== Treårskrigen ==
I maj 1847 vendte Harbou tilbage til Danmark, beriget med større krigserfaring, end der da var sædvanlig her hjemme, og han afventede nu i [[Altona]] kongens nærmere bestemmelse om hans fremtidige anvendelse. Herved blev han vidne til oprørsbevægelsen i [[hertugdømmerne]], og da [[Treårskrigen|oprøret var udbrudt]], rejste han til København for at afgive beretning om tilstanden derovre. Han meldte sig [[23. marts]] i [[Krigsministeriet]], som modtog ham med åbne arme, og han udnævntes straks til krigsministerens, [[oberst]] [[A.F. Tscherning]]s, [[adjudant]], idet han genindsattes på sin tidligere plads i [[Hæren]]. Han kom nu til at spille en betydelig rolle, dels i selve Krigsministeriet, hvor han i ministerens øjeblikkelige fraværelse kunne ekspedere selv meget vigtige sager «efter Befaling», dels ved forskellige sendelser såvel til den aktive hær som til udlandet. I maj sendtes han således som krigsministerens befuldmægtigede til overkommandoen for at standse hærens påtænkte fremrykning fra [[Fyn]] over [[Als]] i [[Sundeved]], men bemyndigede derefter på eget ansvar [[general]] [[Hans Hedemann]] til at rykke så langt frem, som det var nødvendigt, for at indtage en passende forpoststilling til sikring for Als. [[Slaget ved Nybøl|Fægtningen]] ved [[Nybøl]] blev heraf følgen. I juli samme år forfremmedes Harbou til [[major]]. Ved Tschernings afgang stilledes han til overkommandoens rådighed, ansattes derefter ved 13. bataljon, men erholdt i 1849 kommandoen over 12. lette bataljon, som han førte under [[Slaget ved Kolding (1849)|slaget]] ved [[Kolding]], ved hvilken lejlighed han blev hårdt såret. Det følgende år overtog han kommandoen over 9. bataljon og såredes atter hårdt [[24. juli]] ved [[Helligbæk]]. [[1848]] blev han [[Ridder af Dannebrog]] og [[1850]] [[Dannebrogsmand]].
Politik Historie Kommunikation Kultur Ledelse Hobby Foreninger Ledere