Faderen, anset [[kirurg]] og [[øjenlæge]], døde, da Pestalozzi var 5 år. Under trange kår henlevede han sine barndomsår uden omgang med jævnaldrende, hvilket satte sit præg på hans udvikling. En årlig afbrydelse i det ensformige liv i hjemmet var et ferieophold hos morfaderen, [[præst]] i en nærliggende landsby, hvor Pestalozzi ved at se [[fattigdom]]men og usselheden hos befolkningen fik lagt spiren til sin manddoms virksomhed for at forbedre folkets tilstand. Læsningen af [[Rousseau]]s ''[[Émile ou De l'éducation|Émile]]'' samt deltagelsen i et ungdommeligt revolutionært selskab nærede disse følelser. Efter at have gennemgået sin fødebys [[latinskole]] begyndte han at studere [[teologi]] og prædikede nogle gange, men forlod dette studium i håb om ad den [[juridisk]]e vej snarere at få indflydelse på sin fødebys og muligvis på hele landets vel. En kær vens dødsfald rystede Pestalozzi så stærkt, at han måtte søge at rette sig ved et landophold.
Pædagogik Humaniora Uddannelse Undervisning