I vinteren 1186–1187 tilbød [[Isak 2. (Østrom)|Isak 2. Angelos]] sin søster Theodora, som en brud til Konrads yngre bror [[Bonifacius af Montferrat|Bonifacius]], for at forny den [[Det Byzantinske Rige|byzantinske]] alliance med Montferrat, men Bonifacius var allerede gift. Konrad, som for nylig var blevet enkemand, havde taget korset og ønskede at slutte sig til sin far i [[Kongeriget Jerusalem]]. I stedet accepterede han Isaks tilbud og vendte tilbage til Konstantinopel i foråret 1187. I forbindelse med sit ægteskab blev han tildelt rang af [[Cæsar (titel)|cæsar]]. Men næsten med det samme måtte han hjælpe kejseren med at forsvare sin trone mod et oprør, ledet af general Alexios Branas. Ifølge Choniates inspirerede Konrad den svage kejser til at tage initiativet. Han kæmpede heroisk, uden skjold eller hjelm og iført en harnisk af linned i stedet for en ringbrynje, i slaget, hvor Branas blev dræbt. Han blev let såret i skulderen, men tvang Branas af hesten, og Branas blev derefter blev dræbt og halshugget af hans livvagter.<ref>Choniates, ed. van Dieten, ''Historia'', vol. 1, pp. 386–87, and ed. Magoulias, ''O City of Byzantium'', p. 212–13.</ref>
Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande