[[Fil:Mooko-SamuraiShips.jpg|thumb|310px|Japanere angriber skibe. Moko Shurai Ekotoba (蒙古襲来絵詞) ca. 1293.]]
Khanen ville gerne gå i krig allerede i 1268, men han opdagede, at koreanerne ikke havde ressourcer nok til at skaffe ham en tilstrækkeligt stor hær eller flåde på det tidspunkt. Han sendte en styrke til Korea i 1273, for at den skulle fungere som forpost, men den kunne ikke skaffe tilstrækkelige forsyninger i Korea og blev tvunget til at vende hjem til Kina. (Antallet af heste, der var nødvendige for en mongolsk hær og det græsningsareal, som de krævede, satte snævre grænser for troppernes bevægelighed i et land, hvor der bogstaveligt talt intet groede.) I 1274 stod den mongolske flåde omsider til søs med rundt regnet 15.000 mongolske og kinesiske soldater og 8.000 koreanske krigere. Flåden bestod af 300 store fartøjer og 400-500 mindre. De erobrede med lethed øerne [[Tsushima]] og [[Iki]] og gik den [[19. november]] i land i [[Hakatabugten]], kort fra [[Dazaifu]], Kyushus gamle, administrative hovedstad. Den næste dag udkæmpede man [[slaget ved Bun'ei]] (文永の役), også kendt som "slaget ved Hakatabugten". Mongolerne havde bedre våben og var mere krigsvante, men de var i overvældende mindretal i forhold til de japanske krigere, der havde forberedt sig på angrebet i månedsvis, og som havde fået forstærkninger, så snart de hørte om tabene af Tsushima og Iki. Forsvarerne holdt stand hele dagen, og et uvejr fik mongolerne til at trække sig tilbage om natten.
Historie