Overalt i Vesteuropa udløste dobbeltbeslutningen protester, især i de vesteuropæiske lande hvor de nye raketter skulle opstilles: [[Nederlandene]], [[Belgien]], [[Storbritannien]] og [[Vesttyskland]], men også i Danmark, hvor regeringen havde afvist at lade dem opstille, var der store folkelige protester. Mange udtrykte undren over, at man i NATO efter så lang tids afspænding anså det for nødvendigt at opruste og dermed optrappe den kolde krig igen. Fredsbevægelser og masseorganisationer samlede støtte fra befolkningen i stort omfang. Forskellige fredsbevægelser rettede nu især skytset mod USA, som af mange blev anset for aggressoren i den kolde krig, og der herskede i mange kredse en udbredt mistillid til amerikanske ledere, som man anså for i en eventuel konflikt at ville sætte Europa på spil for amerikanske interesser. Situationen kunne karakteriseres ved den polemiske bemærkning "Ronald Reagan vil kæmpe til sidste europæer", som blev skabt i denne periode.
Politik