Georg Lumbye blev oplært som [[violinist]] og [[citar]]spiller, og fra [[1863]] var han medlem af faderens [[Sjællands Symfoniorkester|orkester]] i [[Tivoli]]. I [[1867]]-[[1869]] videreuddannede han sig i [[Paris]] med komponisten Francois Bazin som lærer i musikteori. Blandt medstudenterne var komponisten og kapelmesteren [[Johan Svendsen]]. Fra [[1870]]-[[1880]] var han om vinteren orkesterleder i Blanchs Kafé i [[Stockholm]] og havde ind imellem sit eget orkester, der turnerede i Danmark. I [[1880'erne]] spillede han forskellige steder i København. Fra [[1891]]-[[1897]] var han dirigent for [[Tivolis Koncertsal]]s orkester medens broren Carl Lumbye var dirigent for Tivolis harmoniorkester. Derefter ledede han orkesteret på restaurant [[Wivel]] til [[1908]], hvor han trak sig tilbage fra musiklivet på grund af tiltagende problemer knyttet til en [[Bipolar affektiv sindslidelse|maniodepressiv psykose]]. Ved sin død opholdt han sig på det [[Psykiatrisk hospital|psykiatriske hospital]] [[Oringe Psykiatriske Sygehus, Vordingborg|Oringe]] ved [[Vordingborg]].
Historie Organisationer