Året efter trådte han ind i [[danske Kancelli]] som volontær og knyttedes nøje til statsminister [[Poul Christian von Stemann]], hvis personlighed og synsmåder i høj grad påvirkede ham. I kancelliet, hvor han [[1848]] blev kancellist, afbrødes hans bane [[1849]], i det kammerherre [[Frederik Ferdinand Tillisch]] ved sin udnævnelse til medlem af den slesvigske bestyrelseskommission bestemt forlangte at få Regenburg med til [[Flensborg]] som sin privatsekretær. Under de bevægede forhold [[1849]]-[[1850|50]] havde Regenburg rig lejlighed til at sætte sig ind i sit hjemlands tilstande, og [[1. september]] 1850, kort efter [[Slaget ved Isted]], stilledes han midlertidig i spidsen for forvaltningen af Hertugdømmets Kirke- og Skolevæsen, uagtet den offentlige mening, særlig i Flensborg, var yderst virksom for at sikre professor [[Christian Flor]] denne stilling.
Titler Samfund Historie Videnskab Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter