Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Jurchens fik kontrol over det nordlige Kina og erobrede Liao-dynastiet og halvdelen af Song-dynastiet i 1142. Oprindeligt havde de ikke en unik egen valuta, men brugte mønten fra Liao- eller Sydsong-dynastiets mønter. I 1154 udstedte Wanyan Liang Jiaochao-sedlerne tre år før de prægte deres egne mønter, en sekvens i kinesisk historie, der aldrig er sket før eller siden. Jiaochao kom i ti forskellige mønstre. Små sedler kom i 100, 200, 300, 500 og 700 "wén", mens store sedler kom i 1, 2, 3, 5 og 10 "guàn". Ligesom tidligere kinesiske sedler var der et gebyr for at indløse dem for kobbermønter: 15 "wén" pr. "guàn". Jiaochao havde oprindeligt en udløbstid på syv år ved udstedelse, men i 1189 blev dette afskaffet, hvilket gav sedler en ubestemt levetid. Ligesom andre tidlige kinesiske papirvalutaer var det offer for overtryk, hvilket førte til galopperende inflation. I 1214, på grund af alvorlig hyperinflation, begyndte regeringen at trykke sedler til en værdi af op til 1000 "guàn". Det følgende år blev Jiaochao erstattet af en ny papirvaluta Baoquan (寶泉), som led den samme skæbne. Indtil mongolernes erobring af Jin-dynastiet.
I 1234 fortsatte staten med at udgive nye typer sedler, som blev afvist af offentligheden, der kun var villig til at acceptere transaktioner i sølv.