=== Konflikt med Byzans ===
Efter den byzantinske kejser [[Justinians 2.|Justinianus]] død i [[711]] og dermed enden på [[Herakleios]] kejserdynasti blev det Østromerske rige kastet ud i en ødelæggende intern splid. Denne splid blev forstærket af uro i forbindelse med [[ikonoklasme]]n, hvor de italienske katolske provinser vendte sig stærkt imod kejseren i [[Konstantinopel]], og desuden led Italien under en brandbeskatning. Alt dette bidrog til modne dem til oprør og overtagelse. I år [[717]] brød Liutprand freden, da han benyttede sig af lejligheden af at byzantinerne var optaget andetsteds med krige mod [[araber]]ne. Liutprand angreb da Ravenna og plyndrede byens havne. Samtidig og med Liutprands hjælp indtog hertugdømmet [[Spoleto]] den byzantinske region [[Narni]] og hertugdømmet [[Benevento]] indtog [[Kyme]]. De områder der nu var i langobardernes hænder afskar Rom fra de andre byzantinske områder i Italien, men sejrene var kortlivede: Liutprand trak sig snart tilbage mod nord og den byzantinske hertug af [[Napoli]] [[John 1. af Napoli|John I]] genindtog Kyma.
Historie