På grund af de høje omkostninger til forskning og produktion, er HAART meget dyrt. ''The British hiv Association'' (BhivA) har beregnet, at for en hiv-patient i de industrialiserede lande, vil kun lægeudgifter beløbe sig til gennemsnitlig 3,6 millioner i et menneskealder-perspektiv.<ref>{{Cite web |url=http://www.gaysir.no/artikkel.cfm?CID=14081 |title=Hvor mye koster hiv det norske samfunnet? – Gaysir.no<!-- Bot genereret titel --> |access-date=14. maj 2010 |archive-date=14. august 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110814012833/http://www.gaysir.no/artikkel.cfm?CID=14081 |url-status=dead }}</ref>,<ref>[http://www.bhiva.org British hiv Association]</ref> I lande udenfor den rige verden er tilgængeligheden til livreddende behandling, derfor meget lav . Dette er forsøgt afhjulpet gennem oprettelsen af [[UNAIDS]] og [[The Global Fund]], som er et internationalt samarbejde mellem private og offentlige instanser. Adgangen til livreddende medicin i de fattige lande er stigende, men stadig er det en meget lang vej at gå, før alle de hivinficerede kan få tilbud om livreddende hjælp. Problemer i form af distribution, mangel på medicinsk infrastruktur i de underudviklede lande og adgang til dyr laboratorieteknologi, der kræves til test og smitteopsporing, udgør også væsentlige hindringer. Det samme gælder tabuiserede holdninger til seksualitet og benægtelse af hiv som en seksuelt overført sygdom. HAART kræver også en høj grad af efterlevelse fra den hiv-inficerede selv for at være effektiv. Få lægemidler er så afhængige af at blive taget korrekt og til tiden som HAART. Hvis man glemmer en dosis, kan det betyde at "klippe hul i hegnet", som forhindrer hiv i at replikere, og viruset kan i værste fald blive resistent og ikke reagere på medicinen. For store grupper af narkomaner, som lever uorganiserede liv eller for folk i kulturer, der er mindre tilbøjelige til at styre deres liv efter uret end folk i moderne, udviklede lande, kan dette være et alvorligt problem. For lande udenfor den rige verden, er det nu kun [[Thailand]] og [[Brasilien]] der tilbyder behandling til mere end 50 procent af de smittede. Det har været muligt, fordi begge lande har en veludviklet farmaceutisk industri, der er i stand til at producere billige kopimediciner selv.
Sygdomme Død Vira