Mirabeau trådte i forbindelse med [[Quesnay]] og blev dennes trofaste tilhænger og en utrættelig agitator for hans lære; blandt [[fysiokrater]]ne indtager han derfor en af de mere fremskudte pladser. Hans næste bog, om skattereformspørgsmålet, ''Théorie de l’Impôt'' fra 1760, er ganske indblæst af det nye systems ånd; dristig brændemærker Mirabeau her den herskende praksis med skatternes bortforpagtning og foreslår i stedet en eneste direkte skat på jordejendommenes nettoafkastning — fysiokraternes yndlingsutopi.<ref name="Salm 104"/> En populær udredning af de nye økonomiske teorier gav Mirabeau i ''Philosophie rurale ou Économie générale et politique de l’agriculture'' fra 1763, hvori Quesnay’s medarbejderskab hyppig er mærkbart.<ref name="Salm 104"/> Et interessant bidrag til et af samtidens mest brændende spørgsmål er hans ''Lettres sur le commerce des grains'' fra 1768, der tog til orde for kornhandelens frigivelse.<ref name="Salm 104"/>
Filosofi Litteratur Historie