Under [[Besættelsen]] var Aksel Møller tilhænger af [[samarbejdspolitikken]]. Hans vigtigste indsats under besættelsen var at medvirke til oprettelsen af Dansk Ungdomssamvirke (der senere skiftede navn til [[Dansk Ungdoms Fællesråd]]), en tværpolitisk, prodemokratisk og national ungdomsforening.<ref name=aau/> 
I besættelsens sidste år udgjorde han desuden sammen med andre politikere, blandt andet [[H.C. Hansen]], et fast bindeled mellem de etablerede politikere og [[modstandsbevægelsen]].<ref name=gravsted/><ref name=aau/>
 
Aksel Møllers forhåbninger om, at det efter besættelsen ville være muligt at fastholde og udbygge en socialdemokratisk-konservativ alliance, blev ikke realiseret, da Christmas Møllers efterfølger som partileder [[Ole Bjørn Kraft]] i stedet målrettet tilnærmede partiet til dets tidligere [[arvefjende]], [[Venstre]]. Det førte til det fælles regeringssamarbejde mellem Venstre og konservative i form af [[regeringen Erik Eriksen]] 1950-53. Her blev Møller indenrigs- og boligminister i hele regeringens levetid fra 30. oktober 1950 til 30. september 1953. Hans væsentligste indsats som minister blev et forsøg på at liberalisere [[lejeloven]].<ref name=aau/>
Politik Ledere