Som krongods skiftede Reersø fra at ligge under Kalundborg Slot til at ligge under [[Sæbygård (Sæby Sogn)|Sæbygård]], måske samtidig med, at [[Frederik 2.]] lagde [[Løve (by)|Løve]] under Sæbygård og flyttede [[ting (folkeforsamling)|tingstedet]] fra byporten i Kalundborg til Løve. Det var hårde tider. 27. maj [[1623]] gav Sæbygårds [[lensmand]] Ernst Normann denne erklæring: "''At fyrre bønder i [[Helsinge Sogn]] kun formår at udrede 4 Mark for hver 3 tønder [[landgilde]].''" Oprindeligt var Reersø skovklædt, og svenskerne har fået skylden for at have brændt skoven af i [[1659]]. I virkeligheden havde lokalbefolkningen i [[1655]] nærved omhugget sin egen skov. I forbindelse med en smule [[agerbrug]] var det nok til, at præsten i [[Helsinge]] mente, at reersøerne måtte kunne betale præstetiende som andre bønder. Det klarede de sig dog ud af, og i 1660 skrev han en embedserklæring om, at reersøerne skulle slippe for præstetiende. <ref>[http://nordvestsjaelland.dk/artikler/1908/1908%20048-075%20Gravlund,%20Thorkild%20%20-%20Rids%20af%20Reersoes%20Historie.pdf Gravlund, s. 59-60]</ref>
Vand Naturbeskyttelse