Under grevens fejde i [[1534]] tilsluttede den fynske [[adel]] sig i juli til den jyske [[lavadel]]s beslutning på mødet i [[Ry]] om at vælge hertug Christian som ny konge i Danmark. Adelen havde imidlertid gjort regning uden vært, og bønder og borgere over hele Fyn gjorde oprør og plyndrede adelens gårde og bispegården i Odense.{{sfn|Thrane, Nyberg mfl.|1982|pp=427}}
Odense blev midtpunkt i de følgende års kampe, og blev plyndret tre gange i løbet af grevens fejde. 
Kong [[Christian 3.]]'s tropper plyndrede i juli 1534 byen da de slog oprøret ned, men allerede i august blev Odense generobret af grev [[Grev Christoffer af Oldenburg|Christoffer af Oldenburg]]. Da Christian 3. i marts 1535 gik i land på [[Helnæs]] sluttede Odense og en række andre fynske byer sig til hans sag – hvilket endte med at Odense blev plyndret endnu en gang af grevelige tropper som straf for overgangen til Christian 3.{{sfn|Thrane, Nyberg mfl.|1982|pp=428}}. Den 11. juni [[1535]] blev grev Christoffers tropper og bondehæren slået på Fyn af [[Johan Rantzau]]s og Christian 3.'s hær ved slaget på [[Øksnebjerg (Assens)|Øksnebjerg]], og Odense faldt endegyldigt i kongens hænder. Under krigen blev Næsbyhoved Slot ødelagt og aldrig senere genopbygget. [[Fil:Næsbyhoved Slot.jpg|thumb|Næsbyhoved Slot inden afbrændingen under grevens fejde]]
Historie