Hunnerne forblev uden for romernes synsvidde de næste fem år. I de år var de i gang med en invasion af det [[Perserriget|Persiske rige]], men et persisk modangreb ind i [[Armenien]] førte til nederlag for Attila og Bleda, og de opgav forsøget på at erobre riget. I [[440]] dukkede de igen op ved Romerrigets grænse og angreb det marked på nordsiden af Donau, som var blevet oprettet som følge af fredstraktaten. Attila og Bleda truede med flere krigshandlinger, for de påstod, at romerne ikke havde opfyldt deres traktatlige forpligtelser, og at [[biskop]]pen af Margus (tæt ved nutidens [[Beograd]]) var gået over Donau for at plyndre og skænde hunnernes kongegrave på flodens nordside. De satte over Donau og ødelagde flere [[illyrisk (sprog)|illyriske]] byer og befæstninger langs floden. Blandt dem var – ifølge Priscus – [[Viminacium]], der var [[møsierne]]s hovedby i Illyrien. Deres togt begyndte ved Margus, for mens romerne diskuterede at udlevere den skyldige biskop, sneg han sig i al hemmelighed over til barbarerne og forrådte byen til dem.
Historie