Indikatorernes formål er at måle udviklingen vedrørende verdensmål nr. 1, der hedder "Afskaf fattigdom", og herunder delmål 1.2, der hedder "Halver generel fattigdom". Da der ikke eksisterer nogen enkelt definition af fattigdom, og derfor heller ingen objektivt korrekt indikator for fattigdom, har Danmarks Statistik valgt at præsentere tre indikatorer, som beskriver emnet fra tre forskellige vinkler: Dels indkomstniveauet (dvs. lav indkomst), dels forbrugsmulighederne (dvs. relativ fattigdom), og dels personers selvoplevede indtryk (økonomisk sårbarhed).<ref name=dst/> Indikatoren for relativ fattigdom minder meget om den tidligere officielle danske fattigdomsgrænse, men er ikke identisk med den. Den tager udgangspunkt i gruppen af personer med lav indkomst (dvs. den første indikator), der defineres som personer, der har en indkomst på under 50 % af medianindkomsten. Derudover fratrækkes studerende samt personer, der har en formue (eksklusive pensionsopsparing), der er mindre end 50 % af medianindkomsten. Børn, der er flyttet hjemmefra i løbet af det pågældende år, medtages heller ikke.<ref>{{Cite web |url=https://www.dst.dk/da/Statistik/Sdg/01-afskaf-fattigdom/delmaal-02/indikator-1 |title=Relativ fattigdom. 3-siders note fra Danmarks Statistik, Privatøkonomi og Velfærd. Dateret juni 2018, opdateret januar 2019. |access-date= 8. februar 2019 |archive-date= 9. februar 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190209124501/https://www.dst.dk/da/Statistik/Sdg/01-afskaf-fattigdom/delmaal-02/indikator-1 |url-status=ok }}</ref> Den væsentligste forskel til den tidligere officielle fattigdomsgrænse er, at man tæller personer med, der i blot ét år har tilhørt denne gruppe - ikke tre år. Derfor er antallet af relativt fattige danskere baseret på denne indikator noget større end ifølge den tidligere officielle danske fattigdomsgrænse.
Filosofi Samfund