Gennemfør følgende sætning: Under begivenhederne i maj 1968 blev Althusser indlagt på grund af et depressivt sammenbrud og var fraværende i Latinkvarteret. Mange af hans elever deltog i begivenhederne, og især Régis Debray blev en international berømt revolutionær. Althusser's indledende tavshed blev mødt med kritik fra demonstranterne, der skrev på vægge: "Hvad nytter Althusser?" ("Hvad er Althusser?"). Senere var Althusser ambivalent om det; på den ene side støttede han ikke bevægelsen og kritiserede bevægelsen som et "ideologisk masseoprør", idet han vedtog PCF's officielle argument om, at en "børnesygdom" af anarkistisk utopi havde infiltreret studentbevægelsen. På den anden side kaldte han det "den mest betydningsfulde begivenhed i vestlig historie siden modstanden og sejren over nazismen" og ønskede at forene de studerende og PCF. Ikke desto mindre kaldte det maoistiske tidsskrift "La Cause du peuple" ham en revisionist, og han blev fordømt af tidligere studerende, hovedsagelig af Jacques Rancière. Efter den gennemgik Althusser en fase med "selvkritik", der resulterede i bogen "Essays in Self-criticism" ("Éléments d'autocritique", 1974), hvor han genbesøgte nogle af sine gamle holdninger, herunder hans støtte til
Den sovjetiske invasion af Tjekkoslovakiet.