Efter at støtten til kongen begyndte at vakle i foråret [[1523]], flygtede Urne – under foregivende af, at han ikke følte sig sikker for Sigbrit Willoms efterstræbelser – først til sit slot [[Dragsholm Slot|Dragsholm]] og siden til [[Jylland]]. Her fra skrev han [[28. marts]] til kongen og advarede ham mod sammensværgelse, samtidigt med at han tilbød ham sin tro tjeneste, hvis han vise sig gunstig mod Roskilde Domkirke samt biskoppens gods og ejendom, slægt og venner. Få dage derefter hjalp han dog hertug [[Frederik 1.|Frederik]] ved hans ankomst til Århus. Og den [[10. april]] sendte han fra [[Horsens]] til Christian 2. et langt brev, hvori han, efter at have foreholdt ham hele hans synderegister, endte med at opsige sit troskab. Brevet er dog vistnok ikke kommet kongen i hænde, da denne allerede [[13. april]] forlod landet. Muligvis skyldes tonen i brevet også, at Urne på det tidspunkt havde erfaret, at 2 af hans sjællandske herregårde efter hans bortrejse var blevet hærget og plyndret af en af kongens mænd, [[Niels Pedersen Halveg]].
Personbillede_savnes Historie