Omkring århundredskiftet skrev grønlandsforskeren og [[forfatter]]en [[Ludvig Mylius-Erichsen]] følgende om [[Vorupør]]:
{{Citat|Man kunne se det på husene, at kårene var forbedret for de hellige, de rev de gamle maleriske hytter ned og byggede højloftet og sundt - men kedeligt. Og man kunne se på deres ansigter, når man traf at komme til stranden en dag, hvor mange fiskere beskæftigede på den fælles landingsplads i Nørre Vorupør inden for det skærmende stenrev - ansigterne bar velplejethedens præg, der var ikke længere drukkenskabstegn at spore som hos adskillige af de vantro, der klumpede sig sammen nordligst på landingspladsen som noget for sig, endda der ikke var synderligt andet, der holdt sammen på dem end den fælles, men afmægtige trods mod missionen, hvis fiskere her, på skolelærerens indflydelsesrige initiativ, alle fiskede i kompagni og til fælles udbytte og var organiserede i en eksportforening, hvorved de undgik mellemhandlere. Her praktiseredes altså en art [[kommunisme]], der virkelig var beundringsværdig og vistnok enestående i landet.|Ludvig Mylius-Erichsen}}
Historie Foreninger Organisationer