Trods alle fremragende egenskaber var Bluhme dog ikke i stand til i længden at beholde ledelsen i ministeriet. Den skarpt reaktionære retning, som især repræsenteredes af ministeren for [[Hertugdømmet Slesvig|Slesvig]], grev [[Carl Moltke]], der var Bluhme langt overlegen i karakterstyrke, fik mere og mere overhånd navnlig i spørgsmålet om, hvorvidt [[Fællesforfatningen]] skulle oktroieres eller gives i alt fald til en vis grad med [[Rigsdagen]]s medvirkning. Bluhme, der, navnlig for at bevare forbindelsen med Bondevennerne, ikke var utilbøjelig til at gøre den liberale retning indrømmelser, og som selv til en vis grad var bundet ved tidligere udtalelser i Rigsdagen, ønskede ikke at føre an i den krig på kniven med Rigsdagens overvejende flertal, som forestod, og overlod april [[1853]] konseilspræsidiet til [[A.S. Ørsted]].
Titler Politik Samfund Ledelse Organisationer Uddannelsesinstitutioner Ledere