De eksisterende stavkirker er koncentreret om de øvre dale i Østlandet ([[Gudbrandsdalen]], [[Numedal]], [[Hallingdal]], [[Valdres]] og [[Telemark]]) og de indre [[Fjord|fjorde]] i Vestlandet. Undtaget er særlig de to stavkirker som er flyttet til [[Bergen]] og [[Oslo]], og [[Grip stavkirke]] som ligger på en fraflyttet ø i havet.<ref>Ahrens, Claus (1994): Gol stavkyrkje og dei gamle trekyrkjene.</ref> Et kort over de 322 stavkirker som var kendt i 1800 viser at der fandtes flest stavkirker i de tyndest befolkede områder, mens der for det meste var stenkirker i byerne, i bygderne (Østlandet og Trøndelag), langs kysten og i de største kirkesogne i fjordene i Vestlandet. Det var mest stavkirker i fjeldalene og skovbygderne, og i [[fiskevær]] på øerne og mindre fjordarme. For nogle sognekirker i sten var annekset opført som stavkirke.<ref name=Anker/> For eksempel er hovedkirken i [[Aurland]] ([[Vangen kirke]]) i sten, mens det er stavkirke i [[Undredal stavkirke|Undredal]] og det var sandsynligvis stavkirke i [[Flåm kirke|Flåm]].
Middelalderens_kultur Arkitektur