I [[1248]] brød en fejde ud mellem Mindaugas og hans nevøer [[Tautvilas]] og [[Edivydas]]. Den stærke koalition mod Mindaugas bestod af Vykintas, [[Den Liviske Orden]], [[Danial fra Galicien]] og [[Vasilko fra Volhynien]]. Mindaugas udnyttede de interne konflikter mellem sine modstandere og allierede sig med Den Liviske Orden. Han lovede at konvertere til kristendommen og overdrage landområder i det vestlige Litauen mod at få militær assistance i kampen mod sine nevøer og at blive kronet som konge. I [[1251]] blev Mindaugas døbt og [[Pave Innocens 4.|Pave Innocens IV]] udstedte en [[Bulle|pavelig bulle]], der proklamerede dannelsen af [[kongedømmet Litauen]]. Efter afslutningen af fejden blev Mindaugas kronet som konge af [[Litauen]] den [[6. juli]] [[1253]]. Kroningen var starten på et relativt fredeligt tiår. Mindaugas forsøgte at styrke sin indflydelse i [[Polotsk]], et større handelscenter i [[Rutenien]] ved [[Daugava]] floden, samt [[Pinsk]] i Rutenien<ref name=LV/>. Den Liviske Orden brugte perioden til at styrke sin position i dele af Žemaitija og Livland, men tabte slaget ved Skoudas i det nordvestlige Litauen i [[1259]] og året efter [[Slaget ved Durbė]] i det sydvestlige Letland til Žemaitija. Nederlagene opmuntrede Semigalians og [[Gammelpreusserne|preusserne]] til at gøre oprør mod ridderne.
Filosofi Historie Kultur Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande