Ordet "ateisme" kommer af det [[oldgræsk]]e ord ''atheos'' ({{lang|grc|[[:wikt:en:ἄθεος|ἄθεος]]}}), "gud" ({{lang|grc|[[:wikt:en:θεός|theos]]}}) og [[præfiks]]et {{lang|grc|[[:wikt:en:ἀ-|a-]]}} som udtrykker [[negation]] eller fravær.
 
Særlig kom ordet i tiden omkring det 5. århundrede f.Kr. til at betegne en mere bevidst, aktiv gudløshed, hvor det fik bibetydninger af "at afskære forbindelsen med guderne" eller "fornægte guderne", i stedet for de tidligere konnotationer af ''asebēs'' ([[:wikt:en:ἀσεβής|ἀσεβής]]), dvs. "ugudelig". Moderne oversættelser af klassiske græske tekster gengiver nogle gange ''atheos'' (άθεος) som "ateistisk". Som et abstrakt navneord fandtes også ''atheotēs'' ({{lang|grc|[[:wikt:en:ἀθεότης|ἀθεότης]]}}), "gudløshed" eller "ateisme". [[Cicero]] translittererede det græske ord άθεος (flertal: {{lang|grc|αθεοι}}) til det [[latin]]ske ''{{lang|la|[[:wikt:en:atheos#Latin|atheos]]}}''. Udtrykket blev hyppigt brugt i debatten mellem [[urkristendommen|urkristne]] og [[græsk religion i Antikken|hellenister]], hvor begge parter gav modparten denne nedsættende betegnelse.<ref name = "drachmann"/>
Filosofi