[[Knud Pedersen Gyldenstierne|Knud Gyldenstjerne]] er ædel, og det er Torben Oxe også, ja [[Sigbrit Willoms|Sigbrit]] med. Men ædelheden når dog først sit højdepunkt i [[Elisabeth af Habsburg|dronningen]] og [[Dyveke Sigbrittsdatter|Dyveke]]. De kappes om at ofre sig for hinanden. Dyveke vil frivillig træde tilbage, da [[Christian 2.|kongen]] har fået en retmæssig hustru. Men dronningen beder hende selv om at blive: "Lad os være Venner! Selv glade og lykkelige skulle vi gjøre vor Christierns Dage lykkelige." Tiden var jo ellers meget "moralsk", i alt fald meget moraliserende; men med de sentimentale tårer i øjnene kunne man ikke se nøgternt og klart på en sag, og så var det umoralske ganske i sin moralske orden. Og derfor finder Gyldenstjerne heller ikke noget som helst anstødeligt i, at Torben Oxe vil ægte kongens tidligere frille.
Historie