Perioden 1770–1810 var domineret af musikken i [[Wien]], hvor komponister som [[Joseph Haydn]] (1732–1809), [[Wolfgang Amadeus Mozart]] (1756–1791) og [[Ludwig van Beethoven]] (1770–1827) virkede. Denne periode har givet ophav til navnet ''wienerklassikken'', som ofte anvendes som betegnelse for hele klassicismen og [[den første wienerskole]]. Wien spillede en vigtig rolle som kulturcentrum også før perioden (med komponister som [[Christoph Willibald Gluck]]) og efter perioden ([[Johann Nepomuk Hummel]], og [[Franz Schubert]]). Der var dog fra begyndelsen af en række komponister, som ikke hørte hjemme i Wien, som [[Carl Philipp Emanuel Bach]] ([[Potsdam]], [[Hamburg]]), [[Johann Christian Bach]], [[Muzio Clementi]] (begge [[London]]) og [[Luigi Boccherini]] ([[Madrid]]). Områder som [[Mannheim]] og [[Paris]] var vigtige i begyndelsen af perioden. [[Gioacchino Rossini]] (Paris) og virtuoser som [[Louis Spohr]] ([[Kassel]]), [[John Field]] ([[Sankt Petersborg]], [[Moskva]]), [[Fernando Sor]] (Paris, London) og [[Niccolo Paganini]] (omrejsende) var med til at afslutte perioden.
Musik