== Handling ==
{{spoiler}}
Historien forløber over 25 år, og det fremgår ikke, til hvem eller hvorfor præsten fortæller den. Det bliver imidlertid klart, at han har indhentet informationer om affæren løbende, ligesom han ikke kan skjule, at han selv har næret mere end venskabelige følelser for lægefruen. Han har imidlertid fortiet disse, og da majoren, som er alvorligt syg, taler over sig, gør præsten et yderst kluntet forsøg på at bilægge affæren.<ref>Arkiv for Dansk Litteratur, s. 208</ref> Hans motiv til at afsløre historien er derfor i en vis udstrækning personligt, selv om han forsøger at skjule dette. <ref>{{Cite web |url=http://adl.dk/adl_pub/fportraet/cv/ShowFpItem.xsql?nnoc=adl_pub&ff_id=40&p_fpkat_id=fskab#a3.3 |title=Søren Baggesen: Steen Steensen Blicher – Forfatterskabet |access-date= 7. januar 2012 |archive-date= 5. marts 2012 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120305103734/http://adl.dk/adl_pub/fportraet/cv/ShowFpItem.xsql?nnoc=adl_pub&ff_id=40&p_fpkat_id=fskab#a3.3 |url-status=dead }}</ref> 
 {{endspoiler}}
== Fortælleteknik ==
Blicher har her benyttet en jeg-fortæller, der mangler afgørende informationer på vigtige tidspunkter i forløbet, og derfor fremstår som – i alt fald delvis – utroværdig. Det har han gjort i andre noveller, bl.a. [[Brudstykker af en Landsbydegns Dagbog]] og [[Præsten i Vejlbye]].<ref> I dagbogsformen er der dog et vist holdepunkt i dateringen, mens der i ''Sildig Opvaagnen'' ikke er præcise angivelser af, hvor langt der er mellem de enkelte [[episode]]r.</ref> Herved overlades mere til læserens fantasi end vanligt på Blichers tid. Efter Søren Baggesens ''Blicher-afhandling''<ref>Baggesen, Søren (1965)</ref> er denne – og en række andre noveller af Blicher, blevet analyseret som en forløber for, eller ligefrem en del af [[Det Moderne Gennembrud]].
Litteratur Kultur