Bluhme blev født i [[Tønder]], hvor faderen, ''Christopher Bluhme'', var [[rektor]]; moderen hed Cathrine Thomsen. Han blev undervist af faderen, til han [[1700]] tog til [[Universitetet i Rostock]]. Efter at have opholdt sig her i to år rejste han til [[København]] for at øve sig i [[det danske sprog]], "som i Amtet Tønder til gejstlige Betjeninger er højst fornødent". [[Professor]] [[Johannes Fecht|Fecht]] i [[Rostock]] havde anbefalet ham til den lærde [[Johannes Brunsmand]], præst ved [[Vartov]] og [[forfatter]] af ''Kjøge Huskors''. Denne tog sig også af ham og flyede ham bland andet [[Spener]]s og [[Francke]]s skrifter. I København tog han [[attestats]] og [[prædiken|prædikede]] første gang på dansk. Efter et ophold i Tønder drog han [[1704]] til [[Kiel]], hvorfra faderen det næste forår måtte hente ham syg hjem. Han lå i 17 [[uge]]r mellem liv og død; i denne korsets skole lærte Gud ham mere til hans sjæls salighed, end han havde lært på universitetet, det var hans fulde og faste overbevisning.
Historie