==== Kor- og solosang ====
På kunstsangens område har mandskor og den kvindelige solosang været de mest yndede former. Mandskoret regner sine aner fra universitetet under Åbo-tiden, hvor den første studenterkvartet stiftedes 1819, og den har siden haft sine ivrigste dyrkere i den akademiske ungdom. Europæisk ry vandt koret "M. M." ("Muntra Musikanter") under sin udmærkede leder G. Sohlström (f. 1849) ved koncertturneer i Europas storstæder 1878—89. I de følgende årtier blev det blandede kor foretrukket, en naturlig følge af kunstsangens indtrængen i de bredere lag ved arbejderforeningers, ungdomsforeningers og folkehøjskolers fælles anstrengelser. Om noget steds har i Finland sangen vist sig som et folkeopdragende middel og da måske netop deri flerstemmige; den enstemmige sang tilfredsstiller ikke finnernes musikalske trang, som meget mere vil en rent musikalsk nydelse af melodi og harmoni end overvejelse af ordenes indhold. Et virksomt middel til musikkens fremme var de årligt eller hvert andet år tilbagevendende musikfester, som arrangeres af "Folkeoplysningsselskabet" og "Den svenske Folkeskoles Venner# i forskellige egne af landet, og hvor man kunne høre folkelige kor på indtil 1.100 deltagere fortræffeligt udføre værker af [[Gluck]], [[Weber]], [[Mendelssohn]], [[Schumann]] eller [[Haydn]], mens ligeledes folkelige hornorkestre kappes om den bedste udførelse af forud udskrevne og i vinterens løb indøvede konkurrencenumre.
[[Fil:Almafohström.jpg|thumb|Alma Fohström-von Rode.]]
På solosangens område vandtes det første laurbær ude på Europas fornemste scener af [[Johanna v. Schoultz]] (1813—1863); berømte sangerinder i deres hjemland er [[Emilie Mechelin]] (1838-1917) og hendes elever [[Ida Basilier-Magelsen]] (1846-1928), [[Emmy Strömer-Achté]] (1850-1924) og [[Emma Engdahl]] (1852-1930); europæisk ry tilfaldt kun to af samme slægtleds sangerinder: [[Alma Fohström von Rode]] (1856-1936), en glimrende koloratursopran, og [[Hortense Synnerberg]] (f. 1856), en ualmindelig dyb og klangfuld alt. En i sin tid meget yndet "Lieder"-sangerinde er [[Maria Collan]] (1845-1919), Pacius’ datter og Karl Collan’s enke, som med uforlignelig ynde gengav sin faders og sin mands sange. Derpå fulgte [[Ida Ekman]], f. Morduch (1875-1942), [[Adée Leander-Flodin]] (1873-1935), [[Maikki Järnefelt]], f. Pakarinen (1871-1929) samt [[Aino Achté]] (1876-1944), hvilken sidste i en årrække stod som primadonna ved den store opera i Paris. Af de yngste i denne generation må nævnes: [[Pia Ravenna]] (Tilgman), en koloraturvirtuos, [[Ingeborg Liljeblad]] og [[Annikki Uimonen]].
Musik