Stalin var først til at ombestemme sig. I februar 1945 foreslog han en allieret domstol, og snart sluttede de andre sig til. [[8. august]] 1945 blev der aftalt et charter til etablering af et internationalt militær[[tribunal]]. Dømmende tribunaler var en stalinistisk specialitet, hvor hans udrensninger i 1930'erne blev gennemført som retssager. Også i [[1918]] havde sejrsmagterne givet Tyskland al skyld for krigen, og fastlagt en fredstraktat, der straffede landets befolkning hårdt, iberegnet en mulig retssag mod [[Wilhelm 2. af Tyskland|kejser Wilhelm]]. Den blev der dog ikke noget af, da kejseren flygtede til [[Nederland]], som nægtede at udlevere ham, mens straffen mod Tyskland gradvis mildnedes og bortfaldt. For at undgå et tilsvarende halvhjertet opgør, fremstod et tribunal som en fornuftig løsning.<ref>Hans Fredrik Dahl: ''Krigen som aldri tar slutt'' (s. 71-72)</ref>
Jura Filosofi Politik Retsvæsen