Tallet på hans egentlige, eller versificerede 3 akts ''Comedias'' har man i ældre tid angivet som mellem 1500 og 1800; men dette må nu betragtes som aldeles utroværdigt. Nutildags har man derimod 500, måske endda nogle flere, hvilke kan antages virkelig at være af Lope de Vega (thi der udkom mange andre forfatteres arbejder under hans populære navn). Desuden har man titlerne på nogle stykker, som hidtil ikke er fundne; skulle disse fremkomme, kan man dog vist rolig sige, at et højere tal end 700 eller lidt derover vil man ikke nå til. At fremhæve enkelte iblandt denne masse er højest vanskeligt. Nogle af de bedste træffes iblandt de skuespil, der behandler sagn og optrin af Spaniens ældre historie, for eksempel ''El rey Wamba'', ''El remedio en la desdicha'', ''Los comendadores de Córdoba'', ''Las famosas Asturianas'', ''El mejor alcalde el Rey'', ''La estrella de Sevilla'', ''Paribañez y el comendador de Ocaña'', ''Fuente Ovejuna'' og ''Las paces de los royes''. Et storartet og gribende drama, efter motiv af en italiensk [[novelle]] (ligeledes benyttet af [[Byron]] i ''Parisina''), er ''El castigo sin venganza''. Men også blandt [[lystspil]]lene — og omtrent det samme som de såkaldte ''Comedias de capa y espada'' — er der mange at nævne: ''El acero de Madrid'' (motivet som det i [[Holberg]]s ''Kilderejsen''), ''El mayor imposible'', ''Si no vieran las mujeres'', ''El villano en su rincón'' ([[Friedrich Halm]]s ''König und Bauer''), ''De cuando acá nos vino'', ''El perro del hortelano'', ''La esclava de su galán'', ''La Noche de San Juan'', ''Amor sin sober â quien'' osv. Under indtrykket af al denne overflod har en engelsk beundrer af Lope de Vega, [[James Fitzmaurice-Kelly]], udtalt, at den, der kan nok spansk til at læse ham, vil aldrig behøve at tilbringe en kedsommelig stund i hele sit liv. For resten er det især [[Grillparzer]], der har bragt Lope de Vega (''Du reicher Geist mit unbekannten Schätzen, Dir selber mehr als andern unbekannt'') til ære og værdighed på ny efter lang tids tilsidesættelse; i perioden nærmest efter Lope de Vegas levetid frådsede inden- og udenlandske dramatikere i hans fantasisprudlende værker, og især franskmændene ([[Alexandre Hardy|Hardy]], [[Jean de Rotrou|Rotrou]]) hentede da emner og indfald derfra som fra et [[Tidsskrift|magasin]]. En egen afdeling af Lope de Vegas dramatiske frembringelser er hans ''autos''. Han skal have skrevet 400 sådanne, men nu eksisterer i alt fald kun omtrent 40. I denne digtart når han ikke så højt som Calderón, der endelig uddannede den, men hans geni fornægter sig dog ikke i flere af hans katolsk-religiøse festspil, navnlig i ''La siega''. Desuden er at anføre, at Lope de Vega har digtet talrige mindre teaterstykker (''[[loas]]'' og ''[[entremeses]]'').
Historie