Udfyld følgende sætning: Den 18. november 1944 sluttede 11. luftbårne division sig til
Slaget ved Leyte ved at lande uden modstand på Bito Beach, ud for Bito Lake, Leyte. Fortroppen fra divisionens hovedkvarter var fløjet op fra Ny Guinea for at udvælge et område til divisionens lejr. Da de mere eftertragtede områder langs østkysten allerede var besat, blev Bito Beach bivak-området for divisionen. Den 187. GIR oprettede sin første bivak i nærheden af den filippinske landsby Abuyog. I de første par dage på Leyte rensede og overvågede regimentet stranden ved at flytte landede forsyninger til dumps i baggrunden, byggede en base camp og gjorde sig klar til sin første smag af kamp. Det ville ikke vente længe. Den 22. november tilknyttede generalløjtnant Walter Krueger, den amerikanske sjette hærs øverstkommanderende, formelt 11. luftbårne division til generalmajor John R. Hodges XXIV Korps, der bestod af 96. infanteridivision og 7. infanteridivision. General Hodge beordrede general Swing til at afhjælpe 7. infanteridivision langs Burauen-La Paz-Bugho-linjen og ødelægge alle japanske styrker i dette område, beskytte og sikre alle korps- og luftkorpsinstallationer i hans operationsområde (AO), beskytte Leyte Gulf forsyningsbaser og skibsfart og koordinere operationer med 96. infanteridivision på sin nordlige flanke, der generelt løber på en øst-vest linje gennem Dagami. Swing vidste, at kampstyrken i hans division bestod af syv små infanteribataljoner støttet af tre feltartilleribataljoner med fireogtyve 75 mm pakkehaubitser og tolv afsavede 105 mm haubitser. Men han satte sin division i bevægelse lidt efter lidt, som situationen krævede. Over en nat gik divisionen fra en reserve-rolle til direkte kamp.