== Arven fra slumstormerbevægelsen ==
NB var en udløber af [[Ungdomsoprøret]] og [[slumstormer]]bevægelsen fra 60’erne og de tidlige 70’ere. Den gamle slumstormerbevægelse delte sig i tre retninger: Èn retning valgte [[Christiania]]-vejen, der sigtede på at skabe helt et nyt samfund udenfor det gamle. Èn anden retning gik den<!-- partiforberedende vej først ved dannelsen af Boml, som senere dannede den egentlige partiforberedende organisation MLE (Marxistisk Leninistisk Enhedsforbund), der hurtigt opløste sig selv og tilsluttede sig Kfml (Kommunistiske Forbund marxister leninister), som senere dannede Kommunistiske ArbejderParti (KAP). --> Den tredje retning, som altså blev Nørrebros Beboeraktion, sigtede på at skabe en organisation for og med beboerne i et lokalområde, som var [[Den sorte firkant]]. I NB blev delingen omtalt som en deling mellem ”Flip uden rammer”, ”Rammer uden flip” og ”Flip indenfor organiserede rammer”. 
== Handling gi'r forvandling ==
NB´s slogan var '''”Handling gi´r forvandling”''', ligesom navnet på slagsangen. Dermed var det anvist, at man ikke alene ved at tale om, analysere eller afsløre systemets elendigheder kunne skabe et nyt samfund, men at der handles konkret (materielt) for en forandring. Meget var båret af aspirationerne fra [[ungdomsoprøret]] om et alternativt samfund, tilsat en betydelig vilje til ”nu og her”-forandring gennem organiseret aktion.
Den direkte anledning til at stifte NB blev forberedelserne til besættelsen af byggetomten mellem Stengade og Slotsgade for at etablere en byggelegeplads (”[[Byggeren]]”). Samtidig var det et centralt mål at saneringen af [[Den sorte firkant]] skulle være til gavn for de lokale beboere. I paroleform kom det til at hedde '''”ja til byfornyelse – nej til beboerfornyelse”'''. Erfaringen fra rydningen af Adelgade/Borgergade-kvarteret i efterkrigstiden i 50’erne stod som skræmmende eksempel på totalsaneringer, hvor hele karreer (boligblokke omkranset af typisk fire gader) blev revet ned fra en ende af, og de oprindelige beboere blev tvangsforflyttet og ladt i stikken.
== Totalsanering vs. planlagt byfornyelse ==
Alternativet til totalsaneringerne skulle være en planlagt og mere velovervejet [[byfornyelse]], hvor bevaringsværdige huse blev moderniseret til en tidssvarende stand med indvendige toiletter, bad o.l., mens slum, bag- og tværhuse og brandfælder skulle rives ned. Derfor rejste NB også krav om en helhedsplan, attraktive udearealer, lokale kulturfaciliteter i form af beboerhuse, idrætsanlæg (bl.a. en svømmehal), trafiksaneringer m.m.. Et andet krav var at de beboere, der ønskede det og især saneringstruede pensionister skulle have råd til at bo i de nybyggede eller renoverede huse. Hvor vidt der skulle bygges nye huse, og i hvilken grad, de gamle skulle rives ned, var der ikke enighed om i NB. Og den uenighed eskalerede sidenhen. 
== Lad tusinder af aktioner blomstre ==
I 1971 havde en lovændring tilladt midlertidige lejemål i kondemnerede ejendomme (”kondemneret” = ikke egnet til beboelse). Gennem et stort antal besættelser og "ibrugtagning af lejligheder" opnåede NB en aftale med Københavns Saneringsselskab om at retten til at anvise midlertidige lejemål med en måneds opsigelse i de mange tomme huse. Og den ret blev brugt til at indsluse unge aktivister til bydelen, som var villige til at deltage i de andre aktiviteter, der blev organiseret. Og metoderne til at nå NBs mål var mangfoldige . Der blev meget ofte organiseret optog, gadeteater, opsøgende virksomhed overfor lokale boligspekulanter og happenings overfor politiske beslutningstagere. Presse- og kommunikationsarbejdet spillede en væsentlig rolle i udtænkningen af aktioner og kampagner, og alliancer og netværk med organisationer indenfor såvel som udenfor bydelen blev anset for at være afgørende for muligheden for at opnå tilstrækkelig bredde og slagstyrke, og undgå at blive politisk isoleret.
== Ikke-volds-princip og aktivistkultur ==
Ikke-voldsprincippet var grundfæstet i besættelserne, blandt andet på baggrund af erfaringerne fra [[Sofiegården]] og den kaotiske rydning af de besatte huse i Fredensgade (1974), som stod i vejen for den planlagte (men aldrig realiserede) ”Søringsmotorvej”. I forbindelse med NBs besættelser og andre aktioner blev der som princip '''aldrig bygget fysiske barrikader''' (indtil aktionerne i Todesgade og ”Slaget om [[Byggeren]]”). Det første initiativ efter en besættelse var typisk at invitere naboerne på kaffe, og i mange tilfælde at åbne en nabocafé. Parolen var at '''”Naboerne er vores bedste barrikader”'''.
Historie Foreninger Organisationer