Han var søn af [[Kaptajn (militær)|kaptajn]] [[Waldemar Gustav Otto Bauditz]] og hustru Elisabeth f. Owen og som en næsten enestående undtagelse i sin familie valgte Bauditz at gå [[Søværnet|søofficersvejen]] i stedet for at gå ind i [[Hæren]]. Han blev [[sekondløjtnant]] [[1881]] med [[Gerners Medalje]], [[premierløjtnant]] [[1882]], [[Kaptajn (militær)|kaptajn]] [[1899]] og [[kommandør]] [[1908]]. Han var chef for Søminekorpsets 1. afdeling og stabschef hos viceadmiralen 1908-[[1910|10]], chef for [[Søværnets Officersskole]] 1910-[[1915|15]], for Konstabelskolen fra 1915 og for Søværnets Underofficersskole fra [[1919]]. Han var formand for Undervisningsrådet for Søværnets skoler fra 1910, under [[Sikringsstyrken]]s etablering [[eskadre]]chef i [[Storebælt]] 1915-[[1917|17]] og i [[Øresund]] 1917-[[1918|18]]. [[1920]] tog han afsked, men blev [[1927]] chef for [[Kystudkigsvæsenet]].
Historie