Fuldfør følgende sætning: Da den polsk-sovjetiske krig blev mere og mere intens, skubbede den røde hær under det nye sovjetiske regime i Rusland i slutningen af april 1920 de polske styrker tilbage og invaderede Polen. Efterfølgende forsvarede Sikorski med succes Mozyr og Kalenkowicze indtil 29. juni, men senere lykkedes det ikke at holde Brest fæstning, selv om han forsvarede den længe nok til at tillade de polske styrker i regionen at trække sig tilbage på en velordnet måde. Den 6. august blev han udnævnt til kommandør for den nydannede polske 5. hær, som havde til opgave at holde fronten nord for Modlin, mellem Narew og Wkra floderne. Han udmærkede sig ved at lede 5. armé på Nedre Vistula-fronten under Slaget om Warszawa. På det tidspunkt blev de sovjetiske styrker, der forventede en let endelig sejr, overrasket og lammet af det polske modangreb. Under dette slag (nogle gange omtalt som "miraklet ved Vistula") stoppede Sikorski bolsjevikernes fremrykning nord for Warszawa og gav Piłsudski, den polske øverstkommanderende, den tid, han havde brug for til sin modangreb. Begyndende den 15. august angreb hans styrker med succes den sovjetiske 5. og 15. armé. Efter Slaget om Warszawa fra den 30. august kommanderede Sikorski den 3. armé. Hans styrker tog Pińsk, og kæmpede under de sidste faser af slaget ved Lwów og slaget ved Zamość, og derefter efter
Slaget ved Niemen rykkede frem med sine styrker mod Letland og dybt ind i Hviderusland. Polen besejrede sovjetterne, og den polsk-sovjetiske traktat i Riga (marts 1921) gav Polen betydelige områder i Hviderusland og Ukraines (Kresy). Sikorski's berømmelse blev forstærket, da han blev kendt af den polske offentlighed som en af helterne i den polsk-sovjetiske krig. Han fortsatte også med at udgive militære videnskabelige artikler under selve krigen. For sine modige præstationer blev Sikorski forfremmet til divisionsgeneral den 28. februar 1921 og blev tildelt Polens højeste militære dekoration, Virtuti Militari-ordenen, den 15. marts samme år.