Ingerslev blev [[student]] fra [[Herlufsholm]] [[1852]], tog [[medicinsk eksamen]] [[1859]] og nedsatte sig [[1861]] i Præstø, hvor han var [[distriktslæge]] fra [[1888]] til [[1913]]. Her skrev han ''Danmarks Læger og Lægevæsen fra de ældste Tider indtil Aar 1800'' ([[1873]]), et værk, hvis fortrinlighed anerkendtes af [[Københavns Universitet|universitetet]] [[1894]], idet han blev udnævnt til [[æresdoktor]] i [[Lægevidenskab|medicin]]. Ingerslev var medstifter af og formand for "Understøttelsesforeningen for danske Lægers trængende Enker og forældreløse Børn" ([[1877]]), kom senere ind i bestyrelsen for næsten alle lægernes hjælpe- og understøttelsesforeninger og udfoldede i disse institutioner en uhyre rig virksomhed. Hans administrative evner udnyttedes også som formand i [[Lægeforeningen|Den almindelige danske Lægeforening]] [[1889]]-[[1895|95]] og i Præstø [[byråd]] [[1891]]-[[1903]] og af staten i forskellige kommissioner. [[1892]] blev han [[Dannebrogordenen|Ridder af Dannebrog]].
Personbillede_savnes Litteratur Titler Politik Samfund Historie Videnskab Ledelse Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter Ledere