Udfyld følgende sætning: En anden variant, der aldrig blev brugt, var T20E2. Det var en eksperimentel, gasdrevne, selektiv ild riffel med en lidt længere modtager end M1 og modificeret til at acceptere 20-round Browning Automatic Rifle (BAR) magasiner. Riflen var maskinbearbejdet og tappet på venstre side af modtageren til et måleapparat, og inkluderede den samme hardware til montering af en granatkaster som M1. Bolten havde en hold åben enhed på den bageste modtagende bro, samt en ildskifter svarende til M14. Den fuldautomatiske affyring blev opnået ved hjælp af en forbindelsesforbindelse, der blev aktiveret ved hjælp af betjeningsstabshåndtaget. Dette aktiverede igen en sear release eller trip, som med aftrækkeren holdt bagud, løsnede searen fra hammer lugs umiddelbart efter, at bolten var låst. Ved automatisk affyring var den cykliske affyringshastighed 700 omdrejninger i minuttet. Da forbindelsesforbindelsen var afkoblet, kunne geværet kun affyres halvautomatisk og fungerede på en måde, der ligner M1-geværet. T20 havde en total længde på 48 1/4", en tønde længde på 24", og vejede 9,61 lbs. uden tilbehør og 12,5 lbs. med bipod og tomt magasin. Det blev udpeget som begrænset indkøb i maj 1945. På grund af
Efter fjendtlighedernes ophør med Japan, blev antallet af fabrikanterne reduceret til 100. Projektet blev afsluttet i marts 1948.