Af brødrene kom Ove Juul til at spille en meget fremtrædende rolle. Efter sin hjemkomst fra et årelangt studieophold i udlandet udnævntes han [[1639]] til [[hofjunker]], fulgte året efter [[Corfitz Ulfeldt]] til [[London]] og gik [[1655]] som dansk [[resident]] til [[Stockholm]]. Gang på gang overdrog [[Frederik 3.|Frederik III]] ham i de følgende år vigtige diplomatiske hverv; både før, under og efter [[Karl Gustav-krigene|krigen]] forhandlede han hyppigt med den svenske konge, [[Karl 10. Gustav af Sverige|Karl Gustav]]. Skønt han på [[stændermøde]]t [[1660]] ivrede stærkt mod suveræniteten, bevarede han dog stadig sin konges gunst. Han udnævntes til [[stiftamtmand]] i [[Aalborg Stift|Aalborg]] og [[assessor]] i Kancelliet [[1661]], blev [[1669]] [[gehejmeråd]], [[Højesteret]]sassessor og – indtil [[1674]] – vicestatholder i [[Norge]], ligesom han [[1671]] var blandt de første [[Dannebrogordenen|Dannebrogsriddere]]. Efter at hans velynder [[Christoffer Gabel]] var styrtet, knyttede han sig nøje til [[Peder Schumacher Griffenfeld|Griffenfeld]], men forstod at forholde sig således, at han straks efter dennes fald [[1676]] blev vicekansler i [[Danske Kancelli]], samtidig med at han udnævntes til [[Præses (overhoved)|præses]] i den kommission, der dømte den styrtede rigskansler. Han afskedigedes fra vicekanslerembedet 1679 og udnævntes [[1681]] til stiftamtmand i [[Århus Stift]]. Foruden vidtløftige dagbogsoptegnelser efterlod han et skrift om romerske mønter. Med hans sønner delte slægten sig i to endnu blomstrende linjer. Den ældste, [[oberst]] Christian Juul til Lundbæk (1651-1690), ægtede [[baronesse]] Johanne Marie Ruse til [[baroniet Rysensteen]] og fik derefter under [[15. december]] [[1679]] [[friherre]]patent som [[lensbaron]] af [[Rysensteen]]. Denne linje har til tider – noget forvirrende – skrevet sig ''Juel''. Hans sønnesøns søn, [[oberstløjtnant]], [[kammerherre]], baron Ove Henrik Juul af Rysensteen (1771-1836), substituerede baroniet med en [[fideikommis]]kapital (i 1920 ca. 293.000 kr.). Sidstnævntes broders sønnesøn, kammerherre, baron [[Christian Juul-Rysensteen|Christian Frederik Adrian Juul af Rysensteen]] til substitutionen for baroniet, Lundbæk og [[Mundelstrup]] (1838-1907), repræsenterede 9. kreds i [[Landstinget]] [[1874]]-[[1890|90]], blev [[kongevalgt]] medlem [[1893]] og fik [[1900]] sæde i det kortvarige [[Regeringen Sehested|Sehestedske ministerium]] som [[Transportministre fra Danmark|minister for offentlige arbejder]]. Han var den friherrelige linjes sidste mand.
Historie