Omkring denne tid blev Bitter opdaget af Richard Morris Hunt, arkitekten efter valg af mange af New Yorks rige og berømte. Fra da af var Bitter aldrig arbejdsløs. Efter at have arbejdet som billedhugger ved World's Columbian Exposition i Chicago i 1893 og som direktør ved Pan-American Exposition i Buffalo, New York i 1901, førte Bitters ekstraordinære organisatoriske evner til, at han blev udnævnt til leder af skulpturprogrammerne ved både 1904 St. Louis Exposition
I St. Louis, Missouri, hvor Lee Lawrie trænede med hans vejledning, og 1915 Panama-Pacific International Exposition afholdt i San Francisco, Californien. I 1906/1907 var han formand for National Sculpture Society.