Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Kongressen løste den polsk-sakse krise i Wien og spørgsmålet om græsk uafhængighed i Laibach
(Ljubljana). Der blev afholdt tre store europæiske kongresser. Kongressen i Aix-la-Chapelle (1818) satte en stopper for den militære besættelse af Frankrig og nedjusterede de 700 millioner francs, som franskmændene var forpligtet til at betale som erstatning. Den russiske tsar foreslog dannelsen af en helt ny alliance, der skulle omfatte alle underskriverne fra Wien-traktaterne, for at garantere suverænitet, territorial integritet og bevarelse af de regerende regeringer for alle medlemmer af denne nye koalition. Tsaren foreslog endvidere en international hær med den russiske hær som kerne, som skulle give dem midler til at gribe ind i ethvert land der havde brug for det. Lord Castlereagh så dette som en yderst uønsket forpligtelse til reaktionære politikker. Han afskrækkede tanken om russiske hære, der marcherede gennem Europa for at slå folkeopstande ned. Endvidere ville det skabe intriger og forvirring, hvis alle de mindre lande blev optaget. Storbritannien nægtede at deltage, så ideen blev opgivet.