Udfyld følgende sætning: Der var ikke kun krig. Der opstod også konfrontationer i Ebringen mellem St. Gall-administrationen og borgerne. Mange blev foruroliget over at bygningen af herregården blev opført i krigstid. Endnu værre, guvernør Lukas Grass regerede i mange henseender på en absolutistisk måde. Men i mellemtiden, i 1712, havde klosteret mistet alle sine schweiziske territorium i
Toggenburg-krigen. I maj 1712 blev abbed Buergisser forvist til Neuravensburg, klosterets område nord for Bodensee i Det Hellige Romerske Rige, hvor han døde i 1717. Så klosterets position i Ebringen var også meget svag, men guvernør Grass' position i klosterets hierarki var meget magtfuld, da han nu regerede det eneste område, der blev kontrolleret af klosteret udover Neuravensburg. Abben sendte Lukas Grass til Wien i juli 1712 for at forhandle med den østrigske regering om at hjælpe klosteret med at genvinde sine besiddelser. Græsset vendte tilbage kort tid efter uden væsentlig succes. Men 25 borgere fra Ebringen udnyttede klosterets katastrofale situation i Schweiz og Grass' fravær. De sagsøgte St. Gall-administrationen i retten for provinsområder i Anterior Østrig mod de lokale myndigheders rettigheder over for folket. Guvernør Grass var ikke villig til at gå på kompromis og vandt til sidst sagen. I 1714 måtte borgerne i Ebringen acceptere villeinage i en erklæring om underkastelse under St. Gall-reglen. Guvernør Lukas Grass havde også udvidet klosterets jurisdiktion, da erklæringen angiver St. Gall som første instans for jurisdiktion i alle sager mellem borgere og lokale myndigheder. Dette "judicium primae instantiae" var et unikt privilegium for alle "Breisgauer Landstaende" i det østrigske retssystem. Da en retssag som den i 1712 i fremtiden skulle afholdes i St. Gall, og ikke i en østrigsk domstol, reducerede indgivelsen den østrigske kontrol over Ebringen drastisk. Retten for provinsområder i Anterior Østrig bekræftede underkastelseserklæringen den 24. januar 1715.