I 1828 udsendte regeringen kaptajnløjtnant i marinen W. A. Graah for i [[konebåd]] at besejle og udforske Grønlands østkyst til 69° n. br. Den instruks, Graah fik, lød på:
:"... så tidligt som muligt i 1829 bryder De op for at begive Dem på den befalede undersøgelsesrejse til 69°, hvor De vender om, og vi pålægger Dem ej at vende om, førend målet er nået, forhindringerne være hvilke som helst."
[[Fil:Holm og Bagge - Illustration fra Undersøgelses-Reise til Østkysten af Grønland - 1832.png|thumb|Stik af Konebåd efter tegning af W.A. Graah på hans Undersøgelsesrejse til Grønland i Aarene 1828 - 31]]
Rejsen var fuld af besværligheder: tætpakket storis ved [[Dannebrogsøen]], ca. 65° br., forhindrede ekspeditionens videre fremtrængen, og Graah måtte derfor overvintre i Skjoldungen døjende kulde, sygdom og sult. Under hensyn til sin pligtfølelse og i besiddelse af en stærk vilje forsøgte han videre fremtrængen næste forår, men også det mislykkedes. Han tilbragte 3 vintre ved [[Nanortalik]], [[Nukarbik]] og [[Julianehåb]]. Hungersnøden truede ekspeditionen, indtil den omsider kom til en ø, hvor der fandtes rigeligt med [[blåbær]] og [[krækkebær]], hvilke Graah selv udtalte blev deres frelse. Syg og afkræftet kom Graah i efteråret i 1830 til [[Narsarmijit|Frederiksdal]]. Graah havde under ekspeditionen kortlagt en strækning på 550 km hidtil ukendt kyst fra [[Kap Farvel]] til 65 1/2° n. br.. Han havde tillige haft den opgave at søge efter spor af [[Østerbygden]], som man endnu troede skulle findes her, men faldt naturligvis intet (den lå på den sydligste vestkyst). Han skrev også en rejsebeskrivelse, "''Undersøgelser til Østkysten af Grønland 1828—31''". På rejsen deltog [[geolog]]en [[Peter Christian Pingel]] og [[botaniker]]en [[Jens Vahl]].
Litteratur Historie Videnskab