I 1901 blev Borchgrevinks bog om ekspeditionen, ''First on the Antarctic Continent'', publiceret. Den engelske udgave kan i stor udstrækning være blevet formuleret af Newnes' journalister, og den blev kritiseret for sin journalistiske stil og skrydende tone.<ref name="adb" /><ref name="Huxley25" /> Forfatteren, "kendt for hverken beskedenhed eller taktfuldhed",<ref name="Preston16" /> lagde ud på en foredragsturne i England og Skotland, men modtagelsen var generelt kølig.<ref name="SouthPole1" /> De øvrige ekspeditionsmedlemmer var af Newnes blevet pålagt en karantænetid på seks måneder fra Borchgrevinks udgivelse, før de kunne publicere deres egne bøger. Bernacchi overholdt fristen, da han i 1901 udgav ''To The South Polar Regions'', hvor han i ringe udstrækning berørte konflikterne, som opstod mellem ekspeditionsdeltagerne.<ref name="Vogt211">[[#refVogt2008|Vogt]], s. 211</ref> Hans dagbogsnotater, som blev udgivet i 1998 af barnebarnet Janet Crawford i bogen ''That First Antarctic Winter'', viser imidlertid til fulde konflikterne, som opstod mellem Borchgrevink og hans mænd.<ref name="Vogt10">[[#refVogt2008|Vogt]], s. 10</ref><ref name="Vogt211" /> I 1905 udgav Borchgrevink en norsk udgave af ekspeditionsberetningen, ''Nærmest Sydpolen Aaret 1900'', hvilket var en udvidet version i forhold til den engelske udgave.<ref name="Vogt242">[[#refVogt2008|Vogt]], s. 242</ref>
Historie