Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I 1601 blev den athenske Ezekiel valgt som metropoliten, men døde kort efter, og blev efterfulgt af den tidligere store protosyncellus af patriarkatet i Konstantinopel, Chrysanthos Laskaris. Fra tiden for Chrysanthos og hans umiddelbare efterfølgere, Dionysios, Joasaph og Gabriel, begyndte metropolitterne igen at bo i deres sæde, selv om det meste af deres tid ofte blev brugt ved patriarkens hof i Konstantinopel. Efter den venetianske erobring
Efter at have været under besættelse af Peloponnesos i midten af 1680'erne, forblev halvøen under venetiansk herredømme i tredive år, indtil den osmanniske generobring i 1715. Den venetianske periode oplevede en kortvarig genoplivning af et katolsk hierarki på Peloponnes sammen med det ortodokse, som de venetianske myndigheder forsøgte at kontrollere ved at forsøge, med ringe succes, at påtvinge deres egne udnævnelser til de ortodokse bispesæder.