Fra [[1830'erne]] og [[1840'erne]] reorganiserede Preussen, Sachsen og andre tyske stater landbruget, introducerede sukkerroer, roer og kartofler hvorved de opnåede et større høstudbytte, hvilket førte til en større fødevareproduktion, som gjorde det muligt for overskydende folk på landet at flytte til industriområder. Begyndelsen på den industrielle revolution i Tyskland skete i tekstilindustrien og blev fremmet af at toldbarriererne blev fjernet indenfor [[Zollverein]] fra [[1834]]. Der kom rigtig gang i den industrielle revolution med jernbanerevolutionen i 1840'erne, som åbnede nye markeder for lokale produkter, skabte en gruppe af mellemledere, forøgede efterspørgslen efter ingeniører, arkitekter og faglærte maskinister og stimulerede investeringer indenfor kul og jern.<ref>Richard Tilly, "Germany: 1815-1870" i Rondo Cameron, ed. ''Banking in the Early Stages of Industrialization: A Study in Comparative Economic History'' (Oxford University Press, 1967), side 151-182</ref> De politiske beslutninger vedrørende økonomien i Preussen (og efter 1871 hele Tyskland) blev stort set styret af en koalition af "rug og jern", dvs. godsejerne ([[junker]]ne) i øst og den tunge industri i vest.<ref>Cornelius Torp, "The "Coalition of 'Rye and Iron'" under the Pressure of Globalization: A Reinterpretation of Germany's Political Economy before 1914," ''Central European History'' Sept 2010, Vol. 43 Issue 3, pp 401-427</ref>
Historie Videnskab Humaniora