Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1932 blev operationer overført til det nyoprettede statspoliti (statspolisen). Den gruppe betjente der arbejdede for statspolitiet, havde ikke midlerne til at overvåge telefonopkald eller til at aflytte og åbne post. Dette og den generelle mangel på personale og finansielle ressourcer bekymrede chefen for Sveriges militære efterretningstjeneste, oberstløjtnant Carlos Adlercreutz, som mente, at landet havde brug for et mere magtfuldt sikkerhedsagentur, hvis Europa endnu en gang endte i krig. Således blev der i 1938 oprettet den generelle sikkerhedstjeneste, som følge af et initiativ fra Adlercreutz og Ernst Leche i justitsministeriet, blandt andre. Hele organisationen og dens aktiviteter var strengt hemmelige. Under Anden Verdenskrig overvågede agenturet omkring 25.000 telefonopkald og opfangede over 200.000 breve hver uge. I 1946, efter en efterkrigstid
Efter en parlamentarisk evaluering blev operationer reduceret betydeligt og igen organiseret under statspolitiet, der hovedsagelig havde til opgave at bekæmpe spionage. I 1965 blev det svenske politi nationaliseret, og alt arbejde blev organiseret under National Police Board i Department of Security ("Rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning", forkortet RPS/SÄK).