Udfyld følgende sætning: Sankt Petersburgsprotokollen er ofte citeret som afslutningen på kongresssystemet, da den repræsenterede Sankt Petersburgs kongresses fiasko (1825) med at løse spørgsmålet om den græske uafhængighedskrig mod osmannerne. Rusland, der søgte territorium og indflydelse i Sortehavet og Balkan, og for at beskytte de østlige ortodokse kristne under muslimsk osmannisk styre, støttede græsk uafhængighed og var utilfreds med andre magters ønske om at behandle oprøret som en intern sag og støtte til status quo. Rusland og Det Forenede Kongerige indgik en bilateral aftale om at håndhæve deres plan, om nødvendigt med krig, for en mæglet afslutning på konflikten med græsk autonomi inden for det osmanniske rige. De andre stormagter blev ikke hørt i denne protokol, og selv om Frankrig senere tiltrådte, modsatte Østrig og Preussen sig protokollen og den trussel, den udgjorde for den konservative, antinationalistiske stabilitet, de forsøgte at påtvinge Europa. De osmanniske magter afviste også protokollen indtil deres nederlag ved
Slaget ved Navarino med britiske, franske, russiske og græske styrker tvang dem til forhandlingsbordet.