I takt med at bevidstheden om fiskeriets indboede begrænsninger voksede også Islands virke for at beskytte den for landet helt afgørende næringsvej. For at modvirke overfiskeri, udvidede Island i [[1964]] sin fiskerigrænse til 12 [[sømil]] og i [[1972]] til 50 sømil. Den sidste udvidelse udløste den såkaldte [[torskekrig]] med [[Storbritannien]], der sendte krigsskibe ud for at beskytte sine fiskerfartøjer. I [[1973]] indgik landene en fiskeriaftale. I oktober [[1975]], da aftalen fra 1973 udløb, udvidede Island fiskerigrænsen til 200 sømil under hensyn til miljøbeskyttelse og sikringen af egne økonomiske interesser, hvorved en ny torskekrig brød ud. Som følge heraf afbrød Island i februar [[1976]] midlertidigt sine diplomatiske forbindelser med Storbritannien. Først i juni samme år indgik de to lande en ny aftale, og i december blev de britiske [[fisketrawler]]e trukket ud af islandsk farvand; i [[1979]] fastholdt Island sin økonomiske overhøjhed over 200 sømilegrænsen. Hensynet til fiskeriet – herunder muligheden for at forhindre andre landes fiskere i at fiske inden for islandsk territorialfarvand – er en hovedårsag til, at Island ikke har tilsluttet sig [[EU]], hvor særhensyn til landet ikke vil blive taget.
Historie Kultur