Hans digtning var udtryk for umiddelbare følesesudbrud, der hverken søgte efter form eller rim, men brød frem i udråb og interjektioner; derfor blev han en Fornyer af Digtningens Indhold; men hans produktion blev dog væsentligt prosa, og også der er han mere taler end Forfatter, storslagen og voldsom i sine udtryk. Han fortsætter i flere henseender de bedste af [[frihedstiden]]s traditioner, men både i politisk og æstetisk retning var han foregangsmand for de tanker, som kom til frembrud efter hans død; de nye tanker kom vel fra Tyskland, men i hans voldsomme og snildrige produktion fandtes tilløb og antydninger, som nu drogs frem til klarere vurdering. Hans person er gjort til genstand for digtning både af [[K.G. Ossiannilsson]] og [[Jane Gernandt-Claine]]. Thorilds "Samlade Skrifter" blev udgivet af [[E.G. Geijer]], I-IV (1820-35) og af [[Pehr Hanselli]] i 2 bind (1873—81). "Valda skrifter" udkom 1908.
Filosofi