Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Ikke alle reformer blev dog støttet af den sovjetiske ledelse. Alexander Dubček's politiske og økonomiske liberalisering i Den Tjekkoslovakiske Socialistiske Republik førte til en sovjetisk-ledet invasion af landet
af Warszawapagtlandene i august 1968. Ikke alle i den sovjetiske ledelse var så entusiastiske for en militær intervention; Brezhnev forblev forsigtig med enhver form for intervention, og Kosygin mindede ledere om konsekvenserne af den sovjetiske undertrykkelse af den ungarske revolution i 1956. Efter invasionen blev Brezhnev-doktrinen indført; den fastslog, at Sovjetunionen havde ret til at gribe ind i ethvert socialistisk land på vej til kommunisme, der afveg fra den kommunistiske udviklingsnorm. Denne doktrin blev fordømt af Rumænien, Albanien og Jugoslavien. Som følge heraf blev den verdensomspændende kommunistiske bevægelse polycentrisk, hvilket betød, at Sovjetunionen mistede sin rolle som 'leder' af den verdensomspændende kommunistiske bevægelse. I kølvandet på invasionen gentog Brezhnev denne doktrin i en tale på den femte kongres af det polske forenede arbejderparti (PUWP) den 13. november 1968: