I oldnordisk opfattelse blev ansvaret for fattige mennesker anset som deres slægtninges ansvar. Danske og svenske landskabslove pålagde slægtninge at tage vare på dem, der ikke kunne tage vare på sig selv. I svealovene blev det udtrykkeligt pålagt børn at forsørge deres ældre og sygdomsramte forældre, og dette blev senere fastholdt i en landslov.<ref>Pirinen, sp. 201</ref> I norsk og islandsk lov blev der udviklet et system, hvorefter ansvaret skulle fordeles efter samme retningslinjer som fordeling af arv. Fx skulle en bonde i armod lade ⅔ af børnene overdrage til pleje hos sine nærmeste arvinger og ⅓ til hustruens arvinger. Hvis de pågældende ikke var i stand til at løfte denne ekstra byrde, gik ansvaret videre til andre i slægten.<ref>Pirinen, sp. 202</ref>
Filosofi Organisationer