Udtrykket "humanisme" blev indført af filosoffen og uddannelsespolitikeren [[Friedrich Immanuel Niethammer]] (1766-1848). Niethammers 1808 offentliggjorte pædagogiske kampskrift ''Der Streit des Philanthropinismus und Humanismus in der Theorie des Erziehungs-Unterrichts unsrer Zeit'' ("Striden mellem filantropinisme og humanisme i teorien om pædagogisk opdragelse i vor tid" <ref group="note" name="filan">Til 'filantropinisme' – efter ''Philantropinum'', [[Johann Bernhard Basedow#Filantropisme|J.B. Basedows]] skole i [[Dessau]] grundlagt 1774 – se evt. i [[DSD]] for variantbetegnelsen "filantropinisme" i artiklen : Ingrid Markussen: "Filantropisme" i ''Den Store Danske'', Gyldendal. Hentet 7. juni 2018 fra http://denstoredanske.dk/index.php?sideId=75708 og "Filantropisme" hos ''Store Norske Leksikon'', https://snl.no/filantropisme (med 'FRI gjenbrug')</ref>) skabte opmærksomhed. Som "humanisme" beskrev han den pædagogiske holdning hos dem, der ikke dømmer emnet ud fra dets praktiske (materielle) anvendelighed, men stræber efter (ud)dannelse som et mål i sig selv, uanset anvendelseshensyn. Tilegnelsen af sproglig og litterær viden og færdigheder spiller en central rolle her. Den afgørende faktor i læringsprocessen er stimuleringen gennem den intensive undersøgelse af "klassiske" forbilleder, som man skulle efterligne. Dette uddannelsesmæssige ideal havde gjort sig gældende siden renæssancen. ''Humanisme'' blev derfor den betegnelse man i midten af 1800-tallet begyndte at bruge om den strømning fra renæssancen som havde formuleret og implementeret programmet for en sådan uddannelse.<ref>Til begrebshistorien se [[Paul Oskar Kristeller]]: ''Humanismus und Renaissance'', bd. 1, München 1974, s. 15-18.</ref>
Filosofi