Efter at have skrevet et pænt antal [[Messe (musik)|messer]], [[Oratorium|oratorier]], [[Salme|salmer]] osv. i kirkestil forsøgte han sig i den musikdramatiske genre til konservatoriets teater og fik i [[1763]] et par dramatiske [[Intermezzo|Intermezzi]] opført der. Dette afslørede hans talent for [[opera buffa]], og han blev inviteret til at komponere to operaer til [[Bologna]] og et til [[Rom]]. Hans operaer blev snart opført også i [[Parma]], [[Firenze]] og [[Modena]]. Han blev dog først regnet blandt Italiens største komponister, da han i [[1767]] med operaen ''L'idolo cinese'' også fik succes i [[Napoli]]. Her havde indtil da [[Niccolò Piccinni]] været den toneangivende komponist. Han udfoldede en så frugtbar virksomhed som operakomponist, at han inden for få år ikke havde andre konkurrenter i [[Europa]] end [[Domenico Cimarosa]].
Musik