# [[Kalmarunionen]] var en personalunion mellem Danmark, Norge og Sverige, hvor hvert land bevarede sit rigsråd.
# [[Danmark-Norge]]: Kongerigerne [[Danmark]] og [[Norge]] forblev efter Kalmarunionens opløsning i personalunion indtil [[1536]], som blev afløst af en [[realunion]] med det norske [[rigsråd]]s afskaffelse.<ref>[http://denstoredanske.dk/index.php?sideId=132877 --Esben Albrectsen: Norge - historie i Den Store Danske, Gyldendal.] Hentet 31. juli 2018</ref>
# Kongeriget Danmark var i personalunion med [[hertugdømme]]rne [[Hertugdømmet Slesvig|Slesvig]] og [[Hertugdømmet Holsten|Holsten]] fra [[1460]]-[[1864]], desuden med [[Kreis Herzogtum Lauenburg|Lauenburg]] 1814-1864. Ved nederlaget i [[2. slesvigske krig]] kom omkring 200.000 dansksindede i Slesvig under tysk herredømme.<ref>{{Cite web |url=http://pub.uvm.dk/2008/demokratikanon/kap21.html |title=Undervisningsministeriet 2008 |access-date=14. august 2018 |archive-date= 4. marts 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160304053044/http://pub.uvm.dk/2008/demokratikanon/kap21.html |url-status=dead }}</ref>
# [[Danmark]] og [[Islands historie|Island]] var i personalunion fra [[1. december]] [[1918]] til [[17. juni]] [[1944]]. I 1918 vedtog den danske [[Rigsdagen|Rigsdag]] en lov, [[Dansk-Islandsk Forbundslov af 1918|Forbundsloven]], som anerkendte Island som en selvstændig, suveræn stat med fælles udenrigspolitik i personalunion med Danmark.<ref>[http://danmarkshistorien.dk/leksikon-og-kilder/vis/materiale/island/ ''Århus Universitet:''Danmarkshistorien.dk, opslag Island''], hentet den 2. august 2018</ref>
Jura Filosofi Folkeret