[[Snorre Sturlasson]]s [[Yngre Edda]] er i dag en af de vigtigste kilder til de før-kristne forestillinger om Odin og den religiøse kontekst de var en del af. Her finder vi de mest fyldige udgaver af myterne, som kan fungere som forklaring på mange af de andre ældre kilder. I prologen til Yngre Edda fremstiller Snorre Odin som en historisk person. Ligesom Saxo fortæller han, at Odin engang i fortiden slog sig ned i Norden, hvor han bildte indbyggerne ind, at han var en gud. Snorre udnævner [[Troja]] som Odins hjemsted, og forklarer (måske med en [[folkeetymologi]]), at aserne fik deres navn, fordi de kom fra Asien. Snorre forsøger i sin beskrivelse af Odin og de øvrige nordiske guder at opretholde en [[skolastik|skolastisk]] værdineutral stil, men hans beretning kan alligevel ikke skjule Odins guddommelig og store betydning for den hedenske religion, der i Snorres egen levetid stadig var i frisk erindring.<ref>Anders Bæksted; ''Nordiske guder og helte'', 1996 {{ISBN|87-567-5707-7}} (s. 44)</ref> I de forskellige tekster fremhæver Snorre forskellige aspekter af personen: f.eks. er de magiske elementer kraftigt nedtonet i Yngre Edda, og rollen som Alfader fremhævet, mens de magiske egenskaber er mere fremtrædende i Ynglingesaga.<ref name=autogenerated7 />
Religion