Et andet eksempel på, hvor meget Frederik adskilte sig fra sine samtidige, kan ses i hans korstog til Det hellige land. Selv om han efter manges mening havde tropper nok til at erobre Jerusalem, blev han i fem måneder uden for byen og forhandlede med den egyptiske sultan al-Kamil om byens overgivelse. Sultanen inviterede ham ind i byen og beværtede ham fyrsteligt. Den lokale [[muezzin]] undlod næste morgen at kalde til bøn, for ikke at fornærme kejseren, med Frederik erklærede: "Jeg overnattede i Jerusalem, for at jeg kunne høre muslimernes bønner til deres Gud." Saracenere satte pris på ham, så ingen var overraskede over, at der blev lavet en aftale om, at han skulle overtage Jerusalem. Aftalen blev af mange muslimer og kristne betragtet som forræderi. Det siges, at nogle [[tempelridder]]e skrev til el-Kamil og tilbød at myrde Frederik, men al-Kamil gav ham i stedet brevet. Patriarken af Jerusalem blev væk fra Frederiks kroning, men så kronede han bare sig selv.
Religion Walhalla