Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Under Qing var Zhenjiang en by med en halv million indbyggere, omgivet af en række mursten til højre. Den blev erobret af briterne den 21. juli 1842 under den første opiumkrig og efter en hård modstand, hvilket efterlod vejen åben til Nanjing og fik en koncessionsaftale til at undgå tabet. Et årti senere ændrede den gule flodens voldsomme oversvømmelser dens kurs nord for Shandong og lukkede den nordlige vej til Grand Canal. Kort efter blev byen plyndret af Taiping oprørerne.
I 1853. Det blev generobret af Qing i 1858 og åbnet som en traktat havn i 1861. Indtil 1870'erne brugte Chaozhou-handlerne deres forbindelser i Zhenjiang til at gøre det til et regionalt distributionscenter for opium købt fra de udenlandske købmænd i Shanghai; da David Sassoon forsøgte at undgå beskatning ved at levere sine ladninger direkte til opiumhandlerne i Zhenjiang, organiserede kineserne sig for at skræmme hans kunder og købte derefter hans mislykkede organisation. I 1904 blev befolkningen anslået til 168.000.