DNA-nanoteknologi, specifikt, er et eksempel på bottom-up molekylær selv-assemblage, hvor molekylære komponenter spontant organisere sig i stabile strukturer; den særlige form af disse strukturer er fremkaldt af de fysiske og kemiske egenskaber af de komponenter, der er valgt af designere. I DNA-nanoteknologi, komponent materialer er strenge af nukleinsyrer såsom DNA; disse strenge er ofte syntetiske og næsten altid anvendes uden for sammenhængen af en levende celle. DNA er velegnet til nanoskala konstruktion, fordi bindingen mellem to nukleinsyre strenge afhænger af enkle base parring regler, der er vel forstået, og danner den specifikke struktur af nukleinsyre helix. Disse kvaliteter af molekylær selv-assemblage, hvor molekylære komponenter spontant organisere sig i stabile strukturer; den særlige form af disse strukturer er induceret af de fysiske og kemiske egenskaber af de komponenter, der er valgt af designerne. I DNA-nanoteknologi, er komponent materialer strenge af nukleinsyrer såsom DNA; disse strenge er ofte syntetiske og næsten altid anvendes uden for sammenhængen af en levende celle.
nukleær