Dobbeltmonarkiets oprettelse skyldes nederlaget i krigen med Preussen 1866. Den [[23. august]] sluttedes [[Pragfreden|freden i Prag]] med Preussen og den [[3. oktober]] i Wien med Italien. Østrig måtte både afstå [[Venetien]] og give afkald på sin ældgamle forbindelse med Tyskland. Disse nederlag gjorde de påbegyndte forhandlinger mellem rigsdelene endnu mere påtrængende. I februar 1867 fik den ny førsteminister Beust et forlig i stand med ungarernes førere, Deák og Andrassy, hvorefter Ungarns selvstændighed godkendtes, og monarkiets tvedeling gennemførtes. Samtidig sattes Østrigs forfatning på ny i kraft, og efter at i årets løb nærmere aftaler var truffet om fællessagernes afgørelse, indskrænkedes februarforfatningen ved love af 21. december til Østrig alene, men samtidig fik både rigsrådet og landdagene udvidet myndighed, og de almindelige borgerrettigheder udvidedes og sikredes. Fællessagerne for "Det østrig-ungarske Rige" var krigsvæsenet og udenrigsstyret, ledede hvert af sin fællesminister. Lovgivningsmagten for fællessagerne var hos delegationer fra de to staters lovgivende forsamlinger. De til fællesanliggenderne fornødne penge udrededes af hver stat i et ved overenskomst mellem de lovgivende forsamlinger fastsat forhold (i de første tiår fastsattes Ungarns andel til 30 %).<ref name="Salm 892">[https://runeberg.org/salmonsen/2/25/0910.html Salmonsen, s. 892]</ref>
Filosofi Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Foreninger Organisationer