Skriv en fortsættelse til dette afsnit - 2. bataljon, under kommando af oberstløjtnant Donald Butterworth, blev sendt til Frankrig kort efter krigsudbruddet i september 1939 som en del af 2. infanteribrigade (sammen med 1. Loyal Regiment og 1. Gordon Highlanders), 1. infanteridivision og var en del af den britiske ekspeditionsstyrke (BEF), og var involveret i slagene i Frankrig og Belgien, før de til sidst blev evakueret fra Dunkirk den 1. juni 1940. Derefter tilbragte 2. bataljon år på hjemmeforsvar i Det Forenede Kongerige og forberedte sig på en mulig tysk invasion af England, som aldrig kom. Bataljonen forblev i Det Forenede Kongerige indtil 1943, hvor den stadig som en del af 1. infanteridivision sejlede til Nordafrika og deltog i kampagnen i Tunesien, British First Army. Bataljonen deltog ikke i invasionen af Sicilien eller den indledende invasion af Italien, men var en af de førende enheder i Anzio-landingerne i januar 1944, under kommando af den amerikanske femte hær, hvor de led ekstremt store tab. Den 7. februar led bataljonen 323 tab i forsøget på at erobre Buonriposo Ridge, som de erobrede, men blev tvunget til at overgive højderyggen efter at have brugt deres ammunition. I maj, efter Operation Diadem
, havde bataljonen absorberet otte udkast til erstatninger. Nu kæmpende som en del af den britiske ottende hær, fortsatte 2. bataljon med at tjene i Italien, kæmpende omkring den gotiske linje, indtil januar 1945, da bataljonen og resten af 1. infanteridivision blev overført til Palæstina.