Det blev igen erobret af Østrig i oktober 1761, under den tredje slesiske krig, eller Syvårskrigen, men prøjsere
tog den tilbage et år senere. I 1803 blev byen besøgt af den polske jurist, digter, politisk og militær aktivist Józef Wybicki, bedst kendt som forfatteren af teksten til Polens nationalsang. I 1807 blev byen erobret af franske tropper under Napoleonskrigene. Det blev en del af det preussiske ledede tyske imperium i 1871 under Tysklands forening og forblev inden for Tyskland indtil slutningen af Anden Verdenskrig. Ifølge den preussiske folketælling i 1905 havde byen Schweidnitz en befolkning på 30.540, der hovedsagelig var tyskere, men også en polsk minoritet, der udgjorde omkring 3% af befolkningen. Første verdenskrigs flyvende es Lothar von Richthofen blev begravet i Schweidnitz, indtil byen blev ejet af Polen efter Anden Verdenskrig, hvor kirkegården blev jævnet. Et nazistisk fængsel var beliggende i byen under Nazityskland, og under Anden Verdenskrig oprettede tyskerne også en underlejr i koncentrationslejren Gross-Rosen, tre krigsfanger-arbejdsdivisioner i Stalag VIII-A-lejren og en tvangsarbejdslejr. Blandt fangerne var Lesław Bartelski, polsk forfatter og modstandsmand, der kæmpede i Warszawas Opstand.