P.J. Monrad var en søn af rektor ved Kristiania [[lærde skole]] Søren Seerup Monrad (født [[1728]], død [[1788]]) og Elisabeth, født Bering (død [[1774]]). Han dimitteredes [[1776]] af sin fader til [[Københavns Universitet]]. Han tog det følgende år [[philosophicum]] og studerede derefter medicin, men opgav [[1779]] dette studium for som volontær at indtræde i [[danske Kancelli]]. Her blev han i [[1781]] kopist og [[1786]] kancellist, og han varetog [[1789]]-[[1790|90]] under [[konferensråd]] [[Peter Aagaard]]s langvarige sygdom, med stor dygtighed og energi dennes forretninger som chef for 1. deputeredes kontor og udnævntes sidstnævnte år til ekspeditionssekretær i Kancelliet.
Personbillede_savnes Historie Erhvervsliv Journalistik