Den spanske øverste centrale og styrende junta i kongeriget blev tvunget af folkelig pres til at oprette Cortes of Cádiz i sommeren 1809. Juntaen kom med, hvad den håbede ville være en krigsvindende strategi, en to-front offensiv for at generobre Madrid, der involverede over 100.000 tropper i tre hære under hertugen del Parque, Juan Carlos de Aréizaga og hertugen af Alburquerque. Del Parque besejrede Jean Gabriel Marchands VI Korps i slaget ved Tamames
Den 18. oktober 1809 og besatte Salamanca den 25. oktober. Marchand blev erstattet af François Étienne de Kellermann, der bragte forstærkninger i form af sine egne mænd samt brigadegeneral Nicolas Godinot's styrke. Kellermann marcherede på Del Parques position ved Salamanca, som straks forlod den og trak sig tilbage mod syd. I mellemtiden øgede guerillaerne i provinsen León deres aktivitet. Kellermann forlod VI Korps, der holdt Salamanca, og vendte tilbage til León for at slå opstanden ned.