I Søren Ulrik Thomsens digtning findes en anden modernisme, end vi fx ser hos digterkollegaen Michael Strunge. Strunges digtning er i høj grad præget af firsernes melankoli og "no future" tendens, mens blev det særligt thomsensk at modsætte sig dette.<ref name="MB3">Marianne Barlyng: Mit lys brænder - Søren Ulrik Thomsen i ''Dansk litteraturs historie'', Mortensen og Schack (red.), 2006-09, Gyldendal. Hentet 20. marts 2020 fra http://denstoredanske.dk/index.php?sideId=477370</ref> Søren Ulrik Thomsens digtning tager udgangspunkt i tid og rum her og nu. Vi ser det i debutdigtene i ''[[City slang|City Slang]],'' hvor sproget bliver til i mødet med storbyen. Jeg'et der beskriver storbyens liv; huse, baggårde, asfalt, brolagte pladser, tage og parker i nutid, som gør byen levende, nærmest besjælet, og tilstede i læsningen her og nu. Samtidig synes jegstemmen også at have en slags kontakt med disse materielle genstande, som synes mere levende og handledygtige end de omgivne mennesker<ref name=":0" />
Levende_personer Litteratur Kunst Historie Kultur Organisationer Uddannelsesinstitutioner