Fra sit 13. til 18. år var han [[porcelænsmaler]], derefter malede han rullegardiner og tjente så godt, at han kunne dyrke malerkunst. 1859 var han elev af [[Charles Gleyre]] (1806-1874), hos hvem [[Manet]] og [[Alfred Sisley]] også var elever. 
Efterhånden kunne han leve af at male [[portræt]]ter, og i Mor Anthonys lille kunstnerknejpe i Mariotte (Le cabaret de la Mère Antony à Bourron-Marlotte) fandt han beslægtede sjæle, og snart sad han bænket sammen med malerkunstens oprørere, impressionisterne, under [[Manet]]s førerskab i [[Café Guerbois]] (1866-70) i Paris. 
{|
|-valign="top"
|<gallery mode="packed"  heights="250px" caption="Mor Anthonys værtshus og Café Guerbois">
File:Renoir mother anthonys tavern 1866.JPG|Renoir, 1866<!--Mor Anthonys værtshus, 'kunstnerknejpe' (''Le cabaret de la Mère Antony à Bourron-Marlotte'') 1866-->
File:Edouard Manet At the Café Guerbois.jpg|[[Manet]]: ''Café Guerbois'', 1869
</gallery>
|}
== Liv og gerning ==
Renoir debuterede på ''[[Salonen]]'' 1864 med ''Esmeralda''. I 1866 kom ''Interiør af Mor Anthonys Cabaret'' (Gl. Fåhräus’ Samlinger, udstillet i København 1921), ''Diana i Skoven'' (1867), ''[[Om sommeren]]'' (1868/1869, Berlins Nationalgalleri), ''Lisa'' (1867, museet i Hag; hvidklædt Dame med opslået Parasol, stående i hel figur i en have) – et værk, der viser hans kunst i hele dens friske, naivt-oprindelige og monumentale skønhed –, ''Amazone'' (1873, Hamburgs Kunsthalle), ''Mme Hartmann'' (1874, Luxemburg-Museet), ''Mme Charpentier med Børn'' (1878, New Yorks Metropol-Museum) etc. I sine første lidt mørkladne arbejder var han påvirket af [[Gustave Courbet]], som i ''Mor Anthonys Cabaret'' (værtshus, kunstnerknejpe). Snart blev han [[friluftsmaler]]en, der i sine lyse billeder søgte at fæstne sollysets regnbueskala.
Historie Maleri