"''Med Brochmand begyndte det teologiske studium at blomstre ved Københavns Universitet, og fra dets katheder har han formet Den danske Kirke. Den periode, hvori han fremtrådte, har man kaldet Danmarks lærde tidsrum. Al lærdom var teologi, og Brochmand stod som den lærdeste mand i landet.''"<br />
Han stod på højde med [[Johann Gerhard]] og [[Leonhard Hutter]] i Tyskland og med [[Jesuitordenen|jesuiternes]]
lærdeste teolog, Robert Bellarmin. Lige ned til [[Hans Lassen Martensen|Martensens]] dage
var han [[Norden]]s berømteste dogmatiker. Hans dogmatiske hovedværk,
''Universæ theologiæ systema'', falder i to hoveddele, der omfatter 49 artikler. Hver artikel eller hovedstykke afhandles
tredobbelt, [[tese|tetisk]], [[antitese|antitetisk]] og [[parenese|parænetisk]], og deles i sektioner
eller kvæstioner og disse atter i paragraffer.<br />
Først udvikles det
kirkelige begreb [[etymologi]]sk, men på grundlag af den bibelske
sprogbrug og med bestandig henvisning til den klassiske litteratur.<br />
Derefter arbejder han sig frem til en fuldstændig begrebsbestemmelse.
I den følgende [[antitese]] omhandler han vranglæren, som
han fører tilbage til åndelig forblindelse eller ond vilje. I det
sidste, parænetiske afsnit giver han sin [[etik]] og gennemgår de
religiøse tvivlsspørgsmål. Skriftfortolkningen er den traditionelle
og bunden til [[Trosbekendelse|symbolerne]], særlig til [[Konkordieformel]]en, skønt den
dog aldrig har været fastslået som symbol for Den danske Kirke.
Religion Historie Videnskab Ledelse Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter Ledere