Ewald blev [[1747]] tituleret professor i [[teologi]] og i det følgende år medlem af [[Missionskollegiet]] og Vajsenhusets direktion. Han var kun én gang gift, nemlig med Maria Wulf (født [[23. april]] [[1715]]), hvem han ægtede i august [[1730]], datter af en bygningsentreprenør Matthias Wulf, hvis enke Marie havde været stærkt indviklet i sagen om de gudelige forsamlinger. Hans helbred var allerede dengang svagt og nedbrødes yderligere ved overanstrengelse; om sommeren måtte han opholde sig på landet. Senere formåede han næsten slet ikke
at klare sit embede, i hele år talte han kun få gange. Han døde 1754; hans enke ægtede 4 år efter hørkræmmer og overformynder Peder Hulegaard, men blev atter enke [[1769]] og døde [[27. april]] [[1791]]. Af deres 3 sønner var digteren [[Johannes Ewald]] den mellemste.
Litteratur Historie