Skriv en fortsættelse til dette afsnit - I begyndelsen af 44 f.Kr. meddelte Julius Cæsar sine intentioner om at invadere Parthia og genoprette romersk magt i øst. Hans grunde var at straffe parterne for at have hjulpet Pompeius i den nylige borgerkrig, at hævne Crassus' nederlag ved Carrhae, og især at matche Alexander den Stores herlighed for sig selv. Men før Cæsar kunne starte sin kampagne, blev han myrdet. Som en del af kompromiset mellem Antonius og republikanerne for at genoprette orden efter Cæsars mord, blev Publius Cornelius Dolabella tildelt guvernørposten i Syrien og kommandoen over Cæsars planlagte partiske kampagne. Men kompromiset holdt ikke, og republikanerne blev tvunget til at flygte mod øst. Republikanerne beordrede Quintus Labienus til at tiltrække parterne til deres side i den resulterende krig mod Antonius og Octavianus
- Hvad? Efter at republikanerne var blevet besejret i slaget ved Filippi, sluttede Labienus sig til parterne. På trods af Roms indre uro i den tid havde parterne ikke umiddelbart gavn af magtvakuummet i øst på grund af Orodes II's tilbageholdenhed på trods af Labienus' opfordringer til det modsatte.