Bo Mya dominerede KNU-ledelsen i tre årtier fra 1976 til 2000. I mange år var KNU i stand til at finansiere sine aktiviteter ved at kontrollere sortbørshandel på tværs af grænsen til [[Thailand]], og gennem lokal beskatning. Efter det burmesiske folks [[Opstanden i Burma 2007#Baggrund|mislykkede oprør i 1988]]), henvendte den burmesiske militærjunta sig til Kina for at få hjælp til at konsolidere sin magt. Forskellige økonomiske indrømmelser blev tilbudt Kina i bytte for våben. Den burmesiske hær blev massivt udvidet og begyndte at tilbyde aftaler til grupper, der kæmpede mod regeringen. Grupperne blev tilbudt valget mellem at samarbejde med militærjuntaen eller blive ødelagt. KNU blev i mellemtiden forstærket med omkring 10.000 studenter.<ref>{{ISBN|87-7028-552-7}}</ref> Efter at have kæmpet siden [[1984]] om baserne [[Klerday]], [[Mea La]], [[Maw Pokay]] og [[Wangkha]], tabes de alle i [[1989]]. KNLA menes at have haft 3.500-4.000 soldater på denne tid.<ref>The rise and fall of the Communist Party of Burma (CPB) By Bertil Lintner</ref>
Samfund Foreninger Organisationer