=== Striden med Norge om Østgrønlands juridiske status ===
{{uddybende|Østgrønlandsoverenskomsten}}
I 1924 indgik Danmark og Norge en [[traktat]], der gav norske [[fisker]]e ret til at overvintre og på nærmere angivne vilkår udøve jagt og fiskeri i Østgrønland (bortset fra områderne omkring [[Angmagssalik]] og [[Scoresby Sund]]), samt at der kunne opføres stationer for radiotelegrafi, vejrmelding mv. Traktaten var kommet i stand på baggrund af stigende international interesse for polaregnene og især norske aktiviteter i området. I årene op til traktaten havde Danmark arbejdet diplomatisk på at sikre sig tilkendegivelser fra en række stater om, at de ikke ville bestride dansk overhøjhed over hele Grønland. Norge ville ikke give et tilsvarende tilsagn og i forbindelse med traktaten blev der udvekslet noter om, at hver part uanset traktaten ikke ville opgive deres principielle synspunkter, der for Norges vedkommende gik ud på, at dele af Østgrønland var en slags [[Terra nullius|"ingenmandsland"]].{{efn|Det historiske forløb over de nordiske besiddelser, kolonisering og myndighedsudøvelse er indgående beskrevet og dokumenteret i den Internationale Domstols afgørelse med oversigt over de dokumenter, kort, fotografier mv., der blev fremlagt fra såvel dansk som norsk side.{{sfnb|Permanent Court of International Justice|1933}} }}
Traktaten skabte en vis ro om "grønlandsspørgsmålet" og Lauge Koch skrev i sin beretning om ekspeditionen til Østgrønland i 1926-27, at de på tilbagevejen fra Danmarkshavn til Scoresbysund besøgte de nordligste nordmænd syd for [[Clavering ø]]. Her kom han i diskussion med en norsk fisker og bonde fra Nordnorge, som ikke kunne forstå, hvorfor danskerne dog havde indgået traktaten med Norge. Lauge Koch havde svaret:{{sfnb|Koch|1927|p=232}}
Historie