Wright blev [[professor]] i [[sammenlignende sprogvidenskab]] ved [[Oxfords Universitet]] [[1891]]. Uden for sin nærmeste faglige universitetsvirksomheds område (lære- og håndbøger i [[Gotisk (sprog)|gotisk]], [[oldhøjtysk]], [[middelhøjtysk]], [[oldengelsk]], [[græsk]]) har han navnlig gjort sig fortjent og berømt som [[dialekt]]forsker ved udarbejdelsen af ''English Dialect Dictionary'', der udkom i 6 digre bind 1896—1905. Arbejdet var sat i gang af stifteren af ''English Dialect Society'', [[Walter William Skeat]], hvem den store [[ordbog]] er tilegnet. Men da Wright overtog arbejdet (1889), udvidede han i høj grad planerne for ordbogen, udsendte tusinder af spørgelister, skaffede sig medhjælpere, fik dannet lokalkomiteer rundt om i landet og så videre. Desuden udnyttedes den foreliggende dialektlitteratur (ordbøger, skildringer på folkemål og så videre), så at dialektarkivet voksede til op imod 2 millioner sedler. Med udmærket organisationsevne fremmede Wright bearbejdelsen af materialet og udgivelsen af værket, som han bekostede for egne midler. Ordbogens slutningsbind giver tillige en redegørelse for de engelske dialekters (især lydlige) forhold. Selv om indsamlingsarbejdet har måttet udføres næsten helt af fagligt uskolede optegnere, er Wrights dialektordbog af overordentlig værdi, så meget mere, som de engelske dialekter samtidig har været udsatte for voldsomme udviskende omdannelser (meddelelser fra [[London]]s omegn mente Wright således at måtte lade helt ude af betragtning). Foruden oplysninger for lingvister byder ordbogen [[kulturhistoriker]]en et meget rigt stof (meddelelser om [[overtro]], sæd og skik, lege og så videre). Intet andet land i verden kunde opvise en tilsvarende ordbog, omfattende — med en imponerende stofmængde — alle landets forskellige dialekter.
Litteratur Sprogforskning Historie Humaniora Uddannelse Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter Undervisning