=== Det slesvigske spørgsmål ===
[[1842]] var dog det år, hvor With blev mest kendt ved sin optræden i den slesvigske sag. Nogle dage efter, at [[Peter Hiort Lorenzen]] havde talt dansk i den slesvigske stændersal og hævdet sin ret dertil, skrev han derom til With, og denne bebudede straks ([[21. november]]) et andragende til [[Christian 8.|kongen]] om at værge den danske nationalitet i Slesvig. [[25. november]] indbragte han sit adresseforslag, hvori der bittert klagedes over de slesvigske stænders gentagne udæskninger mod Danmark, og [[2. december]] forsvarede han det med stor varme og dygtighed, støttet af alle hovedmændene for det nationale parti. Han fremkaldte således det stærke sammenstød med Ørsted som kongelig kommissarius, der til sidst gik så vidt, at denne forbød forhandlingernes optagelse i den trykte tidende. Men derved vaktes et hidtil ukendt røre i folket, og With var nærmest den, der ledede bevægelsen i [[Nørrejylland]], hvorhos kløften mellem regeringen og det frisindede parti uddybedes. With stod selvfølgelig to år senere ved siden af [[J.E. Larsen]], da denne genoptog spørgsmålet om at hævde den danske nationalitet i Slesvig, og tog ligeledes del i forhandlingerne om stænderinstitutionens udvikling til en virkelig fri forfatning og kravet på ''"en kraftig, folkelig og fædrelandsksindet Administration"''. Hans optræden vakte så stor opmærksomhed, at kong Christian VIII [[1845]] under sit ophold på [[Boller]] kaldte With til sig og ligefrem truede ham med tab af embede, såfremt han fortsatte sine angreb mod regeringen. With forsvarede sig dog med stor djærvhed, fastholdt sin opfattelse og bebudede det kommende oprør, ja havde endog den tilfredsstillelse, at han og kongen - som han siden udtrykte sig - ''"skiltes som nogenlunde gode Venner"''.
Litteratur Titler Samfund Ledelse Ledere