312T2 fik sin racerdebut ved ikke-mesterskabet Brands Hatch Race of Champions i marts 1976 og blev først brugt i et verdensmesterskab i maj ved det spanske Grand Prix. 312T2 var, hvis noget, mere succesfuld end 312T. Lauda var komfortabelt førende i verdensmesterskabet efter yderligere 3 sejre, da han ved Tysklands Grand Prix i 1976
På Nürburgring havde han en massiv ulykke forårsaget af en mistænkt baghjulssvigt. Efterfølgende brændte han næsten ihjel, men var mirakuløst tilbage til at køre bare 6 uger senere. Lauda tabte titlen med kun et enkelt point til James Hunt, men 312T2's overlegenhed hjalp Ferrari med at vinde sin anden på hinanden følgende konstruktørtitel.