Efter 1417 blev pavedømmet tilbageholdende med at bruge korstog til politiske formål, måske fordi det indså, at kirken ikke havde tilstrækkelige midler til at finansiere store hære, og at det var meningsløst og skadeligt for både pavedømmet og korstogets anseelse. Kun pave Julius II fortsatte sine korstog i Italien. Men de religiøse korstog mod husitterne i Bøhmen fortsatte
I 1420, 1421, 1422, 1427, 1431 og mellem 1465 og 1471.