Oprørerne krævede en afslutning på kinesisk styre, lighed for alle nationaliteter, fri brug af lokale sprog, venskabelige forbindelser med Sovjetunionen og en ende på den kinesiske indvandring til Xinjiang. De militære styrker, som stod til oprørets disposition, var den nydannede [[Ili nationale armé]], med overvejende [[uighur]]ske, [[kasakh]]iske og [[hviderussere|hviderussiske]] styrker (omtrent 25.000 soldater, væbnede og trænede af Sovjetunionen og forstærkede med regulære enheder fra Den røde armé), og en gruppe [[Kasakher|kasakhiske]] «'karai»-stammekrigere under [[Osman Batur]]s kommando (indtil 20.000 ryttere). Kasakherne trængte frem i nord, INA i syd. I september 1945 stod Kuomintang-hæren og INA-styrkerne over for hinanden på hver sin side af floden [[Manas (flod)|Manas]] nær [[Ürümqi]]. På denne tid holdt Den anden østturkestanske republik [[Zungaria]], mens Kuomintang kontrollerede de overvejende uighurske dele af det sydlige Xinjiang.
Filosofi Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande