Efter en skuffende sæson med BT55 vendte holdet tilbage til et mere konventionelt design i 1987. Brabham-designeren Gordon Murray var flyttet til McLaren og efterlod BT56 som den første Brabham-bil, der ikke var designet af Murray, siden Ralph Bellamy designede Brabham BT37, der kørte i sæsonerne 1960 og 1970. BT56 var ikke en meget konkurrencedygtig bil; selv om den var hurtigere end nogle andre (Patrese løb så højt som anden før han trak sig tilbage ved San Marino Grand Prix det år), var den langt fra så konkurrencedygtig som Williams, McLaren, Ferrari eller Lotus biler det år. Det var også en meget upålidelig bil; af de 16 løb sluttede Patrese 6 løb, og de Cesaris sluttede kun ét løb - som var hans tredjeplads ved det belgiske Grand Prix det år; selvom han havde et dårligt ry for at styrte, var de fleste af hans pensioneringer på grund af mekaniske fejl, men nogle mistænkte, at dette var ned til hans tvivlsomme temperament og hans hårde behandling af bilen. Patrese fik også en tredjeplads i Mexico, selvom han tidligere i sæsonen havde været uheldig at miste andenpladsen på San Marino Grand Prix
med generatorfejl.