Under [[hungersnøden i Rusland 1921-1922]] led indbyggerne på Krim af udbredt [[hungersnød]], hvor mere end 100.000 krimtatarer sultede ihjel.<ref name="Drohobycky">Maria Drohobycky, ''Crimea: Dynamics, Challenges and Prospects'', Rowman & Littlefield, 1995, p.91, {{ISBN|0847680673}}</ref> Titusindvis af tatarer flygtede til Tyrkiet eller Rumænien under hungersnøden.<ref name="OneEurope">{{cite book|url=https://books.google.com/books?id=NwvoM-ZFoAgC&q=One%20Europe%2C%20many%20nations%3A%20a%20historical%20dictionary%20of%20European%20national%20groups%2C&pg=PA189|title=Europe, many nations: a historical dictionary of European national groups |first=James |last=Minahan |page=189 |year=2000|isbn=9780313309847 }}</ref> Andre tusinder blev deporteret eller dræbt under [[Sovjetunionens kommunistiske parti|kommunisternes]] [[Sovjetunionens tvangskollektiviseringer|tvangskollektiviseringer]] i 1928–29.<ref name="OneEurope"/> Den sovjetiske regerings kollektiviseringspolitik førte til en ny omfattende [[hungersnøden i Sovjetunionen 1932-33|hungersnød i 1931-33]]. Mellem 1917 og 1933 blev 150.000 tatarer – omkring 50 % af befolkningen på det tidspunkt – enten dræbt eller tvunget væk fra Krim.<ref>{{cite magazine|last1=Kinstler|first1=Linda|date=2. marts 2014|title=The Crimean Tatars: A Primer|url=https://newrepublic.com/article/116814/crimean-tatars-primer-why-population-opposes-putin|magazine=The New Republic|access-date=27. marts 2018}}</ref> Under [[Josef Stalin|Stalins]] [[Den store udrensning|Store Udrensning]] blev statsmænd og intellektuelle som Veli Ibraimov og [[Bekir Çoban-zade]] fængslet eller henrettet.<ref name="OneEurope"/>
Kultur