Udfyld følgende sætning: I 1991 var Erekat næstformand for den palæstinensiske delegation ved FN's Sikkerhedsråd.
Madrid-konferencen og de efterfølgende opfølgningsforhandlinger i Washington D.C. mellem 1992 og 1993. I 1994 blev han udnævnt til minister for lokale myndigheder for den palæstinensiske nationale myndighed og også formand for den palæstinensiske forhandlingsdelegation. I 1995 fungerede Erekat som chefforhandler for palæstinenserne i Oslo-perioden. Han blev derefter valgt til det palæstinensiske lovgivende råd i 1996, der repræsenterede Jericho. Som politiker blev Erekat anset for at være loyalist til Yasser Arafat, herunder Camp David-møderne i 2000 og forhandlingerne i Taba i 2001. Erekat var også, sammen med Arafat og Faisal Husseini, en af de tre højtstående palæstinensere, der bad Ariel Sharon om ikke at besøge Al-Aqsa-moskeen i september 2000, en begivenhed, der blev efterfulgt af den anden intifada. Han fungerede også som Arafats engelske tolk. Da Mahmoud Abbas blev nomineret til at tjene som premierminister i det palæstinensiske lovgivende råd i begyndelsen af 2003, var Erekat planlagt til at være forhandlingsminister i det nye kabinet, men han trådte snart tilbage efter at han blev udelukket fra en delegation til at møde den israelske premierminister Ariel Sharon. Dette blev tolket som en del af en intern palæstinensisk magtkamp mellem Abbas og Arafat. Erekat blev senere genudnævnt til sin post og deltog i Annapolis-konferencen i 2007, hvor han overtog fra Ahmed Qurei under en dødvande og hjalp med at hamre en fælles erklæring.