Krydsningen af Rhinen, omringelsen og reduktionen af Ruhr, og fejet til Elbe-Mulde-linjen og Alperne etablerede alle det endelige felttog på Vestfronten som et udstillingsvindue for den vestlige allieredes overlegenhed over tyskerne i manøvre krigsførelse. Med udgangspunkt i de erfaringer, der er gjort under felttoget i Normandiet og
De allierede rykkede frem fra Paris til Rhinen. De vestlige allierede demonstrerede i det vestlige Tyskland og Østrig deres evne til at lære af fortiden. Ved at knytte mekaniserede infanterieenheder til pansrede divisioner skabte de en hybrid af styrke og mobilitet, der tjente dem godt i jagten på krigsførelse gennem Tyskland. Nøglen til bestræbelserne var den logistiske støtte, der holdt disse styrker brændstof, og beslutningen om at opretholde fremadrettet momentum for enhver pris. Disse mobile styrker gjorde store skub for at isolere lommer af tyske tropper, som blev ryddet op af yderligere infanteri følger tæt bagved. De vestlige allierede udrydde hurtigt enhver tilbageværende evne til at modstå.