Det gjorde det muligt at anvende granater med føringsbælter, dvs. en eller flere ringe af blødt metal (bly eller kobber) rundt om granatens omkreds. Disse føringsbælter blev presset ind i riffelgangene, når skuddet gik, og sikrede en meget tæt pasning og et meget præcist skud. Efterhånden som riffelgangene blev slidt, blev skuddene mere og mere upræcise. En stor marinekanon kunne slides ned efter mindre end 300 skud<ref>{{cite book |title=Atlantvolden i Nordjylland, bind 1 |last=Andersen |first=Jens |author-link= |year=2018 |publisher=Museum Thy |location= |isbn=978-87-88945-66-9 |pages=66-67 |url= |access-date=}}</ref>.
Fysik