I sin juleudsendelse i 1942 bemærkede den tidligere konservative premierminister R.B. Bennett sarkastisk, at det var fjerde jul i træk, at den canadiske hær sad i Storbritannien uden at gøre noget, og at de eneste slag på land, som Canada havde kæmpet til dato, var Hongkong og
Dieppe, som begge var nederlag. I marts 1943, under Operation Spartan krigsspil, General Andrew McNaughton, der kommanderer den første canadiske hær, var blevet hårdt besejret, og blev dømt uegnet til at lede en hær i felten med krigsspilets dommere kritiserede McNaughton for at forlade sin HQ til at overvåge byggeriet af en bro, mens hans forsyningslinjer blev fanget i en stor trafikprop. Efter Operation Spartan havde briterne stærkt presset canadierne til at fjerne McNaughton, før han førte den første canadiske hær til et reelt nederlag i et slag. King havde forsøgt at holde den canadiske hær ude af aktion for at undgå tab, der kunne kræve en vanskelig beslutning om værnepligt i udlandet, men i foråret 1943 med de allierede tydeligt vinde krigen, blev han grebet med frygten for, at krigen kunne ende med Canada vinde ingen kampe på land, noget, der var sikker på at skade de liberale i efterkrigstidens valg. Derfor krævede King, at den 1. canadiske infanteridivision, der var blevet sendt til Storbritannien i 1939, blev inkluderet i Operation Husky, den allierede invasion af Sicilien. General McNaughton var ikke begejstret for at få en division taget fra sin kommando, men blev lovet, at 1. division ville vende tilbage til Storbritannien efter Sicilien var taget.