Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Når Opstanden
udbrudt i juni 1903, tyrkere fra Desovo, mens de forstod, at Sokolović var med sine banditter, ventede uden for Sokol hus, indtil han kom hjem fra Prilep og dræbte ham. De tog hans afhuggede næse og øjne med sig som et tegn på hævn. Sokolović var på det tidspunkt i Bulgarien, som en del af en Internal Macedonian Revolutionary Organization (IMRO) afskedning på 400-500 soldater, hvoraf kommandanter var Sotir Atanasov, Atanas Murdzhev, Dimitar Ganchev og Nikola Pushkarov. Da han hørte om sin fars død, samlede han et band og vendte om for at gengælde sin far, men han nåede kun Vardar, som blev afskåret af den osmanniske hær. De ødelagte bander flygtede mod Bulgarien og Serbien. Sokolović skulle også af sted, og han sendte et brev til sin bror med en bandit, der sagde: "Jeg var på vej for at gengælde blod, men der var mange askeri på Vardar. Jeg tog hævn [for hans død], men jeg tog ikke hævn for ham".