Også til grund for den nytestamentlige [[apokalyptik]]ers syner ligger tanken om en [[Messiasveerne|trængselstid]] for menigheden, og det har altid senere bekræftet sig, at udviklingen af chiliasmen står i et nøje forhold til det ydre tryk, hvor under kirken til de forskellige tider har befundet sig. Det er gennem det forskellige syn på Johannes' Åbenbaring, kap. 20, at kirkens stilling til chiliasmen bestandig har udtrykt sig. Det fremstilles her, hvorledes Kristus fra himlen kommer tilbage til jorden og lader [[Dyrets tal|"dyret"]] og den falske profet kaste i ildsøen, 19, 11 ff. ({{bib|Åb|ab|19|11}}ff), [[djævelen]] selv bliver nu også bundet, og i tusinde år bliver der givet de genopvakte [[martyr]]er og de [[troende]] i det hele at herske over jorden, indtil djævelen igen bliver løst, og med hans endelige overvindelse den almindelige opstandelse og verdens undergang med [[Dommedag|den yderste dom]] oprinder, 20, 1-15.({{bib|Åb|ab|20|1}}-15)<ref name="Salm 849"/>
Religion