I 1320-årene var reglen i [[Danmark]] og [[Skåne]], at den, der ønskede borgerskab i en by, blev indskrevet i "stadens bog". Var man ikke født i byen, behøvede man borgerskab, selv om man ikke var udlænding. En udenbys mand, der var gift med en lokalfødt kvinde, eller med datter af en mand, der havde hus og ejendom i byen, behøvede ikke borgerskab. Kun tilflyttere og udlændinge blev afkrævet borger-[[Ed (løfte)|ed]]. [[Forordning (Danmark)|Forordning]] af [[15. februar]] [[1422]] for enkelte danske byer gjorde borgerskab til en forudsætning for at udøve [[erhverv]] i byen. Dertil skulle [[bystyre]]t føre tilsyn med [[håndværker]]e. Først ved forordning af [[1475]] blev reglerne gjort gældende for hele Danmark. I [[København]] omkring [[1500]] var forudsætningen for at opnå borgerskab skriftligt vidnesbyrd eller troværdige [[vidne]]r fra det forrige bosted om ens forhold, såsom at man skiltes fra sin tidligere husbond i mindelighed. Derefter aflagde man troskabsed. Borgerskabet gik tabt, hvis borgeren forlod byen med sin kone og ejendom, og ikke vendte tilbage "inden [[år og dag]]". Den ældste separate bog for indførsel af borgerskab i Danmark er fra [[Århus]] [[rådstue]] i [[1470]]; den næstældste fra [[Ålborg]] i [[1545]], og dernæst fra [[Ribe]] i [[1587]]. Udstedelse af borgerbrev begynde først omkring [[1700]]. <ref>Knut Geelmuyden: "Borgerskap og borgerbok i Bergen", ''Festskrift til byarkivar Arne Skivenes'' (s. 73-74), 2017, {{ISBN|978-82-93298-15-1}}</ref>
Samfund