{{quote|I konferencen deltog kongen af Frankrig, sir John Chandos og mange andre prominente herrer. For at udskyde sagen og stoppe et slag samlede kongen (af Frankrig) alle baronerne på begge sider. Kongen talte ikke. Der kom [[Jarl af Tankerville|greven af Tancarville]], ærkebiskoppen af Sens (Guillaume de Melun) var der, ham fra [[Jean 2. de Talaru|Talaru]] i al hemmelighed, Charny, Bouciquaut og Clermont; de deltog for at rådgive den franske konge. På den anden side kom gerne [[Thomas de Beauchamp, 11. jarl af Warwick|Jarlen af Warwick]], den gråhårede [[Robert d'Ufford, 1. jarl af Suffolk|jarl af Suffolk]], og [[Bartholomew de Burghersh, 2. Baron Burghersh|Bartholomew de Burghersh]], størstedelen af prinsens gehejmeråd og [[James Audley|Audeley]] og [[John Chandos|Chandos]], der havde et godt ry. Der holdt de deres parlament, og hver mand talte sin sag. Men deres råd kan jeg ikke referere, dog ved jeg med stor sandhed, når jeg hører min beretning, at de ikke kunne enes, hvorfor hver og en forlod mødet. Så kom de profetiske ord fra [[Geoffroi de Charny]]: 'Mine herrer,' sagde han, 'siden det er sådan, at denne fredsaftale ikke længere behager jer, giver jeg jer tilbuddet om at kæmpe, et hundrede mod et hundrede, hvor hver vælger fra sin egen side; og vid dette, hvem de hundrede det måtte blive, vid dette, skal alle andre forlade slagmarken og lade striden være. Jeg tror, at det vil være bedst at gøre sådan, og at Gud vil se mildt på os, hvis slaget bliver undgået, hvor så mange tapre mænd vil falde.<ref>Mildred K. Pope; Eleanor C. Lodge, ''Life of the Black Prince by the Herald of Sir John Chandos'' (Oxford, UK Clarendon Press 1910), p. 857</ref>}}
Historie