== Betydning for Island ==
Selvom Finsen i alle sine forskellige stillinger viste sig som en både afholdt og dygtig embedsmand, fik han dog navnlig betydning ved den af ham på Island udfoldede virksomhed, hvor han foruden at lede administrationen tillige fra [[1867]] som kgl. kommissarius ved det [[1843]] som rådgivende forsamling oprettede, hvert andet år tilbagevendende [[Altinget|Alting]] måtte føre forhandlingerne på regeringens vegne. Hovedopgave var løsningen af den indviklede islandske forfatningssag, som han med sin blandede dansk-islandske afstamning kunne se fra begge sider. Finsen var en væsentlig årsag til, at den danske regeringen 1867 besluttede sig til at forelægge altinget et særdeles imødekommende udkast til en forfatningslov for Island med tilhørende tilbud om ordningen af det finansielle mellemværende. Under tingets forhandlinger viste han – om end hindringerne foreløbig ikke lod sig overvinde – stor alvor og iver for at nå det bedst mulige resultat, hvilket skaffede ham forsamlingens oprigtige velvilje og befæstede den sympati, hvormed han allerede ved sin ankomst var bleven modtaget. Den goodwill Finsen opnåede i disse år beholdt han i de følgende år, selvom oppositionens bitterhed tiltog som følge af de frugtesløse altingssamlinger og nåede sit højdepunkt, da regeringen, efter at dens forskellige forslag til forfatningsspørgsmålets ordning 1867 og [[1869]] var blevet afvist, fik en lov om Islands forfatningsmæssige stillig vedtaget i [[Rigsdagen]] ([[2. januar]] [[1871]]), i følge hvilken Islands særlige anliggender fastsloges, og dets årlige tilskud fra [[statskassen]] fastsattes, hvilket medførte, at mens Rigsdagens lovgivningsvirksomhed for Islands vedkommende ophørte – bortset fra rigets fælles anliggender, kunne administrationen indtil videre optræde med stor magtfuldkommenhed med hensyn til islandsk lovgivning og finansvæsen. Hvor stor magt over forhold og personer Finsen havde bevaret, viste sig i den under meget ugunstige varsler begyndte altingssamling 1873, da det lykkedes at bevæge forsamlingen til – med principiel, men faktisk kun formel fastholdelse af oppositionens fordringer – at anmode kongen om til ihukommelse af landets [[1874]] forestående tusindårsfest at give Island en forfatning så nær som muligt i overensstemmelse med Altingets ønsker. I henhold hertil udkom forfatningsloven for Islands særlige anliggender af [[5. januar]] 1874, der hviler på lignende demokratisk grundlag som [[Grundloven|den danske grundlov]] og omtrent indrømmer, hvad regeringen siden 1867 havde tilbudt.
Politik Historie Ledere