Skovnaturtyperne i Dyrehaven er [[bøg på muld|bøgeskove på muld]]- eller [[Bøg på mor|morbund]], [[Ege-blandskov|egeblandskov]]e samt elle- og
askeskove, som alle er stærkt påvirket af [[hjort]]enes græsning.
En helt speciel forudsætning for området er plantningshistorien. [[Von Grams Plantage]] er anlagt i [[1750]] og består hovedsagelig af bøg. [[Von Langens Plantage (Dyrehaven)|Von Langens Plantage]] bestående af primært bøg og eg er anlagt i [[1764]]-[[1774]]. Efter dette årstal er den egentlige skovdrift i Dyrehaven ophørt. Bevoksningerne vi oplever i dag består derfor af enkelte rester af skov plantet før [[1669]] (primært gamle ege) og en
blandingsskov af bøg og eg fra de to ovenfor nævnte perioder. Det betyder, at de yngste af de gamle træer er fra før 1774, det vil sige over 230 år gamle. Driften har herefter haft bevaring som sigte.
Først omkring 1920 blev der igangsat nyplantning for at sikre afløsning for de gamle træer.
Foryngelsesrytmen er i dag fastsat til 1,8 ha om året, hvilket svarer til forfaldstempoet i de gamle plantninger.
Naturbeskyttelse