Der blev nedsat en [[kommission (politik)|kommission]] til at undersøge og dømme i hans sag. [[7. november]] blev han dømt fra "Ære, Liv og Gods", fordi han havde påtaget sig at føre hæren, og fordi han desuagtet ikke havde fulgt krigsrådets beslutning om at undsætte de danske styrker ved [[Kristiansstad]]. Skønt Arenstorff langt fra kan betragtes som værende skyldfri, kan man dog ikke lade være med at se ham som et offer for politikken, der krævede en syndebuk for de højst uheldige kommandoforhold. Først [[5. juni]] året efter afsagde kongen den endelige dom, der på grund af hans tidligere forhold i [[Slaget ved Lund]] og af hensyn til hans broders fortjenester for staten blev formildet til, at han skulde miste sin charge, forlade [[København]] og betale en større [[bøde]] til [[Kvæsthuset]]. Men rygtet beskyldte ham for at være [[landsforræder]], og for at have handlet under dække med den fjendtlige hær, i hvilken han før havde tjent. Ikke desto mindre kom Arenstorff atter til nåde igen og blev brugt i forskellige administrative kommissioner, der angik ryttergodset m.m., men han hvilede ikke, før han igen havde fået fuld æresoprejsning, igen havde erhvervet sig sine tidligere høje stillinger og atter kunde vise sig ved hoffet. At dette lykkedes ham, skyldte han vistnok meget sin ven og landsmand, kongens daværende yndling, [[Adam Levin Knuth]].
Titler Samfund Historie