Kortfattet artikel:  For mange år siden optrådte jeg på Surf Ballroom i Clear Lake, Iowa, som var sidste stop på Buddy Hollys sidste turné. Han blev dræbt i et flystyrt i 1959 som også tog livet af sangerne J.P. "The Big Bopper" Richardson og Ritchie Valens. På det tidspunkt havde Buddy Holly og jeg haft en lang historie sammen. Koncerten, jeg optrådte på, havde alle de gamle medlemmer af hans gruppe. Donna, som Ritchie Valens skrev en sang om, var også der. Peggy Sue, som Buddy Holly sang om, var der også. The Picks var der - de sang baggrundsvokal på Buddies plader - såvel som sangeren Tommy Allsup, der hævdede, at år senere fik han sin tegnebog tilbage fra krasjstedet. Desværre solgte nogle fans billeder fra flystyrtet, hvilket jeg syntes var af dårlig smag. Jeg tror, at udsigten til, at National Transportation Safety Board udforsker ulykken igen, hvilket kan betyde at udgravning af lig og alt det andet, ville være i tilsvarende dårlig smag. Jeg tror, der er en grund til, at vi siger, " hvil i fred". Buddy Holly ville have haft den samme musikalske statur, uanset om han levede eller døde, på grund af hans præstationer, som, set i bakspejlet, ingen -- og jeg mener ingen, ikke Beatles, Rolling Stones eller nogen andre -- kan slå, af følgende grunde: Da han var 22 år gammel havde han indspillet omkring 50 numre, hvoraf de fleste var skrevet af ham selv, og hver af dem, efter min mening og mange andres mening, var et hit. Buddy Holly og The Crickets var skabelonen for alle de efterfølgende rockbands. Ingen rock'n'roll plade kan berøre sange som "Rave On", "Think it Over", "Not Fade Away", "Peggy Sue" og mange, mange flere. Han var også en følsom, balladekomponist og sanger, som folk ofte overser, med sange som "Moondreams" og "True Love Ways", blandt mange andre. Som avisdreng åbnede jeg en stak aviser den 3. februar 1959 og så at Buddy Holly var blevet dræbt i flystyrtet. Næste dag gik jeg i chok i skole, og gæt hvad? Ingen var ligeglad. Rock'n'roll var på den tid...
Det er en dårlig idé for NTSB at genundersøge 1959-ulykket, der dræbte Buddy Holly, "Big Bopper", Ritchie Valens. Han siger, det er ulækkert. De burde "hvile i fred". Han siger, at det at se på en ulykke igen, kun er en del af den "amerikanske dødsrejse", der gennemsyrer vores kultur.