Man mente oprindeligt ikke, askelagene var aske, men sorte fordi de indeholdt [[Kul (bjergart)|kul]], og under [[Napoleonskrigene]] satte man i 1809 svenske krigsfanger til at grave efter kul på Furs nordkyst, dog uden resultat. I [[Georg Forchhammer|Forchhammers]] beskrivelse af [[Danmarks geologi]] fra 1835 omtalte han askelagene som kulholdigt sand,<ref>Forchhammer, G. (1835): Danmarks geognostiske Forhold, forsaavidt som de ere afhængige af Dannelser, der ere sluttede, fremstillede i et Indbydelsesskrift til Reformationsfesten den 14de Novbr. 1835. Københavns Universitet, 112 sider</ref> og det var ikke før end 1883 at et par belgiske geologer fandt frem til, der faktisk var tale om askelag.<ref>Prinz, W. & van Ermengem, E. (1883): Recherches sur la structure de quelques diatomées continues dans le “Cementstein” du Jutland. Annales de la Société Belge de Microscopie 8, 1–74</ref><ref>Prinz, W. (1885): A propos des coupes de diatomées du “Cementstein” du Jutland. Description minéralogique de cette roche. Bulletin de la Société Belge de Microscopie 11(6), 147–194</ref> Først 20 år senere fik danske geologer kendskab til de belgiske undersøgelser,<ref name=":1" /><ref>[http://2dgf.dk/xpdf/bull-1903-2-3-1-12.pdf O.B. Bøggild (1903): Vulkansk Aske i Moleret. Meddelelser fra DGF, bd 2, hæfte 9, s 1-12]</ref> men endnu 15 år senere havde man fået kortlagt 179 askelags udbredelse over store dele af Danmark.<ref>Bøggild (1918)</ref>
Geologi