Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Selv om Naupactus skyldte sin historiske betydning til sin havn ved indgangen til den korintiske bugt, blev den sandsynligvis oprindeligt valgt som et sted for en by på grund af sin stærke bakke, frugtbare sletter og rigelige forsyning med løbende vand. Efter de græsk-persiske krige faldt det i athenernes magt, som bosatte sig der messenierne, der var blevet tvunget til at forlade deres land i slutningen af den tredje messenske krig i 455 f.Kr., og under den peloponnesiske krig var det hovedkvarteret for athenerne i alle deres operationer i det vestlige Grækenland og scenen for slaget ved Naupactus i 429 f.Kr. Efter slaget ved Aegospotami
Messenianerne blev fordrevet fra Naupactus, og Locrianerne fik byen tilbage. Derefter gik det over i hænder af Achaeans, fra hvem det dog blev berøvet af Epaminondas. Filip 2. af Makedonien gav den til aetolierne, og derfor kaldes den ofte en by i Aetolia. Aetolierne forsvarede Naupactus kraftigt mod romerne i to måneder i 191 f.Kr. Ptolemaios kalder den en by i Locri Ozolae, som den derfor må have været tildelt af romerne efter Plinius' tid.