Udfyld følgende sætning: Ruslands kejserinde Katarina og Preussens konge Frederik II udløste en konflikt mellem medlemmerne af sejmen og kongen om borgerrettigheder for religiøse minoriteter, såsom protestanter og græsk-ortodokse, hvis positioner, som var garanteret lige med det katolske flertal ved Warszawa-konfederationen i 1573, var blevet betydeligt forværret. Catherine og Frederik erklærede deres støtte til "szlachta" og deres "friheder", og i oktober 1767 var russiske tropper samlet uden for Warszawa til støtte for den konservative Radom-konfederation. Kongen og hans tilhængere havde intet andet valg end at bøje sig for de russiske krav. I løbet af
I Repnin Sejm (opkaldt efter den uofficielt præsiderende russiske ambassadør Nicholas Repnin) accepterede kongen de fem "evige og uforanderlige principper", som Katarina havde svoret at "beskytte for alle tider at komme i Polens friheders navn": valget af konger, retten til "liberum veto", retten til at opgive troskab til og rejse oprør mod kongen ("rokosz"), "szlachta" eksklusive ret til at holde kontor og jord, og godsejernes magt over deres bønder. Således blev alle de privilegier ("Golden Freedoms") af adelen, der havde gjort Commonwealth uregelmæssig, garanteret som uændrede i kardinallovene. Kardinallovene og rettighederne for "religiøse afvigere" vedtaget af Repnin Sejm blev personligt garanteret af kejserinde Katarina. Med disse lovgivningsmæssige akter greb Rusland for første gang formelt ind i Commonwealth's forfatningsmæssige anliggender.