Skriv en fortsættelse til dette afsnit - angelsaksisk kunst overlever for det meste i illuminerede manuskripter, angelsaksisk arkitektur
, en række meget fine elfenbenskæringer og nogle værker i metal og andre materialer. Opus Anglicanum ("engelsk værk") blev allerede anerkendt som det fineste broderi i Europa, selv om kun få stykker fra den angelsaksiske periode er tilbage <unk> Bayeux-tapeten er en temmelig anderledes slags broderi, på en langt større skala. Som i det meste af Europa på det tidspunkt var metalarbejde den mest højt ansete kunstform af anglo-sakserne, men næppe nogen overlevede <unk> der var en enorm plyndring af anglo-sakserne kirker, klostre og besiddelser af den fordrevne adel af de nye normanniske herskere i deres første årtier, samt nordmændene før dem og den engelske reformation efter dem, og de fleste overlevende var engang på kontinentet. Den angelsaksiske smag favoriserede lys og farve, og det kræver ofte en indsats af fantasien at se de udgravede og slidte rester, der overlever, som de engang var.