Fuldfør følgende sætning: I oktober 1964 blev Khrusjtjov afløst af Leonid Brejnev, som forblev i embedet indtil sin død i november 1982. Under hans regeringstid blev Stalins kontroverser afdæmpet. Andres Laiapea forbinder dette med "eksil af mange dissidenter, især Aleksandr Solzhenitsyn", mens Laiapea skriver, at "Stalins rehabilitering gik hånd i hånd med etableringen af en personlighedskult omkring Brezhnev". Politisk sociolog Viktor Zaslavsky karakteriserer Brezhnevs periode som en af "neo-stalinistiske kompromis", da de væsentlige elementer i den politiske atmosfære forbundet med Stalin blev bevaret uden en personlighedskult. Ifølge Alexander Dubček var "Brejnev-regimets ankomst en forløber for nystalinismen, og de foranstaltninger, der blev truffet af
Det var den endelige konsolidering af de nystalinistiske kræfter i Sovjetunionen, Polen, Ungarn og andre lande". Brezhnev beskrev den kinesiske politiske linje som "neo-stalinistisk". Den amerikanske politolog Seweryn Bialer har beskrevet sovjetisk politik som en vending mod ny-stalinisme efter Brezhnevs død.