Efter at Julius Cæsar blev myrdet i 44 f.Kr., tog Quintus Labienus, en romersk republikansk general og ambassadør til parterne, parti for Brutus og Cassius i befriernes borgerkrig
Efter deres nederlag sluttede Labienus sig til parterne og hjalp dem med at invadere romerske områder i 40 f.Kr. Den partiske hær krydsede Eufrat, og Labienus var i stand til at lokke Marcus Antonius' romerske garnisoner omkring Syrien til at samle sig til hans sag. Partherne delte deres hær og erobrede under Pacorus Levant fra den fønikiske kyst gennem Israels Land: "Antigonus... vækkede partherne til at invadere Syrien og Palæstina, [og] jøderne rejste sig ivrigt til støtte for Maccabeernes efterkommere og drev de hadede idumeere ud med deres marionet jødiske konge. Kampen mellem folket og romerne var alvorligt begyndt, og selv om Antigonus, da han blev sat på tronen af parterne, fortsatte med at plyndre og plage jøderne, glædede han sig over genoprettelsen af den hasmoniske slægt, men mente at en ny æra med uafhængighed var kommet. Da Fasael og Hyrkanus II tog af sted på en ambassade til parterne, fangede parterne dem i stedet. Antigonus, der var til stede, skar Hyrcanus' ører af for at gøre ham uegnet til at blive ypperstepræst, mens Fasael blev henrettet.