Målet for denne sidste store aktion var erobringen af Fort Souville, St. Michel og Belleville og var et sidste forsøg på at vende slaget. Artilleriforberedelsen med gasgranater havde ikke den ønskede virkning i form af høje tab, da de franske tropper i mellemtiden havde fået bedre gasmasker. De tyske stormtroppers anmarch i morgengryet blev opdaget af den franske rekognoscering, som herefter lod artillerigranater regne ned mellem tropperne og forårsagede frygtelige tab. Desuden blæste vinden fra vest og blæste gassen i retning af de tyske stillinger, hvilket også medførte tab. I landsbyen Fleury blev der kæmpet nådesløst og yderst brutalt i nærkamp og med flammekastere, indtil det lykkedes de bayerske tropper at erobre hele Fleury. Soldater fra 140. infanteriregiment nåede op på taget af Fort Souville, men blev straks decimeret af dele af to franske kompagnier, som tilfældigvis var i fortet. Tyskerne var hermed nået så tæt på Verdun, som de nogensinde kom. Den samme dag, 11. juli 1916, gav Falkenhayn ordre til, at alle offensive tiltag i Verdunområdet skulle indstilles, da den tyske hær måtte koncentrere sig om slaget om Somme. Han håbede, at franskmændene ville gøre det samme og nedklassificere Verdun til en stille front. Dette håb blev ikke opfyldt, da franskmændene i sensommeren 1916 greb initiativet og angreb de tyske stillinger ved Thiaumont og Fleury. Den fare for forsvaret af Verdun, som var opstået ved erobringen af ''Côte Froide Terre'', var hurtigt gået op for den franske overkommando.
For at opnå det endelige mål om at tilbageerobre Fort Vaux og Fort Douaumont var det nødvendigt at generobre de flankerende stillinger ved ''Ouvrage Thiaumont''. Nivelle gav derfor ordre til de modangreb, som bølgede frem og tilbage til hen i oktober, men som ikke gav et klart resultat.
Historie