Han spillede i 1968 rollen som den frække og charmerende plattenslager Sjura Balaganov i [[Mikhail Sjvejtser]]s komedie ''[[Zolotoj teljonok]]'' (da.: ''Den lille guldkalv'') baseret Ilf og Petrovs roman og efterfølger til ''[[Tolv stole]]'', hvilket var med til at cementere Kuravljovs popularitet.<ref>{{Cite web|url=https://www.rbc.ru/photoreport/30/01/2022/61dd84b89a7947b5a99267dc|title=Самый обаятельный и отрицательный. Биография Леонида Куравлева|language=ru|website=Rbc.ru}}</ref><ref>[https://mir24.tv/articles/16477839/spas-varlei-vo-vremya-semok-v-grobu-i-edva-ne-stal-gitlerom-interesnye-fakty-iz-zhizni-leonida-kuravleva Спас Варлей во время съемок в гробу и едва не стал Гитлером: интересные факты из жизни Леонида Куравлева (da.: ''Reddede Varley under optagelse i en kiste og blev næsten Hitler: interessante fakta fra Leonid Kuravlevs liv'')], 30. januar 2022, mir24.ru {{ru sprog}}</ref> Andre bemærkelsesværdige roller i den periode inkluderer Khoma Brut i en af de første sovjetiske [[Horrorfilm|gyserfilm]] ''[[Vij (film fra 1967)|Viy]]'' (1967),<ref>{{Cite web|url=https://dtf.ru/cinema/911742-kak-snimali-viy-pervyy-i-posledniy-sovetskiy-film-uzhasov|title=Как снимали «Вий» — первый и последний советский фильм ужасов|date=2. november 2021|language=ru}}</ref> antagonisten Sorokin i det psykologiske melodrama ''[[Nepodsuden]]'' (da.: ''Ikke sagsøgt'', 1969) og naziofficeren Kurt Eismann i ''[[Semnadtsat mgnovenij vesny]]'' (da.: ''Sytten øjeblikke af forår'', 1973).<ref>{{Cite web|url=https://cinema.mosfilm.ru/films/34421/|title=Последняя жертва}}</ref>
Kunst