Under ledelse af W. O. Bentley, Lagonda Ltd. ombygget deres V12 vej bil for 1939 24 timers Le Mans. Motoren var indstillet til en teoretisk tophastighed på 41⁄2 liter, og bilen vejede kun. Lagonda byggede to biler til løbet; Mitchell-Thomson købte en og deltog med Lord William Waleran som co-driver. Holdet gav strenge instruktioner om ikke at overskride en forudbestemt gennemsnitshastighed baseret på begivenheden i 1938, for at sikre, at det uforsøgte design gik afstanden. Bilerne udfordrede ikke Bugatti og Delage, den første satte en ny afstandsrekord, men imponerede den britiske bilpress ved at sikre tredje og fjerde position. På trods af denne lovende præstation forhindrede udbruddet af Anden Verdenskrig yderligere udvikling af modellen. Mitchell-Thomson kørte sin Lagonda bil til andenpladsen i B.A.R.C. August møde på Brooklands, den sidste nogensinde møde på banen. Han satte den femte hurtigste runde af mødet, i gennemsnit. Han rejste til Belgien for Liège Grand Prix, planlagt til 27. august 1939 og afholdt på stedet for Expo 1939 Liège
- Hvad? Han satte den tredje hurtigste øvelsestid, men begivenheden blev aflyst på grund af mobiliseringen af tropper, og krigen begyndte inden for få dage. I oktober 1939 blev han meldt som værende i politiets reserve.