Efter en hel del modstand fra amerikanske hold, der generelt mente, at bagmotorede biler var for "kørere, der kan lide at blive skubbet rundt", havde Lotus 38 bevist, at mellemmotorede biler kunne klare klassen på The Brickyard, og dagene for de formotorede roadsters var effektivt forbi (faktisk var kun 4 af de 33 startere i 1965 formotorede biler). Clark vandt Indianapolis 500 i 1965 med en daværende racerekord gennemsnitshastighed på 242.506 km/t, den første gang Indianapolis 500 var kørt med en hastighed på over 150 km/t. Den tidligere rekord var sat af Foyt i 1964
i gennemsnit 237,137 km/t. Foyt's sejr i 1964 i en formotorig Watson-Offy roadster var den sidste gang en formotorig bil vandt Indy 500.