Martins var i begyndelsen radikal, men sluttede sig senere til regeringspartiet og var [[finansminister]] 1891—92, hvorpå han trak sig tilbage til [[privatlivet]]. Martins debuterede i litteraturen med [[roman]]en ''Phebus Moniz'' (1870) og en [[dityrambe]] over [[Camões]], ''Os Lusiadas'' (1872). Blandt hans mest yndede værker kan nævnes: ''Historia de Portugal'' (1879), ''O Brazil e as colonias portuguezas'' (1880), ''Portugal contemporaneo'' (1883), ''A vida de Nunalvares'' (1892) samt ''Portugal nos Mares'' (1892). Skrifter af mere almindeligt indhold er: ''O Hellenismo e a civilisação christãa'', ''Historia da republica romana'' og ''Historia da civilisação iberica''. Martins har desuden skrevet en række [[populærvidenskab]]elige værker, af hvilke de vigtigste er: ''Elementos de anthropologia'', ''As raças humanas e a civilisação primitiva'', ''Systema dos mythos religiosos'' samt ''Quadro das instituições primitivas''.
Politik