Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Storskala Allierede bombninger af Bukarest
Det skete i foråret 1944, mens den sovjetiske Røde Hær nærmede sig de rumænske grænser. Slaget om Rumænien begyndte i slutningen af sommeren: mens de tyske kommandører Johannes Frießner og Otto Wöhler fra Army Group South Ukraine forsøgte at holde Bukovina, stormede sovjetiske Steppe Front leder Rodion Malinovsky ind i de områder i Moldavien, der blev forsvaret af Petre Dumitrescus tropper. Som reaktion forsøgte Antonescu at stabilisere fronten på en linje mellem Focșani, Nămoloasa og Brăila, dybt inde på rumænske territorium. Den 5. august besøgte han Hitler en sidste gang i Kętrzyn. Ved denne lejlighed forklarede den tyske leder angiveligt, at hans folk havde forrådt nazisternes sag, og spurgte ham, om Rumænien ville fortsætte med at kæmpe (hvilket Antonescu angiveligt svarede i vage vendinger). Efter at den sovjetiske udenrigsminister Vyacheslav Molotov mere end én gang havde erklæret, at Sovjetunionen ikke ville kræve rumænsk underkastelse, var de fraktioner, der modsatte sig Antonescu, enige om, at det var på tide at vælte ham ved at udføre det kongelige kup den 23. august. På den dag bad kongen Antonescu om at møde ham i den kongelige paladsbygning, hvor han præsenterede ham med en anmodning om at tage Rumænien ud af sin aksealliance. "Conducător" nægtede, og blev straks arresteret af soldaterne i vagten, og blev erstattet som premierminister med general Constantin Sănătescu, der stod i spidsen for en national regering.