Alan Jones kom ind i Formel 1 i 1975, da Graham Hills hold hentede ham som erstatning for den skadede Rolf Stommelen. Han imponerede nok til at sikre sig en fuldtidsdrift med Surtees, men blev ikke fastholdt til en anden sæson. I stedet skrev han kontrakt med Shadow-holdet efter deres kørers død Tom Pryce og sikrede sig sin første sejr på
1977 Østrigs Grand Prix. I 1978 sluttede han sig til Williams for deres første sæson med et specialbygget chassis, der sluttede lidt over halvdelen af løbet og stod på podiet en gang. Hans andet år med holdet bragte betydelig succes, og Jones vandt fire løb på vej til tredjepladsen i mesterskabet. Han vandt titlen i 1980, vandt fem løb og optrådte på podiet ti gange, og blev dermed den første verdensmester for Williams. Et vanskeligt forhold til holdkammeraten Carlos Reutemann forårsagede nok problemer inden for holdet til, at Nelson Piquet slog dem begge til titlen i 1981, og Jones trak sig efterfølgende tilbage fra Formel 1. Han gjorde en enkelt optræden for Arrows i 1983, men ikke færdig med løbet, derefter kørte fire løb for Lola i 1985. Han blev med holdet i 1986 sæsonen, men kun færdig fem af de 16 løb, før han trak sig tilbage for godt.