På grundlag af studier i [[Tyskland]], [[Italien]] og [[Frankrig]] skrev han en [[afhandling]] "Om Kristi Opstandelses historiske Virkelighed" (1876, 2. oplag 1878), der 1878 blev godtaget for [[doktorgrad]]en ved [[Kristiania Universitet]]. De undersøgelser i den ældste kristne kirkes almindelige historie, han her var kommen ind på, fortsatte han i de nærmest følgende år i [[monografi]]erne "Kirken og Romerstaten indtil [[Constantin den Store]]" (1879) og "[[Julian den frafaldne]]" (1881), der til dels er bygget på Julians egne skrifter, og som danner et videnskabeligt modbillede til og en indirekte korrigerende kritik af den digteriske fortolkning af Julians personlighed, som [[Ibsen]] få år i forvejen havde leveret i "Kejser og Galilæer".
Politik Historie Universiteter Undervisning