Grækenlands nederlag i den græsk-tyrkiske krig i 1897 havde fremhævet de mange mangler i det græske militær. Efterfølgende bestræbelser på at modernisere og omorganisere den græske hær blev foretaget af Georgios Theotokis-kabinetterne i 1900-tallet, herunder bestemmelser om invitationer til en udenlandsk militærmission til landet. Allerede i 1907 henvendte Theotokis-regeringen sig til franskmændene med et forslag om en fransk flådemission til gengæld for fransk støtte til græske bestræbelser på at sikre et internationalt lån. På trods af ankomsten af admiral Ernest François Fournier med et hold af officerer, opstod missionens forslag om at begrænse den kongelige græske flåde til lette fartøjer, der kun kunne fungere som en hjælpemiddel til en stormagt, hurtigt betydelig modstand. Sammen med Storbritanniens fjendtlige holdning over for en fransk indgreb i dens traditionelt dominerende rolle i Grækenland, var det en forudsætning for missionens fiasko. I det følgende år blev der i stedet gjort en indsats for at sikre sig tysk støtte. Tyskland viste sig villig til at overveje en græsk deltagelse i Triple Alliancen, men den øgede spænding på Balkan efter den bosniske krise
<unk>især det græske spørgsmål om Kreta <unk>og faldet af Theotokis-kabinettet i 1909 førte til, at disse drøftelser blev afsluttet. I stedet fokuserede Tyskland endnu mere på at uddybe sin støtte til Det Osmanniske Rige.