Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Ewell kommanderede en division i Jacksons lille hær under Valley Campaign, og vandt personligt et par kampe mod Maj. Gens' større unionshærer. Nathaniel P. Banks, John C. Frémont og James Shields i slaget ved Front Royal og det første slag ved Winchester
, slaget ved Cross Keys og slaget ved Port Republic. Jacksons hær blev derefter kaldt tilbage til Richmond for at slutte sig til Robert E. Lee i at beskytte byen mod generalmajor George B. McClellan's Army of the Potomac i Peninsula-kampagnen. Ewell kæmpede påfaldende ved Gaines' Mill og så relativt let action ved Malvern Hill. Efter at Lee havde slået Unionshæren tilbage i Syv-dages slaget, truede Unionens generalmajor John Popes hær i Virginia med at angribe fra nord, så Jackson blev sendt for at afskære ham. Ewell besejrede Banks igen i slaget ved Cedar Mountain den 9. august og vendte tilbage til den gamle slagmark i Manassas, hvor han førte sin division i aktion ved Brawner's Farm den 28. august. En Minie-kugle knuste Ewells højre ben, og han lå på jorden i flere timer, før han blev fundet og taget væk. Benet blev amputeret under knæet, og Ewell måtte gennem en smertefuld genopretning, der varede i måneder. Selv om han fik et ben af træ, var det vanskeligt at få det til at passe til benet, fordi det var uregelmæssigt formet. På juledag faldt Ewell i Richmond, hvilket forværrede hans skade yderligere.