== Vilkår i traktaten ==
Traktaten anerkendte formelt selvstændigheden af de ''de facto'' suveræne fyrstedømmer [[Rumænien]], [[Serbien]] og [[Montenegro]]. Derudover fastslog traktaten autonomien af [[Bulgarien]], selvom resultatet ''de facto'' blev at Bulgarien blev inddelt i tre dele som fungerede uafhængigt af hinanden: Fyrstedømmet Bulgarien, den autonome provins [[Rumelien|Østrumelien]] og [[Makedonien (område)|Makedonien]], som blev givet tilbage til ottomanerne.<ref>{{cite book|url=https://books.google.com/books?id=clLtuNxa1cgC&q=Russia+and+the+Formation+of+the+Romanian+National+State|title=Russia and the Formation of the Romanian National State, 1821–1878|last=Jelavich|first=Barbara|publisher=[[Cambridge University Press]]|year=2004|isbn=0-521-52251-X|page=286}}</ref> Denne inddeling gjorde dermed en ende på de russiske planer for et uafhængigt og russofilt [[Storbulgarien]].
Politik Samfund Historie Fredsaftaler Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande