Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I slutningen af 1960'erne steg spændingerne mellem palæstinenserne og den jordanske regering kraftigt. I september 1970 blev der udkæmpet en blodig kamp mellem Jordan og de væbnede palæstinensiske organisationer. Kong Hussein af Jordan var i stand til at undertrykke det palæstinensiske oprør. Under den væbnede konflikt blev tusindvis af mennesker dræbt, hvoraf langt de fleste var palæstinensere. Kampene fortsatte indtil juli 1971 med udvisningen af PLO til Libanon. Et stort antal palæstinensere emigrerede til Libanon efter Black September og sluttede sig til de titusinder af palæstinensiske flygtninge, der allerede var der. PLO-aktivitetens centrum skiftede derefter til Libanon, hvor de etablerede baser for at udføre angreb på Israel og lancere en international terrorkampagne.
, hovedsagelig rettet mod at bortføre fly. I 1969 gav Kairo-aftalen palæstinenserne selvstyre i det sydlige del af landet, hvilket øgede den palæstinensiske kontrol over området. Området kontrolleret af PLO blev kendt af den internationale presse og lokalbefolkningen som "Fatahland", hvilket skabte spændinger med lokale libanesere og bidrog til den libanesiske borgerkrig fra 1975 til 1990.