Under meget vanskelige forhold kom Niels Lykke således til Norge; faderen, Joachim Lykke, udtaler også sin frygt for den træske hr. Vincents og anbefaler sønnen til sin svoger [[Eske Bille]], der samtidig havde afløst Vincents Lunge på Bergenhus. Fejden mellem ærkebiskop Olaf på den ene og Vincents Lunge på den anden side var netop begyndt. Hr. Niels Lykke kunde ikke engang komme i besiddelse af de ham lovede len, som ærkebispen havde besat. Desto ivrigere arbejdede han i forening med Eske Bille på at få en forsoning bragt til veje, hvilket også til sidst (marts 1530) lykkedes ham, hvorpå fru Inger i året 1531, vistnok meget mod sit ønske, måtte afstå sine len til sin svigersøn. Ved sit smidige væsen og sin mæglende evne lykkedes det også Niels Lykke at komme i et tilsyneladende godt forhold til sine norske omgivelser. Ivrig søgte han i forening med Eske Bille at bevare forbindelsen med [[Danmark]] og indlagde sig herved ikke ringe gunst hos Frederik 1. Da der således i året 1531 var fastsat en fælles dansk-norsk herredag i København, samtidig med at Christian 2.'s angreb kunde ventes, overdroges det Niels Lykke, som i den anledning var kommet til Danmark, sammen med [[Mogens Gøye|Mogens Gjøe]] at overbringe kongens hverv til herredagen. Selv efter at herredagen var opløst, beholdt kongen Niels Lykke hos sig; denne havde således i forening med [[Johan Rantzau]] stor del i, at der allerede i januar 1532 sendtes en lille undsætning til [[Mogens Gyldenstierne|Mogens Gyldenstjerne]], ligesom kongen også på denne tid synes at have villet bruge Niels Lykke til [[Diplomati|diplomatiske]] sendelser i [[Nordtyskland]] for at modarbejde Christian 2., og da det store tog skulle afgå til [[Oslo]] for at bekæmpe kong Christian, fik hr. Niels Lykke nu (april 1532), tillige med værdighed som rigsråd, sæde i den kommission, der med biskop Knud Gyldenstjerne i spidsen atter skulle bringe Norge under kong Frederiks magt. Tillige overdroges det Niels Lykke, så snart kommissærerne fandt det belejligt fra Oslo at sende en del af skibene nord på, i forening med Vincents Lunge atter at bringe nordlandene til ro. Også andre begunstigelser viste kongen på denne tid sin yndling; han fik således bekræftelse på forleningen med Tuterø Kloster; for også i Norge havde Niels Lykke, ligesom tidligere i Danmark, vist sig begærlig efter kirkens gods og "lutherisk". I det hele taget sporer man jo hos ham i høj grad opløsningstidens uro, dens mangel på fasthed og karakterstyrke.
Personbillede_savnes Politik Historie Kriminalitet