Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Stotzas tjente som livvagt for general Martinus i hæren under Belisarius, der havde erobret
Vandalernes kongerige i Afrika i 533/534. I 536 brød der ud et militært mytteri i den byzantinske hær i Afrika mod dens leder, Salomon. Oprørerne valgte Stotzas til at lede dem, og havde til formål at udvise de kejserlige loyalister og etablere Afrika som en separat stat, regeret af sig selv. Stotzas marcherede mod hovedstaden, Carthage, med en hær på 8.000 mand, der fik hjælp af mindst tusind overlevende vandaler og adskillige flygtede slaver. Han belejrede byen, som var ved at overgive sig, da Belisarius pludselig ankom fra Sicilien. Stotzas ophævede belejringen og trak sig tilbage til Membresa, hvor hans hær blev besejret af Belisarius. Oprørerne flygtede til Numidien, hvor Stotzas overtalte det meste af den byzantinske garnison til at slutte sig til ham, efter at have myrdet deres officerer; ifølge historikeren Procopius var to tredjedele af den byzantinske hær i Afrika på dette tidspunkt gået over til oprørernes lejr.