'''Kyūjitai''', bogstaveligt "gammel skriftform" ([[shinjitai]]: {{lang|ja|旧字体}}; kyūjitai: {{lang|ja|舊字體}}), er de traditionelle former for [[kanji]], de [[Kinesisk skrift|kinesiske skrifttegn]], der benyttes på [[Japansk (sprog)|japansk]]. Deres forenklede modparter er [[shinjitai]], "ny skriftform". Nogle af de forenklede tegn opstod århundreder siden, og var i hverdagsbrug i både [[Kina]] og [[Japan]], men de blev anset for uelegant, selv grove. Efter [[2. verdenskrig]] blev forenklede tegn gjort officiel i begge disse lande. Men i Japan blev færre og mindre drastiske forenklinger foretaget: f.eks. skrives "elektrisk" stadig som 電 i Japan, men er blevet forenklet til 电 på det kinesiske fastland. Forud for offentliggørelsen af [[Tōyō kanji]]-listen i [[1947]], blev ''kyūjitai'' kendt som ''seiji'' ({{lang|ja|正字}}, som betyder "rigtige/korrekte tegn") eller ''seijitai'' ({{lang|ja|正字體}}). Selv efter ''kyūjitai'' blev officielt markeret til at ophøre med indførelsen af Tōyō kanji-listen, blev de ofte brugt på tryk ind i [[1950'erne]] på grund af logistiske forsinkelser i ændringen af typografiudstyr. ''Kyūjitai'' bruges stadig i dag, fordi da regeringen vedtog de forenklede skriftformer, lavede de ikke forbud mod de traditionelle skriftformer. Derfor bruges traditionelle skriftformer, når en forfatter ønsker at bruge de traditionelle skriftformer og udgiveren er enig.
Videnskab Humaniora Sprog