De etniske tyskere, som blev i de sovjetisk kontrollerede områder på trods af den tysk-sovjetiske befolkningsudveksling, og hvis bosættelsesområder var kommet under tysk kontrol inden de sovjetiske myndigheder kunne nå at genbosætte dem, blev hvor de var indtil 1943, hvor den Røde Hær befriede sovjetisk område, og Wehrmacht trak sig tilbage vestpå.<ref name=ceu7/> Fra januar 1943 flyttede hovedparten af disse etniske tyskere til [[Warthegau]] eller [[Schlesien]], hvor de skulle bosætte sig.<ref name="ceu8">Conseil de l'Europe Assemblée parlementaire Session Strasbourg, Council of the [[European Union]] in Straßburg, Documents, Document 7172: Report on the situation of the German ethnic minority in the former Soviet Union, Council of Europe, 1995, p.8, {{ISBN|92-871-2725-5}} [http://www.google.de/books?id=9dnIhF-zZpcC Google Books] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110607014831/http://www.google.de/books?id=9dnIhF-zZpcC |date= 7. juni 2011 }}</ref> Mellem 250.000 og 320.000 havde nået [[Nazityskland]] ved udgangen af 1944.<ref>Isabel Heinemann, ''"Rasse, Siedlung, deutsches Blut": das Rasse- und Siedlungshauptamt der SS und die rassenpolitische Neuordnung Europas'', 2nd edition, Wallstein Verlag, 2003, p.469, {{ISBN|3-89244-623-7}}: Heinemann siger 250.000 er det antal, som er antallet ifølge de primære kilder, men citerer og afviser også tallet 320.000, som anføres af Ingeborg Fleischmann, ''Die Deutschen'', pp.284-286, som for højt</ref> Ved deres ankomst blev de placeret i lejre og gennemgik en "racemæssig vurdering " af de nazistiske myndigheder, som indsatte de, som blev kategoriseret som "racemæssigt værdifulde" som landarbejdere i de annekterede dele af Polen, mens de som blev kategoriseret som "Tvivlsom racemæssig værdi" blev sendt af sted for at arbejde i "Altreich" (Tyskland indenfor grænserne fra 1937).<ref>Isabel Heinemann, ''"Rasse, Siedlung, deutsches Blut": das Rasse- und Siedlungshauptamt der SS und die rassenpolitische Neuordnung Europas'', 2nd edition, Wallstein Verlag, 2003, pp.469,470, {{ISBN|3-89244-623-7}}</ref> Den Røde Hær erobrede disse områder i starten af 1945, og 200.000 sovjetiske tyskere var endnu ikke blevet evakueret af de nazistiske myndigheder,<ref name=ceu8/> som stadig var optaget af deres "racemæssige evaluering".<ref>Isabel Heinemann, ''"Rasse, Siedlung, deutsches Blut": das Rasse- und Siedlungshauptamt der SS und die rassenpolitische Neuordnung Europas'', 2nd edition, Wallstein Verlag, 2003, p.470, {{ISBN|3-89244-623-7}}</ref> Af Sovjetunionen blev de anset for at være sovjetborgere og blev sendt tilbage til lejre og særlige bosættelser i Sovjetunionen.<ref name=ceu8/> 70.000-80.000 som befandt sig i den sovjetiske besættelseszone efter krigen blev behandlet på samme måde, på basis af en aftale med de [[Vestallierede]].<ref name=ceu8/> Dødstallet under deres tilfangetagelse og transport blev estimeret til mellem 15-30 % og mange familier blev adskilt.<ref name=ceu8/> De særlige "tyske bosættelser" i efterkrigstidens Sovjetunion blev styret af kommissæren for indre anliggender, og indbyggerne måtte udføre tvangsarbejde indtil slutningen af 1955.<ref name=ceu8/> På dette tidspunkt var alle de 1,5 millioner etniske tyskere i Sovjetunionen i fangenskab.<ref name=ceu8/> De blev løsladt efter Stalins død ved et dekret om amnesti af 13. september 1955<ref name=ceu8/> og tiltalen om kollaboration med nazisterne blev tilbagekaldt ved dekret af 23. august 1964,<ref name="ceu10">Conseil de l'Europe Assemblée parlementaire Session Strasbourg, Council of the [[European Union]] in Straßburg, Documents, Document 7172: Report on the situation of the German ethnic minority in the former Soviet Union, Council of Europe, 1995, p.10, {{ISBN|92-871-2725-5}} [http://www.google.de/books?id=9dnIhF-zZpcC Google Books] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110607014831/http://www.google.de/books?id=9dnIhF-zZpcC |date= 7. juni 2011 }}</ref> dog fik ingen deres tidligere ejendom tilbage.<ref name=ceu8/><ref name=ceu10/>
Historie