John Olerud og Roberto Alomar, udpeget hitter Molitor, plus starter pitcher Pat Hentgen, og tættere Duane Ward. I august købte Jays den tidligere nemesis Rickey Henderson fra Athletics. Blue Jays sejlede til en 95:67 rekord, syv kampe foran New York Yankees, og vandt deres tredje lige division titel. Jays slog Chicago White Sox fire kampe til to i ALCS
Og så Philadelphia Phillies, fire kampe til to, for deres anden sejr i World Series. World Series featured flere spændende spil, herunder Game 4, spillet under en let regn, hvor Blue Jays kom tilbage fra et 14<unk>9 underskud til at vinde 15<unk>14 og tage en 3 spil til 1 førende i serien. Det er den mest scorende kamp i World Series-historien. Spil 6 i Toronto så Blue Jays føre 5 til 1, men opgive 5 løb i den 7. inning til sporet 6 til 5. I slutningen af 9. inning, Joe Carter ramte en en-out, tre-run walk-off home run for at sikre serien fra Phillies tættere Mitch Williams. Kun den anden World Series-vindende walk-off home run i historien om Major League Baseball (efter Bill Mazeroski's i Game 7 i 1960), Carter's hit adskilte sig fra den første i, at Toronto, mens ikke står over for eliminering, var bagest i bunden af den 9. Home runet er også mindeværdigt for den afdøde Blue Jays tv-sender Tom Cheeks opkald: