En kort tid (1876-78) virkede han som lærer på [[Herlufsholm Kostskole]], men vendte snart efter tilbage til København af hensyn til sit videnskabelige studium. Da det efter Westergaards død ikke lykkedes ham at få ansættelse ved universitetet, nedsatte han sig i København som privatlærer og stiftede undervisningsanstalten "Kjøbenhavn", hvorved han virkede i 16 år, men samtidig fortsatte han med utrolig energi sine [[sanskrit]]-studier, hvis første frugt var et betydningsfuldt arbejde "''Om Mahabharata's Stilling i den indiske Litteratur''", der skaffede ham [[doktorgrad]]en i 1883. Ikke mindre betydelig var hans andet store arbejde: "Om Sanskrits Stilling i den alm. Sprogudvikling i Indien", der 1890 bragte ham [[Videnskabernes Selskab]]s guldmedalje (trykt i selskabets skrifter 1894). I 1891 vandt han universitetets guldmedalje ved en afhandling om [[Mitra]]-myten i "''Mahabharata''". I 1900 blev han medlem af [[Videnskabernes Selskab]], og endelig 1902 blev han professor i indisk [[filologi]] ved universitetet, men desværre var hans helbred da undergravet af mangeårig overanstrengelse så, at han 7 måneder efter afgik ved døden, efterladende sig omfangsrige materialsamlinger til en index til "''Mahabharata''", hvoraf kun en mindre del lå fuldt færdig ved hans død, og hvis fremkomst imødesås med store forventninger. Da trykningen deraf netop var påbegyndt, besluttedes det at fortsætte og udgive det ved andres bistand, og under titlen ''An Index to the Names in the Mahabharata with short Explanations and a Concordance to the Bombay and Calcutta Editions and P. C. Roys Translation'' fortsattes og afsluttedes hele værket efterhånden i den følgende årrække (Part I—XIII, London 1904-25).
Litteratur Sprogforskning Historie Lister_over_personer Videnskab Organisationer Uddannelsesinstitutioner