Efter, at dronning Luise døde i 1811, trak Bach sig fra alle sine embeder. Prins Heinrich, broder af kong [[Frederik Vilhelm 3. af Preussen|Frederik Vilhelm III af Preussen]], bevilgede ham en livslang pension på 300 ''Reichstaler''.
[[File:2009-10-05 Grab-Wilhelm-Bach.jpg|thumb|Gravsted.]]
Da [[Altes Bach-Denkmal in Leipzig|det gamle Bach-mindesmærke i Leipzig]] blev afdækket 23. april 1843, var Wilhelm Friedrich Ernst Bach til stede som  Johann Sebastian Bachs sidste mandlige efterkommere. Under denne begivenhed blev han kendt med [[Robert Schumann]] og [[Felix Mendelssohn]] Bartholdy. Schumann skrev i sit tidsskrift ''[[Neue Zeitschrift für Musik]]'', at Bach var ''"Bortset fra [J.S.] Bach fejrede man den eneste af hans børnebørn som fortsat, en fremdeles energisk 84-åring med snehvidt hår og udtryksfulde træk, som var kommet fra Berlin sammen med hustru og to døtre. Ingen kendte til ham på forhånd, selv ikke Mendelssohn, som havde boet i Berlin længe og befattede sig så meget med J.S. Bach."''<ref>«Der Gefeierte des Tages war außer Bach der einzige seiner noch lebenden Enkel, ein noch rüstiger Greis von 84 Jahren mit schneeweißem Haar und ausdrucksvollen Zügen, der mit Frau und zwei Töchtern von Berlin herüber gekommen war. Niemand hatte von ihm gewußt, selbst Mendelssohn nicht, der so lange in Berlin gelebt, der sich gewiß nach Allem, was Bach betrifft, emsig umgethan ….»</ref>
Musik Biblioteks-_og_informationsvidenskab