Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Meget af teksten fokuserer på Rumæniens dissidenter efter starten af afstaliniseringen, og de særlige træk ved denne proces i Rumænien. Tismăneanu bemærker, hvordan den kommunistiske leder Gheorghe Gheorghiu-Dej, hvis diktatoriske styre i 1950'erne og begyndelsen af 1960'erne foregik og overlevede starten på afstaliniseringen, var i stand til at udøve kontrol over den lokale intelligentsia, selv mens civilsamfundet og ikke-voldelige modstandsbevægelser blev skabt i andre dele af blokken. Den er også kendt for sin behandling af Gheorghiu-Dej's efterfølger, Nicolae Ceauşescu, der associerede sig med et budskab om liberalisering og nationalistisk genoplivning, og som gjorde det til et punkt at modsætte sig den sovjetiske invasion af Tjekkoslovakiet i 1968.
- Hvad? Denne gestus, argumenterer "Arheologia terorii", var i virkeligheden Ceauşescus forsøg på ideologisk at legitimere sit greb om det rumænske samfund. I sin anmeldelse af bogen konkluderer litteraturkritikeren Ion Bogdan Lefter: "Man finder her, i underteksten, forudsætningerne for en udvidet debat om temaer relateret til historiens filosofi: Hvad er i virkeligheden de effektive relationer mellem den kollektive skæbne i et samfund og skæbnene for de enkeltpersoner, der udgør det?... [Bogens] svar er... knusende. Når man ser tilbage på det kommunistiske regimes fortid... finder man ikke de trofaste profeter af en utopia, men en sump af afskyelig åndelig snavs - og man kan ikke undgå at blive forfærdet over at se, hvem der er blevet betroet hele et folks skæbne".