Mezcal klassificering ifølge NOM-070-SCFI-1994 <ref name=autogeneret1 />. Der er to typer mezcal, opdelt efter procentdele af kulhydrater fra den agave, der bruges til fremstillingen:
* '''Type I Mezcal 100% agave.''' Produkt fra destillering og tilberedning af de ugærede safter og originalt og direkte tilberedt med sukkerstoffer fra modne agavehoveder, der på forhånd er blevet hydrolyseret eller bagt og udsat for alkohol-fermentering ved hjælp af gær (kultur eller ej).
* '''Type II Mezcal.''' Produkt fra destillering og tilberedning af de ugærede safter hvori der til blandingen føjes op til 20% af andre kulhydrater i overensstemmelse med gældende lov.
Mezcal klassificering baseret på lagring: Mezcal lagres i kort tid sammenlignet med andre alkoholiske drikke. Den opbevares i store trætønder i perioder, der spænder fra 2 måneder til 7 år. I dette tidsrum får mezcal en gylden farve, og dens smag præges af den type træ, tønderne er lavet af. Jo længere den lagres, jo mørkere er den farve, den får, og forskellen i smag.
* Hvid - farveløs Mezcal, opbevaret i mindre end to måneder med kontrol for lagring.
* Reposado – lagret fra to måneder til et år.
* Añejo – lagret i mindst et år i tønder på ikke over 200 liter.
Traditionelt lagres mezcal i glas for at bevare alle dens organoleptiske egenskaber.
Kultur