For at få større klarhed over kulturen, der allerede på det tidspunkt bliver omtalt som Gudenåkulturen, og dens udbredelse og kronologi, foretager [[Therkel Mathiassen]] i [[1935]] sammen med en del kolleger og [[amatørarkæolog]]er en storstilet rekognoscering langs Gudenåen samt andre jyske åløb, blandt andet [[Skjern Å]], [[Storåen]] og [[Karup Å]] <ref>Mathiassen, T.H.,1938, s. 4 ff.</ref>. Der bliver under rekognosceringen foretaget enkelte småudgravninger samt én enkelt større udgravning, nemlig af Klosterlundbopladsen ved Karup å’s udspringsområde. Udgravningen skyldes, at Th. Mathiassen i starten tror, at han har fat i en komplet uforstyrret Gudenåboplads, hvorfor en grundigere udgravning bliver iværksat. Det viser sig dog hurtigt, at der må være tale om en ældre kulturfase, da flintteknikken er dårligere, end hvad man har set på de andre Gudenåbopladser. Han når frem til, at inventaret har størst lighed med det, der kendes fra [[Maglemose (Mullerup Mose)|Mullerupbopladsen]], men stadigvæk er ældre end dette, hvilket også bekræftes af pollenanalyser <ref>Mathiassen, T.H., 1938 s. 132 ff.</ref>.
Ud fra de enkelte småudgravninger samt helhedsindtrykket af de fundne oldsager, når Th. Mathiassen frem til, at de forskellige kulturer: Maglemose, Gudenå, Sværdborg og Ertebølle ikke afløser hinanden, men er tegn på en regional forskel, hvor man på Sjælland har Maglemose afløst af Sværdborg, og siden hen Ertebøllekulturen, mens Jylland har Gudenåkulturen inde i landet og derefter en gradvis fremvoksende Ertebøllekultur langs kysterne. Begge kulturforløb har dog deres rod i en fælles Klosterlundkultur <ref>Mathiassen, T.H., 1938, s. 176 f.</ref> <ref>Petersen, 1973, Fig. 2, s. 123</ref>.
Historie