Et '''soludbrud''' er en voldsom eksplosion i en [[stjerne]]s (som f.eks. [[Solen]]s) atmosfære, som udløser en samlet [[energi]], der kan måle helt op til 6 × 10<sup>25</sup> [[Joule]].<ref name="Kopp2005">{{cite journal
|last=Kopp
|first=G.
|coauthors=Lawrence, G and Rottman, G.
|year=2005
|url=http://adsabs.harvard.edu/abs/2005SoPh..230..129K
|title=The Total Irradiance Monitor (TIM): Science Results
|journal=Solar Physics
|volume=230
|pages=129-139}}</ref> Soludbrud finder sted i solens [[korona (solen)|korona]] og [[kromosfære]] og opvarmer [[plasma]] til flere snese millioner grader [[kelvin]] og accelererer [[elektron]]er, [[proton]]er og tungere [[ion]]er op til nær [[lysets hastighed]]. De fremkalder [[elektromagnetisk stråling]] over hele det [[elektromagnetisk spektrum|elektromagnetiske spektrum]] ved alle [[bølgelængde]]r fra lange [[radiobølger]] til de korteste bølgelængder af [[gammastråling|gammastråler]].<ref name="Önel2007">{{cite journal
|last=Önel
|first=H.
|coauthors=Mann, G and Sedlmayr, E.
|year=2007
|url=http://adsabs.harvard.edu/abs/2007A&A...463.1143O
|title=Propagation of energetic electrons through the solar corona and the interplanetary medium
|journal=Astronomy & Astrophysics
|volume=463
|pages=1143-1152}}</ref> De fleste soludbrud sker i aktive regioner omkring [[solplet]]ter, hvor intense magnetiske felter dukker frem fra Solens overflade og fortsætter ud i koronaen.
Soludbrud får deres kraft fra den pludselige (i tidsskalaer fra minutter til nogle snese minutter) frigivelse af den magnetiske energi, som er oplagret i koronaen.
Fysik