Lundbyes stilling som krigsminister var ikke let; dels manglede han den nødvendige fasthed og autoritet, og dels blev han stærkt modarbejdet af en klike i [[Hæren]], der benyttede bladet ''[[Fædrelandet (avis)|Fædrelandet]]'' som sit organ. En del infanteriofficerer var nemlig modstandere af Lundbyes hærlovsforslag, hvor de "videnskabelige" officersgrupper (artillerister og ingeniører) ville blive opprioriteret. Det lykkedes ham således ikke at gennemføre et af ham udarbejdet hærlovforslag, så meget mindre som heller ikke hans kolleger i ministeriet ville støtte det, hvorimod han i [[1858]] fik [[Rigsrådet (1855-1866)|Rigsrådet]] til at vedtage udvidelsen af Københavns Søbefæstning, vel nærmest fordi han, støttet af [[C.C.G. Andræ]], gjorde sagen til et [[kabinetsspørgsmål]].
Litteratur Historie Ledere