Kortfattet artikel:  Sarah stirrer på kameraet, hendes pupiller er store og sorte, og hendes blik er urokkelig. Hendes bløde hud er pebret med fregner og mundens hjørner er vendt, bare lidt, i hjørnerne. Selv om hun ikke smiler helt, er hun smuk i det svage lys på sygehuset. Hun har en dødelig sygdom og har accepteret at hun snart skal dø. Hun er en af de 20 personer, der er blevet fotograferet af den amerikanske fotograf Andrew George, der i to år har været på hospitaler og taget billeder af mennesker som Sarah, der forbereder sig på at dø. "I det mindste fik jeg lov til at se den sorte præsident", står der på Sarahs side i Mr. George's nye bog, "Rigtig før jeg dør". George, der bor i Los Angeles, ønskede at udforske perspektivet og hvad folk værdsætter i deres sidste øjeblikke, og sagde, at han beundrede den "brutale ærlighed", der blev vist i hans forsøgspersoners vidnesbyrd. Han besluttede at udelade deres tidligere erhverv, eller den sygdom eller tilstand, der dræbte dem, og kaldte disse ting "de mindst relevante kendsgerninger". I stedet, så vel som de hjemsøgende billeder, samlede han historier fra deres liv, vignetter af erfaring og fragmenter af, hvordan de ville rådgive andre. Her, i et uddrag fra sin bog, deler han nogle af fotografierne og ledsagende ord... Sarah, på hendes sygehusseng. Hun sagde: "Tiden er så kostbar. Gud, hvor er det dyrebart. Livet er bestemt ikke uendeligt. Man ved aldrig, hvad der kommer op, og man må virkelig tage risici. Jeg kan ikke rigtig tænke på, hvad der er fair fair giver ingen mening. Tingene er ikke retfærdige eller uretfærdige, det er bare sådan livet er. Ting sker <unk> eller de gør det ikke. Du tager chancerne <unk> eller du gør det ikke <unk> Josefina, der er på billedet på hospitalet, sagde, at hun aldrig har været bange for at dø: <unk>Hvis du er død, er du død. Det er det. Det kommer ikke tilbage, og jeg tror ikke, vi reinkarnerer. Jeg ved, at Bibelen siger noget andet, og jeg vil ikke modsige den, men for mig selv tror jeg ikke på det. Når vi dør, dør vi og bliver til intet. Støv til støv... Jeg tror, at verdens undergang rammer dig, når du dør. René sagde, at hans største beklagelse ikke er...
Den amerikanske fotograf Andrew George tilbragte to år på hospitaler med at tage billeder af folk, der er dødssyg. Han bad dem om at dele anekdoter fra deres liv, deres beklagelser og hvilke råd de ville give andre. Her deler han uddrag fra sin nye bog, Right Before I Die, hvor han udstiller hver persons historie...