Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Det Osmanniske Imperiums behandling af dets kristne undersåtter varierede i løbet af dets historie. Under imperiets gyldne tidsalder lovede millet-systemet sine kristne undersåtter bedre behandling end de ikke-kristne befolkninger, der oplevede det i det kristne Europa, mens de kristne mindretal under imperiets tilbagegang og fald led en række grusomheder. Bemærkelsesværdige tilfælde af forfølgelse omfatter Konstantinopels massakre i 1821, Chios-massakren, ødelæggelsen af Psara, Batak-massakren, hamidiske massakrer, Adana-massakren, den etniske udrensning af thrakiske bulgarere i 1913, den store hungersnød i Mount Lebanon og det armenske folkedrab, græsk folkedrab
og det assyriske folkemord, som alle fandt sted under den græske uafhængighedskrig eller i de sidste par årtier af imperiet under indflydelse af pan-turkisme.