Funktionskald var svære at gennemføre, da man kun havde <tt>GOTO</tt>-sætninger til rådighed. Det kunne lade sig gøre med lidt datadisciplin, for alle variable, også de lokale i funktionen, kunne i princippet anvendes overalt (''globalt''). I det mindste skulle både parametrene og returværdierne ([[Grænseflade (datalogi)|grænsefladen]] mellem det kaldende sted i programmet og funktionen), anvendes både inden for og uden for funktionens gruppe af sætninger. Endelig skulle der være en variabel, der viste, hvilken etiket programmet skulle returnere til, når funktionen var færdig. Endnu mere komplekst blev det, hvis man skulle lave en såkaldt [[rekursion]], hvor en funktion internt i sine beregninger kalder sig selv. Da hver funktionskald skulle kunne finde tilbage til det kaldende sted i programmet, var man nødt til programmeringsmæssigt at lave en begrænsning for, hvor mange ''rekursive'' kald der kunne være inden i hinanden.
Filosofi Datalogi Kommunikation Matematik