Man mærker en lignende human ånd i forordningen af 5. april 1793 om en bedre indretning af fængslerne, for at "''de, som formedelst Misgjerninger ere tiltalte og hæftede, ikke, medens Søgsmaal imod dem for Retterne forfølges, skulle udsættes for større Lidelser end de, der ere nødvendige Følger af deres Friheds Indskrænkelse og deres Personers Bevogtning, indtil deres Skæbne ved endelig Dom er bleven afgjort''". I god overensstemmelse hermed fik han ved en forordning af 5. juli 1793 indført de to ekstraordinære sessioner af Højesteret i sommerens løb, som endnu pleje at holdes, og som skulle bruges til justitssagers afgørelse, især for ikke unødvendig at forlænge [[varetægt]]sarresten. Ved en anden forordning af samme dato fik han slået fast, at enhver, der ved en underordnet ret dømtes til [[strafarbejde]], skulle, inden eksekutionen måtte begynde, spørges, om han ønskede [[appel]].<ref>[https://runeberg.org/dbl/4/0033.html Holm, s. 31f]</ref>
Historie