Fuldfør følgende sætning: I 1523 måtte Georg af Schellenberg sælge Krnov til Hohenzollern-margraven Georg af Brandenburg-Ansbach, der kunne stole på den ungarske arv fra sin hustru Beatrice de Frangepan, enke til Matthias Corvinus. Fra 1532 regerede markgreven over hele Øvre Schlesien, da han også arvede hertugdømmet Opole og Racibórz fra Piast-hertugen Jan II den Gode. Han fik genopbygget Krnov Slot og indførte den protestantiske reformation i Schlesien, idet de lokale tyskere, franciskanere og minoriter blev udvist. Den voksende magt hos det protestantiske Hohenzollern-hus i de schlesiske kroneområder blev mistænksomt betragtet af Ferdinand I af Habsburg, den bøhmiske konge siden 1526. Ikke desto mindre var Georg såvel som hans søn markgreve Georg Frederik, der regerede fra 1543, i stand til at beholde hertugdømmet. Konflikten forværredes, da Georg Fredrik døde barnløs i 1603 og testamenterede Krnov til sin fætter, kurfyrst Joachim III Fredrik af Brandenburg, som gav det til sin søn Johann Georg i 1607. De habsburgske herskere betragtede hertugdømmet som et tilbagevendt føje, og efter det bøhmiske oprør og 1620-revolutionen
Slaget ved Det Hvide Bjerg kejser Ferdinand II konfiskerede Hohenzollern besiddelser i sine bøhmiske lande. Ferdinands loyale tilhænger prins Karl I af Liechtenstein, hertug af Opava siden 1613, modtog Krnov. Begge hertugdømmer blev fusioneret i 1623 og underkastet modreformationen.