Efter sejren i [[slaget ved Hastings]] drog [[Vilhelm Erobreren]] med sin hær videre gennem England. Han begyndte med at sikre kystbyerne ved Kanalen og fortsatte mod [[Canterbury]] og [[London]]. Overalt modtog han de engelske byers ubetingede underkastelse.
Men ikke alle var tilfredse med normannernes ankomst. Jarlerne Morcar og Edwin og flere andre angelsaksiske stormænd konspirerede og havde til hensigt at fortsætte krigen. De agtede at placere [[Edgar Atheling]], en sønnesøn af [[Edmund Jernside]], på tronen og sende normanneren hjem. Vilhelm lod sig dog ikke kue og hærgede det sydlige England i en sådan grad, at de involverede i komplottet overgav sig og svor ham troskab. Herefter drog han til London, hvor han Juledag [[1066]] blev kronet til konge af England i [[Westminster Abbey]]. Denne kroning blev foretaget på samme måde som alle tidligere kroninger. I kirken var store dele af den engelske verdslige og gejstlige overklasse repræsenteret, og da [[ærkebiskop]] [[Aldred af York]] spurgte englænderne, om de ville have Vilhelm til konge, svarede de alle ja. Denne måde at vise respekt for englændernes traditioner om valgkongedømmet har helt klart været et led i Vilhelms bestræbelser på at sikre de engelske stormænds respekt og loyalitet. Ved at sikre sig befolkningens accept har Vilhelm ligeledes retfærdiggjort krigen, da det nu blev beviseligt for alle, at det var ham, som englænderne ønskede som konge.
Kultur