Sartre og Beauvoir læste intenst sammen, og [[30. juli]] kom han på første plads blandt årets beståede; og Beauvoir kun to points efter ham. Juryen havde længe diskuteret, om de skulle give hende førsteplads. De var yderst imponerede over hende; med sine 21 år var Beauvoir den yngste, som nogensinde havde aflagt ''agrégation'', og dertil tog hun samtidig lærereksamen. Omsider bestemte de sig for Sartre, fordi han var oppe til eksamen for anden gang. De to aftalte at mødes i [[Limousin]], hvor Beauvoir var på ferie hos sin fars familie. Sartre brød sig ikke om [[natur]]en og beskrev sig som "''[[allergi]]sk mod [[klorofyl]]''"; men hver dag sad de i græsset og samtalte i timevis. Han var en opmærksom lytter, og spåede dem en fælles fremtid med hårdt arbejde og rejser. Til eksamen havde begge skrevet om emnet "frihed og tilfældighed". Sartre mente, de fleste flygter fra friheden. Selv ville han hverken giftes eller have børn; han afskyede synet af gravide kvinder, og syntes, spædbørn lugter af tis. Hans glødende ønske var at blive en stor skribent; han opfattede sig som en [[Stendhal]] og [[Spinoza]]. Tilbage i Paris lejede Beauvoir et værelse hos sin mormor på 4. sal i Avenue Denfert-Rocherau 91. [[14. oktober]] 1929 gav hun slip på sin jomfrudom der; Sartre boede stadig hos sine morforældre. Parret fik kun to intense uger sammen, inden han påbegyndte sin militærtjeneste; men han ønskede at indgå en "to års aftale", hvor de skulle mødes, straks de fik chancen. I stedet for at Beauvoir skulle tage arbejde, ville han, at hun skulle begynde at skrive en roman og leve af en [[arv]], Sartre fik efter sin mormor. Beauvoir var skræmt af den forestående adskillelse; især, fordi Sartre ikke ville "ejes" af nogen eller snydes for "tilfældige" oplevelser med andre kvinder; hans og Beauvoirs kærlighed til hinanden ville alligevel vare livet ud, mente han, fordi de var tvillingsjæle. De skulle elske hinanden som frie individer, men i fuld åbenhed dele alle tanker med hinanden. Beauvoir var betænkt; hun var vant til at holde sine tanker for sig selv. <ref>Hazel Rowley: ''I tykt og tynt'' (s. 34-35)</ref>
Filosofi Historie