Hommel blev [[1744]] [[Dr. juris]] og [[advokat]], [[1750]] ekstraordinær, [[1752]] ordentlig [[professor]] i Leipzig, [[1760]] tillige medlem af [[Hofret]]ten. Hommel er en af den tyske oplysningstids betydeligste og mest tiltalende skikkelser, human, mild, praktisk, alsidig dannet og åndslivlig, ikke uden humoristisk sans. Han debuterede med [[naturret]]lige og [[litterærhistorisk]]e arbejder — ''Litteratura juris'' (1761, 2. Udg, 1771) og andre —, af hans sproglige reformtrang udsprang hans i praksis meget benyttede ''Teutscher Flavius oder vollständige Anleitung sowohl in bürgerlichen als peinlichen Fallen Urthel abzufassen'' (1763, 4. udgave ved [[Ernst Ferdinand Klein]] I—II 1800); svagere arbejder er ''Palingenesia librorum juris veterum'' (I—III 1767—68) og ''Corpus Juris civilis cum notis variorum'' (1767).
Universiteter Undervisning