=== [[Proletarisk Bonapartisme]] ===
Efter Stalins magtovertagelse vurderede trotskisterne, at Sovjetunionen efterhånden ændrede karakter fra den oprindelige sunde [[arbejderstat]] til en degenereret arbejderstat (degenereret, fordi den oprindelig havde været sund, hvorimod f.eks. [[DDR]] kaldtes for en deform arbejderstat, da den aldrig havde været sund). Oprindeligt havde Sovjetunionen fungeret efter en demokratisk planøkonomi hvor magten lå direkte i hænderne på arbejderklassen og flertallet af befolkningen gennem [[fabriksråd]], [[sovjetter]] (russisk for råd), og lignende direkte valgte råd. Men under Stalin udviklede Sovjetunionen sig til at blive kontrolleret mere og mere af uvalgte bureaukrater og funktionærer, der hævede deres levestandard langt over befolkningens. Sovjetunionen var stadig styret af en planøkonomi, men denne blev nu styret bureaukratisk og over-centraliseret i modsætning til den oprindeligt demokratiske, planlagte økonomi, hvor en central planlægning kombineredes med udstrakt selvbestemmelse på fabrikker og lokalt niveau.
Dette fænomen beskrev Trotskij som proletarisk bonapartisme med reference til Marx` definition af [[bonapartisme]] som et system, hvor staten er i stand til at hæve sig over [[klassekampen]], da ingen af klasserne er i stand til at vinde en afgørende sejr, og hvor staten efterfølgende slår ned på aktive revolutionære, samtidig med at de igennem omfattende reformer inkorporerer/pacificerer den revolutionære befolkning under sig. I Sovjetunionen stod klassekampen mellem en arbejderklasse, der på den ene side havde vundet oktoberrevolutionen, men var træt og svækket af årevis borgerkrig og mislykkede forsøg på at sprede revolutionen til andre dele af verden og samtidig levede i et udviklingsmæssigt tilbagestående Rusland, der ikke var i stand til at opfylde de daglige behov, og på den anden side stod kapitalistklassen, der var svækket pga. revolutionen, men på vej tilbage som en følge af [[NEP]]-politikken og Sovjetunionens tilbageståenhed og isolation. Da ingen af klasserne afgørende kunne besejre hinanden på dette tidspunkt, hævede statsbureaukratiet sig over samfundet og balancerede mellem de to klasser på skift. Dette førte til et system, hvor kapitalismen var afskaffet, men den politiske magt ikke var i arbejderklassens hænder. For trotskister er det her, man skal finde årsagen til, at Sovjetunionen senere brød sammen pga de økonomiske problemer, der herskede i de bureaukratiske planøkonomier. Trotskij udtalte bl.a. i denne sammenhæng i sin bog "Revolutionen forrådt", at "en planøkonomi har brug for demokrati, som kroppen har brug for ilt."
Filosofi