Udfyld følgende sætning: Efter Yazid og hans ældste søn og efterfølger, Mu'awiya II, døde i 683 og 684, kollapsede Umayyadernes styre over hele kalifatet. De fleste af provinserne og de militære distrikter i Syrien, den metropolitanske provins Umayyaderne, anerkendte den anti-Umayyad Abd Allah ibn al-Zubayr af Mekka som kalif. Banu Kalb, gamle stammeallierede af Sufyaniderne (Umayyadernes linje nedstammer fra Yazid's far, grundlæggeren af det Umayyadiske kalifat Mu'awiya I), under hvem de havde privilegerede stillinger i kalifaldomstolen, samlede de Umayyadiske loyale stammer i Syrien for at udnævne Mu'awiya II's erstatning. I de gensidige beskyldninger i Damaskus mellem tilhængere og modstandere af Umayyaderne arresterede guvernøren Dahhak ibn Qays al-Fihri, der støttede Ibn al-Zubayr, Yazid's fætter Walid ibn Utba ibn Abi Sufyan, men han blev befriet af Abd Allah, hans bror Khalid og deres kalbitiske støttespillere. Lederen af Kalb, Ibn Bahdal, var en fætter af Yazid, og nominerede Khalid og Abd Allah som hans kandidater til kalif-posten. Han blev modsat af de andre loyale stammefolk på grund af Khalid og Abd Allahs unge alder. I stedet blev en fjern Umayyad slægtning, Marwan ibn al-Hakam, udnævnt og førte Umayyad krigsindsatsen mod de pro-Zubayrid stammer i Syrien, besejrede deres leder Dahhak ved
Slaget ved Marj Rahit i 684.