Skriv en fortsættelse til dette afsnit - Ferrari udskiftede Irvine med Rubens Barrichello forud for Formel 1-sæsonen i 2000. Sæsonen startede godt, med Schumacher og Barrichello, der scorede en 1 <unk> 2 finish i Australien, efter at begge McLaren-kørere trak sig tilbage fra løbet. Schumacher fulgte sin australske sejr med på hinanden følgende sejre i Brasilien
og i San Marino, for at lede førerranglisten med 21 point efter kun tre løb. Schumachers tidlige pointforspring blev dog minimeret efter en række på hinanden følgende pensioneringer i Frankrig, Østrig og Tyskland, der efterlod ham med kun to point foran den regerende verdensmester Mika Häkkinen. I det tyske Grand Prix i Hockenheim, vandt Barrichello sin første sejr i karrieren efter at have startet på 18. pladsen. Ved Italiensk Grand Prix i 2000 vandt Schumacher sin 41. sejr i karrieren og nåede så mange sejre som Ayrton Senna. Under pressekonferencen efter løbet brød han ud i tårer da han blev spurgt om rekorden "betød meget" for ham. Schumacher vandt 2000 Drivers' Championship i F1-2000 på F1 i Paris, hvor han blev Ferraris første Drivers' Champion siden Jody Scheckter i 1979. Barrichello blev placeret på fjerdepladsen i den endelige placering, og Ferrari vandt sit andet på hinanden følgende konstruktørmesterskab.