Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Under den anden russisk-tyrkiske krig mistænkte Rumyantsev Potemkin for bevidst at begrænse forsyningerne til sin hær og gav straks sin kommando. I det polske felttog i 1794
Han blev igen udnævnt til øverstbefalende, men hans rival Suvorov førte faktisk hæren i kamp. Ved denne lejlighed Rumyantsev ikke engang at forlade sin ukrainske herregård på Tashan, som han havde ombygget til en fæstning. Han døde der den 19. december 1796, lidt over en måned efter Katarinas død, og blev begravet i Kiev Pechersk Lavra.