Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Israels daværende premierminister Ariel Sharon indledte en politik for afvikling
fra Gaza-striben i 2003. Denne politik blev fuldt ud gennemført i august 2005. Sharons meddelelse om at trække sig fra Gaza kom som et voldsomt chok for hans kritikere både på venstre og højre. Et år tidligere havde han bemærket, at skæbnen for de mest fjerntliggende bosættelser i Gaza, Netzararem og Kfar Darom, blev betragtet i samme lys som den i Tel Aviv. De formelle bekendtgørelser om at evakuere sytten bosættelser i Gaza og yderligere fire på Vestbredden i februar 2004 repræsenterede den første omvæltning for bosættelsesbevægelsen siden 1968, der splittede Sharons parti. Det blev stærkt støttet af handels- og industriminister Ehud Olmert og Tzipi Livni, immigrations- og absorptionsministeren, men udenrigsminister Silvan Shalom og finansminister Benjamin Netanyahu fordømte det kraftigt. Det var også usikkert på det tidspunkt, om dette blot var begyndelsen på yderligere evakuering.