=== Skikkelse i Københavns musikliv ===
Også uden for teatret var han meget virksom og spillede en fremtrædende rolle i datidens musikliv. Allerede i 1780 gaves under hans anførsel den første klubkoncert i "Kongens Klub", og Schall indlagde sig ved denne lejlighed Fortjenesten af at indføre [[Haydn]]s værker i den københavnske musikverden. Ellers var [[Mozart]] den komponist, han beundrede over alle, og hvis værker tidlig og silde hørtes i hans eget kjem.<ref name="DBL 53"/> Foruden i "Kongens Klub", hvor han fra 1780 var "[[koncertmester]]", blev han i 1785 engageret til at overtage samme stilling i "[[Enighedsselskabet]]".<ref name="DBL 54">[https://runeberg.org/dbl/15/0056.html Bricka, s. 54]</ref>
[[Fil:Claus_Schall.png|thumb|Claus Schall 1824]]
Han var medlem af "Det musikalske Akademi" og dirigerede en række år dettes koncerter; da en indre strid i det 1813 foranledigede ham til at træde ud, tabte disse koncerter deres betydning.<ref name="DBL 54"/> Også af det i 1808 stiftede "[[Selskabet til Musikkens Udbredelse]]" var han medlem.<ref name="DBL 54"/> I årene 1809-1813 dirigerede han de såkaldte "Amatørkoncerter", private dilettantkoncerter, som holdtes hver 14. dag. Endelig var han en ivrig kvartetspiller og gjorde fortrinlig fyldest som sådan; hans mesterlige foredrag af Mozarts og Haydns kvartetter omtales af samtidige.<ref name="DBL 54"/> Hans stilling i de mange musikalske selskaber foranledigede, at man ofte søgte til ham ved festlige lejligheder. Der haves derfor adskillige [[kantate]]r fra hans hånd, således kantaten i anledning af indtoget 1790, kantaterne "Fredens og Bellonæ Trætte" (1790), "P. F. Suhms Minde" (1798) og "Aaret" (1825) samt kantaten i anledning af prins [[Frederik Carl Christian]]s og prinsesse [[Vilhelmine Marie]]s formæling (1828).<ref name="DBL 54"/> For sit instrument, violinen, komponerede han meget, koncerter for 1 eller 2 violiner, dog også for andre instrumenter som [[bratsch]], [[fløjte]], [[valdhorn]] m.m., og han uddannede dygtige elever, som gjorde deres lærer ære: søstersønnen [[P. Funck]], [[Fr. Frøhlich]] og [[Paulli]].<ref name="DBL 54"/>
Historie