Obstfelder læste til [[ingeniør]] inden han rejste til [[USA]] efter sin bror Herman. Her boede han i [[Milwaukee]] og [[Chicago]] mellem [[1890]] og [[1891]]. Men tilbage i [[Oslo|Kristiania]] fik han et sammenbrud, klædte sig nøgen og hylede og skreg foran en borgerlig familie, hvis datter han var interesseret i. Han blev efterfølgende indlagt på [[Gaustad (Oslo)|Gaustad]] [[Asyl (institution)|asyl]]. Efter opholdet på sindssygehuset virkede han handlingslammet i sociale sammenhænge. I [[1893]] udkom samlingen ''Digte'', antaget af boghandler John Grieg i Bergen. Under den celebre middag, som derefter blev afholdt i Stavanger mere eller mindre til Obstfelders ære, var han helt tavs. Han nærmest sneg sig fra bordet, hvorefter gæsterne hørte ham spille [[violin]] et andet sted i huset. [[Alexander Kielland]] gik ind til ham, imponeret over hans spillefærdighed, og de to blev siddende og snakke hele aftenen. Bagefter sagde Kielland: "''Det var en mærkelig mand.''"<ref>[https://www.klassekampen.no/article/20171223/ARTICLE/171229979] Hadle Oftedal Andersen: "En mærkelig mand"</ref>
[[Fil:Gaustad sykehus 18jun2005.jpg|thumb|[[Gaustad (Oslo)|Gaustad]] [[Asyl (institution)|asyl]] i [[Oslo]], hvor Obstfelder blev indlagt.{{byline|J. P. Fagerback}}]]
Jens Thiis<ref>[https://nbl.snl.no/Jens_Thiis Jens Thiis – Norsk biografisk leksikon<!-- Botgenereret titel -->]</ref> tog ham med på en rejse til [[Paris]], [[Brüssel]] og [[Brügge]], og i september 1893 kom Obstfelder for første gang til København og flyttede ind i et kvistværelse i [[Abel Cathrines Gade|Abel Cathrinesgade]] på [[Vesterbro (København)|Vesterbro]]. Obstfelder var glad for storbyliv, og fandt sig snart til rette. Han gik meget i [[Tivoli]] og hjem til en tante af sig i Svanemosegårdvej 8. Hun var husbestyrerinde for to ældre norske damer, og her spiste han ofte til middag og underholdt damerne med sit [[violin]]spil. Iblandt læste han også sine digte højt for dem, men de blev mere forbavsede end henrykte. Som sin bedste ven i København regnede han billedhuggeren [[Anders Bundgaard]], som han kendte fra Paris.<ref>Øystein Rottem: ''Vårt København'' (s. 156-59), forlaget Press, Oslo 2000, {{ISBN|82-7547-069-2}}</ref>
Lister_over_personer