Florian Larsen var søn af bud i [[Danske Kancelli]] Jens Larsen (1803-1847) og Anne Cathrine Piil (1810-1887), blev student [[1855]] fra [[Borgerdydskolen i København]] og [[cand.jur.]] [[1862]]. To år efter fik han ansættelse som assistent i [[Indenrigsministeriet]], hvor han [[1874]] blev konstitueret [[fuldmægtig]] og fast ansat året efter, [[1879]] konstitueret kontorchef, og fast ansat [[1880]]. [[1884]] blev han [[assessor]] (dommer) i [[Overretten]], [[1894]] i [[Højesteret]], tog sin afsked [[1910]] og blev ekstraordinær assessor i Højesteret. Larsen var i sin ungdom [[amanuensis]] hos [[Sjællands Stift|Sjællands biskop]] og erhvervede bl.a. derigennem solidt kendskab til praktisk [[kirkeret]], hvilket udmøntede sig [[1901]]-[[1912|12]] i tre bind ''Den danske Kirkeret'', en især for præster bestemt håndbog, som dog ret tidligt blev forældet af senere udviklinger.
Litteratur