Det var først i det 19. århundrede, at udtrykket "intellektuel ejendomsret" begyndte at blive brugt, og først i slutningen af det 20. århundrede, at det blev almindeligt i størstedelen af verden. Hovedformålet med intellektuel ejendomsret er at tilskynde til skabelse af en bred vifte af intellektuelle goder. For at opnå dette giver loven mennesker og virksomheder ejendomsret til de oplysninger og intellektuelle goder, de skaber, normalt i en begrænset periode. Dette giver økonomisk incitament til deres skabelse, fordi det giver folk mulighed for at drage fordel af den primære intellektuelle information og de nye, usynlige oplysninger. Disse incitamenter forventes at stimulere den økonomiske innovation og forhindre den industrielle innovation, og ophavsret. "Hvad kan det gøre for at skabe et godt forbrug af intellektuel ejendomsret i forhold til et stort antal traditionelle lande, der normalt ikke har en stærk nok beskyttelse af intellektuel ejendomsret til at beskytte deres intellektuelle ejendomsret, når de er så beskadiget med et ubegrænset antal intellektuelle goder, men det kan gøre det til at skabe et stort antal traditionelle lande, der
Intellektuel ejendomsret