Efterhånden blev skikken med stambøger sat i system. Nogle [[bogtrykker]]e specialiserede sig i at fremstille stambøger, og de tilbød bøger med færdiglavet [[grafik]] som "stambogsark" eller fortrykt titelblad. [[Tradition]]en tilsagde, at en stambog skulle indeholde farvede pennetegninger, men da det ikke kunne forventes at alle havde talent, blev der også fremstilling af tegninger en [[industri]] i 1700-tallet. Indbindingen havde også betydning, idet [[bind]]ene afspejlede, hvor velstående ejeren var. Der var uskrevne regler for indholdet i stambogen. Helst skulle en person af høj stand skrive på den første side, da det senere kunne åbne døre. Indførelslerne var ikke i [[kronologi]]sk orden, da der traditionelt var et stambogs[[hierarki]]: personer af høj stand skulle stå først og studentervenner til sidst. Der kan derfor være en del blanke sider forrest i stambøgerne, fordi vennerne af beskedenhed holdt sig til de sidste sider. Nogle stambogsejere startede med at have et sæt løse blade, som de senere kunne sortere og indbinde i den rette rækkefølge. Bidragene gik fra meget personlige hilsner, oftest i poetisk form, over personlige tegninger over klassiske citater til korte hilsener af nærmest formel karakter. Især professorernes bidrag kunne være meget kortfattede, og nogle professorer gik efterhånden over til først at skrive i stambogen, når studenten var [[dimission|dimitteret]].
Biblioteks-_og_informationsvidenskab Kultur Uddannelse