Hortons lederskab spillede en stor rolle i overvindelsen af ubådsplagen. Horton brugte det stigende antal eskortefartøjer, som kommandoen fik rådighed over til at organisere "støttegrupper", som blev brugt til at understøtte konvojer, der kom under angreb. I modsætning til de almindelige eskortegrupper var støttegrupperne ikke direkte ansvarlige for en bestemt konvojs sikkerhed. Det gav dem langt større taktisk fleksibilitet, idet de kunne sende skibe af sted for at jage ubåde, som blev opdaget af [[rekognosceringsfly]] eller højfrekvent pejleudstyr ([[Huff-Duff|HF/DF]]). I situationer hvor de almindelige eskortefartøjer ville have været tvunget til at vende tilbage til deres konvoj, kunne støttegrupperne fortsætte jagten på en ubåd i mange timer, indtil den blev nødt til at komme op til overfladen.
Historie