== Bestikkelsesdommen ==
Uheldigvis var det ikke alle sider af Rostgaards virksomhed, der fortjente anerkendelse, og han havde uvenner, der lurede på ham og velvilligt drog hans svage sider frem. Iblandt disse fjender var biskop B. Deichman den farligste, og der kan næppe være tvivl om, at lyst til at hævne sig på Rostgaard, fordi denne havde modarbejdet planer fra hans side, virkede betydelig med til, at han, der i høj grad havde [[Frederik 4.]]'s øre, fik denne til at lade Rostgaard blive trukket med ind i undersøgelser, som efter Deichmans forslag i december [[1724]] blev anstillet mod dem, der havde gjort sig skyldige i at lade sig bestikke. Skønt Rostgaard ikke kunne siges ligefrem at have solgt retten eller embeder, havde han flere gange taget imod pengegaver i anledning af tjenester, han i embeds medfør havde haft lejlighed til at gøre forskellige, og han var derfor utvivlsomt hjemfalden til straf efter den 23. oktober [[1700]] udstedte forordning, rettet mod dem, der tog imod "Skjænk og Gave». At sådant dengang ikke var ualmindeligt, og at det kunne ske i meget værre former end den, som man ser hos Rostgaard, kan på ingen måder undskylde ham. Det var en skandale, at en velstående mand i et udmærket lønnet embede ikke kunne holde hænderne rene.
Historie