Stationsbyernes opståen og udvikling er nært knyttet til den samfundsmæssige udvikling under [[industrialisering]]en, det vil sige fortrinsvis fra 1870 til 1960. De udviklede sig for at udfylde det forøgede behov for vareudveksling mellem på den ene side landbruget og den industri, som voksede frem i landdistrikterne, og på den anden side det omgivende samfund med de gamle købstæder og omverdenen. De forhold, som medvirkede ved stationsbyernes opkomst og blomstring, kan sammenfattes med disse hovedpunkter:
* jernbanenettets udvikling,
* næringsfrihedens indførelse og i tilknytning hertil de oplandsmæssige forhold,
* landbrugets omlægning,
* industrialiseringen.
Det må her nævnes, at en medvirkende årsag var de tilstande, som herskede i landet på det tidspunkt, da anlæggelsen af jernbanerne skete:
* ''vejnettet'' var i ringe stand og datidens eneste transportmiddel, hestevogne, var forholdsvis langsomt. Der fandtes i 1860 omkring 1.350 km landeveje (chausséer) i kongeriget, hvoraf 310 km på Sjælland, 105 km på Lolland-Falster, 150 km på Fyn og 765 km i Jylland. Hovedvejsnettet forbandt blandt andet København og Hamborg. Foruden hovedlandeveje var der der mindre landeveje til at opfylde de egnslige samfærdselsbehov. Værst var tilstanden på den jyske hede, hvor vejene blot var "hjulspor i sandet".<ref>Rasmussen, s. 202</ref> Den gennemsnitlige rejsehastighed med diligence var i bedste fald 8-10 km i timen, og diligencen havde hyppige og langvarige stop ved rastepladser.<ref name=autogeneret5>Rasmussen, s. 203</ref> Forholdene for landtransporten var så ringe, at det - hvor det overhovedet var muligt - var en fordel fra indlandet at søge ud til den nærmeste havn, sejle til den havn som lå nærmest rejsemålet, og så igen blot køre det sidste stykke. Af samme grund spillede [[Ladepladser i Danmark|ladepladser]] og udskibningshavne en betydelig rolle i de fleste egne af landet. Jernbanen, med dens gennemsnitlige rejsehastighed på omkring 30 km i timen ændrede på dette, og jernbanen blev ikke, som skibsfarten, berørt af tåge eller isdække om vinteren.<ref name=autogeneret5 />
* ''oplandsbetjeningen'' af landdistrikterne var i store dele af landet ringe som følge af en ufuldstændig dækning med købstæder inden for en rimelig rejseafstand, 2 mil (omtrent 15 km). Værst var forholdene i Jylland, hvor der i store områder var meget langt til nærmeste købstad.<ref>Hansen (1970), s. 84</ref>
* ''landbruget'' befandt sig endnu i kornhandelsperioden og landbrugerne var ofte knyttede til bestemte købmænd i købstæderne.<ref>Stilling, s. 60</ref> Bytteøkonomi spillede en stor rolle, og landbrugerne havde som følge af deres afhængighed svært ved at investere i driftsudvikling.
* ''industrien'' var endnu ikke slået igennem. Den fremstillings- og forædlingsvirksomhed, der fandtes i landdistrikterne, var oftest i form af fabrikker drevne ved vandkraft.<ref>Hansen (1970), s. 85f</ref>
Det var disse forhold, der afgørende ændrede sig i anden halvdel af 1800-tallet.
Samfund Historie Migration