Han var en søn af general, grev [[Christian Magnus Frederik Moltke]] (d. 1813) og fødtes 20. august 1783 på Nør. Efter at have studeret i [[Kiel]] og [[Göttingen]] tog han [[1806]] juridisk eksamen i [[Slesvig by|Slesvig]], rejste 2 år i udlandet, tiltrådte 1808 stillingen som [[auskultant]] ved Overretten i Slesvig (udnævnt [[1807]]), blev [[1817]] medlem af samme ret efter kort forinden at være blevet [[landråd]], udnævntes [[1828]] til [[kammerherre]], [[1834]] valgtes han, efter samme år at være blevet ældst medlem af Overretten, til stænderdeputeret for byen Slesvig og blev præsident i stændernes første samling [[1836]]. Han var ikke alene en meget anset embedsmand, men tillige måske det eneste ridderskabsmedlem, der nærede virkelig liberale anskuelser, derhos en af de første fuldblods slesvig-holstenere. Han sad også i stænderne [[1838]] og [[1840]], men genvalgtes ikke [[1842]]. [[1848]] sendte han sin kammerherrenøgle og sit [[Dannebrogordenen|ridderkors]] tilbage og udgav [[22. april]] samme år ''Offener Brief an meine Mitbürger in Schleswig-Holstein'' for at opnå valg i [[Flensborg]] til landsforsamlingen i [[Frankfurt am Main]], dog uden at dette lykkedes ham. I dette skrift roste han sig af at have været den første, der ([[1837]]) i Slesvig Stænder bragte Slesvigs forening med [[Tyskland]] ''"paa Tapetet"'', og at han [[1838]] havde været førstemand til at forlange skattebevillingsret. [[1849]] skrev han ''Bemerkungen über den Krieg der Herzogthümer Schleswig und Holstein mit der Krone Danemark und den abzuschliessenden Frieden'', hvori han anbefalede at forene [[Haderslev Amt]] og [[Ærø]] med Kongeriget, men for øvrigt tilrådede [[personalunion]]ens Opretholdelse. [[1850]] blev han afskediget som overretsråd og landråd og levede i Kiel til sin død, 12. marts 1864. Han havde [[3. oktober]] [[1818]] ægtet Juliane Charlotte Ulrikke [[komtesse]] Brockdorff (26. marts 1794 – 10. oktober 1844), datter af Christian Ulrik greve Brockdorff.
Personbillede_savnes Historie