Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Da den pro-Umayyad arabiske stamme adelsfolk i Syrien, hoved blandt dem høvdingen af Banu Kalb, valgt Marwan ibn al-Hakam som kalif på Jabiya topmødet i 684, blev det fastsat, at Yazid dengang unge søn Khalid ville efterfølge Marwan, efterfulgt af al-Ashdaq. Sidstnævnte kommanderede den højre fløj af Marwans hær under slaget ved Marj Rahit.
Senere samme år, hvor Umayyaderne vandt en stor sejr over de pro-Zubayrid Qaysi stammer i Syrien. Under Marwans ekspedition for at wrest kontrol over Egypten fra sin Zubayrid guvernør i 685, var al-Ashdaq til stede og leverede en adresse proklamerer Marwans suverænitet fra prædikestolen i moskeen i Fustat. Efterfølgende blev al-Ashdaq sendt af Marwan for at afværge en invasion af Palæstina af Mus'ab ibn al-Zubayr, der forsøgte at erobre Umayyad Syrien under Marwans fravær. Han sluttede sig derefter til Marwan og tog bopæl i Umayyad hovedstaden Damaskus. Kalifen forblev forsigtig med al-Ashdaqs ambitioner om kalifatet, især på grund af hans popularitet blandt den syriske arabiske adel og hans tætte slægtskab med Marwan, som også var hans onkel og fader. Marwan besluttede at undgå de potentielle lederskabsbud fra al-Ashdaq og Khalid ved at få sine sønner Abd al-Malik og Abd al-Aziz, i den rækkefølge, anerkendt af den syriske adel som hans valgte efterfølgere.