"Bjerget", som Vesuv også blev kaldt på den tid, blev dog ''ikke'' opfattet som en vulkan. Tværtimod bosatte folk sig langs og på selve Vesuvs sider. Befolkningen havde fået et forvarsel før det skæbnesvangre udbrud i år 79. Den 5. februar i år 62 kom det til et voldsomt [[jordskælv]], hvor mange af byens offentlige bygninger, samt en del private, led stor skade. [[Seneca den yngre|Seneca]] nævner i sine ''Quæstiones Naturales'' ødelæggelserne i forladte bosætninger, at nogle mistede forstanden efter oplevelsen, og at en flok på 600 [[får]] omkom af [[svovl]]gasserne. [[Tacitus]] nøjes med at oplyse i ''Annales'', at "et stort jordskælv ødelagde for en stor del den folkerige by Pompeji i Campania". <ref>Aage Hauken: ''I skyggen av Vesuv'' (s. 105)</ref>
Historie