Efter et slags hegelsk skema kunne Strauss' løsning med den mytiske tydning forstås som ''[[syntese]]n'', hvor [[Supranaturalisme|supranaturalisternes]] overnaturlige forklaringer kunne gøre det ud for ''[[tese]]n'', mens den [[Rationalisme|rationalistiske]] der havde gjort alt naturligt, så var ''[[antitese]]n''. En konstruktion der ikke behøvede en undersøgelse af [[Kildekritik|kildernes værdi]]; Strauss er da heller ikke interesseret i at tegne et billede af Jesu [[personlighed]] således som man var både før og efter – den såkaldte [[Jesu-liv-forskning]].
Thi hvis en tekst efter sit væsen er ''mytisk'', idet den beretter om guddommelige hændelser, er det håbløst at ville bruge den som historisk [[kilde]]. En mytisk overlevering kan ikke omformes til en historisk ved udskillelse af en historisk kerne.
Det vi ''tror'', kan vi ikke finde i historien.
(''Grane 1982 s. 152ff'')
Filosofi Religion