Det kan uden overdrivelse siges, at jøderne, der hidtil faktisk havde levet i et åndeligt og nationalt [[ghetto]], væsentlig ved Nathansons fortjeneste blev jævnbyrdige statsborgere og danske. Netop på dette sidste lagde Nathanson den største vægt, thi han følte trods sin tyske fødsel varmt for Danmark og den danske nationalitet, for vor historie, kunst og litteratur, for hele vort åndelige og materielle liv. Det var ham derfor en sorg og en krænkelse, da i årene før tyverne den [[antisemitisk]]e stemning, der altid ulmer hos råheden og misundelsen, førte til flere uhyggelige ''"[[Jødefejden 1819-1820|jødefejder]]"''. Det var vistnok under indtrykket af disse, at han lod døbe 3 af sine sønner (med efternavnet Nansen) og 5 af sine døtre.
Religion Historie Erhvervsliv Journalistik Kultur