Den eneste italienske styrke, der bekymrede de allierede, var den italienske kongelige flåde ("Regia Marina"), den fjerde største flåde i verden på det tidspunkt. I november 1940 lancerede den britiske flåde et overraskelsesangreb på den italienske flåde ved Taranto.
som forkrøblede Italiens største krigsskibe. Selv om den italienske flåde ikke påførte alvorlig skade, som man frygtede, holdt den betydelige britiske Commonwealth-flåden i Middelhavet. Denne flåde var nødt til at bekæmpe den italienske flåde for at forhindre, at britiske Commonwealth-styrker i Egypten og Mellemøsten blev afskåret fra Storbritannien. I 1941 lykkedes det italienske styrker på den italiensk kontrollerede ø Kastelorizo ud for Tyrkiets kyst at afvise britiske og australske styrker, der forsøgte at besætte øen under Operation Abstention. I december 1941 fandt et hemmeligt angreb af italienske styrker sted i Alexandria, Egypten, hvor italienske dykkere satte sprængstoffer på britiske krigsskibe, hvilket resulterede i, at to britiske slagskibe blev alvorligt beskadiget. Dette blev kendt som Angrebet på Alexandria. I 1942 påførte den italienske flåde et alvorligt slag mod en britisk konvojflåde, der forsøgte at nå Malta under Operation Harpoon, og sænkede flere britiske skibe. Med tiden påførte de allierede flåder alvorlig skade på den italienske flåde og ødelagde Italiens eneste fordel over for Tyskland.