== Ungdom ==
Moltke var født 10. november 1710 på godset Riesenow i Mecklenburg og var tysk af fødsel. Hans fader, [[oberstløjtnant]] Joachim von Moltke (død 1730), gift med Magdalene Sophie f. von Cothmann, havde dog været dansk officer, en af hans farbrødre var [[staldmester]] hos [[Frederik 4.]]s broder [[Prins Carl]], en anden var [[amtmand]] på [[Møn]]. Denne sidste, [[Casper Gottlob Moltke|Caspar Gottlob Moltke]], fik ham i året [[1722]] ansat som [[page]] hos den daværende kronprins [[Christian 6.|Christian]], og da han i året [[1730]] blev udnævnt til kammerpage hos den 7-årige prins Frederik (den senere Frederik 5.), grundedes det nøje forhold imellem ham og denne, der trofast varede indtil den sidstnævntes død.<ref name="Holm 380">[https://runeberg.org/dbl/11/0382.html Holm, s. 380]</ref> Sådan som Moltkes løbebane blev, var det umuligt for ham at opnå nogen rig åndelig uddannelse ved studier eller rejser; derimod var han tidlig religiøst vakt og synes i nogen tid at have stået i berøring med [[Herrnhuter]]ne; religiøse stemninger træde da også stærkt frem i hans efterladte optegnelser.<ref name="Holm 380"/> Skønt prinsen holdt overordentlig meget af ham, følte Moltke sig dog trykket, mens han som [[kammerjunker (titel)|kammerjunker]] (fra [[1735]]) virkede ved hans hof. Han havde nemlig, fattig som han var, 1735 ægtet en datter af oberstløjtnant Godske Hans Brüggemann til [[Ulriksholm]] og [[Østergård (Munkebo Sogn)|Østergård]], '''Christiana Frederikke Brüggemann''' (1712-1760), som han havde været forlovet med i 7 år, og hun fødte ham det ene barn efter det andet<ref name="Holm 380"/>, 13 i alt (hendes far var meget velhavende, ejede 2 godser). Han attråede derfor blot at få en nogenlunde god stilling som amtmand på Møn, og han fik også tilsagn om at blive det; men da overraskede Christian 6. ham ved ([[1743]]) at gøre ham til [[hofmarskal]] hos prinsen, det følgende år stillede han ham som overkæmmerér i spidsen for sønnens hofstat, og snart efter gjorde han ham til [[hvid ridder]] ([[1745]]). Et betydningsfuldt vidnesbyrd om, hvilken tillid han havde til Moltke, gav han, da han frygtede for, at sønnen var ved at skeje ud i sædelig henseende, og da han så i fortrolighed søgte Moltkes hjælp for at få klarhed herpå og for at få dårlige elementer fjernede fra sønnens omgivelser.<ref name="Holm 380"/>
Titler Samfund Historie Biblioteks-_og_informationsvidenskab