I et af de sjældne tilfælde, hvor [[middelalderen]]s infanteri stod fast over for koncentreret kavaleriangreb, holdt de disciplinerede frankiske soldater stand mod de arabiske angreb på trods af, at det arabiske kavaleri flere gange brød igennem til det indre af den frankiske firkant. En arabisk kronikør fortæller: "De muslimske ryttere angreb frygtløst og ofte fremover mod bataljonen af frankere, som modstod med mandsmod, og mange faldt døde om på begge sider."<ref>{{Cite web |url=http://www.fordham.edu/halsall/source/arab-poitiers732.html |title=Uidentificeret arabisk kronikør: Slaget ved Poitiers, 743. Efter citat af Creasy |access-date= 6. december 2006 |archive-date= 7. december 2006 |archive-url=https://web.archive.org/web/20061207132436/http://www.fordham.edu/HALSALL/source/arab-poitiers732.html |url-status=dead }}</ref> Men til trods for arabernes voldsomme angreb brød frankerne linjer ikke sammen. De mange år med daglig træning finansieret af kirkemidler havde givet Karl Martell akkurat det, han ønskede, og hans krigsvante veteraner havde klaret det, alle på den tid troede var umuligt: at modstå et voldsomt, arabisk kavaleriangreb.
Historie