Kortfattet artikel:  " Landmarks " af Robert Macfarlane. (Hamish Hamilton £20) På University College London i 1960'erne var der på en dør i den engelske afdeling skrevet The English Place Name Society. I mine tre år som studerende så jeg aldrig nogen gå ind eller ud af det rum, og forestillede mig bjerge af støvede bøger og dokumenter, ramset af edderkopper, glemte kort af en død verden. A ciste: gaelisk for gravkammer. Da de oprindelige betydninger af stednavne i vid udstrækning er glemt, og gamle lokale navne for bakker, vandløb og sumpe er gået ud af brug, udfører Robert Macfarlane et mirakel af opstandelse i sin nye bog. Han genopliver et fascinerende arkiv af gamle termer fra angelsaksisk til oldnordisk og danser gennem fortidens lukkede dør - et arbejde af kærlighed såvel som læring. De oprindelige betydninger af stednavne er stort set glemt, og gamle lokale navne for bakker, vandløb og sumpe er faldet ud af brug. I årevis har han været lidenskabeligt engageret i arbejdet med mænd og kvinder, der har skrevet om den naturlige verden, såsom Richard Jefferies, Barry Lopez, Jacquetta Hawkes og Roger Deakin. De er hans åndelige guider til det landskab, han elsker. For ud over de historiske milepæle i sindet (de bøger og de oplevelser, der former os), er der landemærker overalt omkring os: fra den mindste tussock til træer, klipper, strande og skjulte dale. Alle disse blev navngivet af vore forfædre med særlige, særegne og poetiske udtryk, som sandsynligvis er faldet ud af almindelig brug i de sidste 100 år. Hvert kapitel beskriver arbejdet af en eller to forfattere, der har formet Macfarlane's tænkning, og tager os med på en imaginær tur ind i deres verdener. Og så kommer en "ordliste", lister med navne på ting, der er specifikke for et aspekt af landskabet. Disse lister er fascinerende. For eksempel eit: et lille ord fra Isle of Lewis med en enorm betydning: "Praktikken med at placere kvartssten i moorlandstrømme, så de glimter i måneskinnet og dermed tiltrækker laks til dem i slutningen af sommeren og efteråret". Folk i Essex plejede at kalde dig...
De oprindelige betydninger af stednavne er stort set glemt. Robert Macfarlane har genoplivet fortiden med sin forskning på dette område. Macfarlane mener, at sprogets magt kan forme vores følelse af sted.