[[1825]] udgav han i [[Paris]] sine memoirer om begivenhederne ved [[Hamborg]] i 1813. Han udtalte sig deri meget bittert om den danske krigsførelse og fremsatte uheldige insinuationer imod prins [[Frederik af Hessen]], der i 1813 var kommanderende [[general]], og med hvem d'Aubert havde haft flere sammenstød. [[Frederik 6.|Kongen]] lod derfor d'Aubert stille for en [[Krigsret (militær)|krigsret]], der dømte ham for overtrædelse af Trykkefrihedsloven til tab af charge og 6 års landsforvisning. Kongen formildede dommen til simpel afsked og fæstningsarrest på kongens nåde. D'Aubert forløb sig dog igen, imedens han sad i [[Kastellet]], i breve, han skrev til kongen og andre. Hans arrest blev derfor for en tid skærpet. [[1827]], efter 2 års arrest, blev han benådet og fik en ny afsked med pension. Han rejste til [[Tyskland]], bosatte sig i [[Oldenborg (land)|Oldenborg]] og døde 11. december 1844 i Pisa.
Personbillede_savnes Historie