For Karolinerrigets vedkommende ses en i hovedsagen lignende udvikling som i Danelagen. Helt frem til begyndelsen af 800-tallet omtales kun få vikingetog, i [[810]] til [[Frisland]] og i [[820]] til [[Flandern]], [[Seine]] og [[Noirmoutier]]. Dog må vikingetog have forekommet allerede i slutningen af 700-tallet, idet [[Karl den Store]] kort før sin kejserkroning i [[800]] udstedte forordninger om bevognings- og beskyttelsestiltag ved Frislands kyster og langs [[Engelske Kanal|Kanalen]]<ref>Christensen (1977), s. 127</ref>. Imidlertid synes vikingetogterne at tage et stort opsving under striden mellem kejser [[Ludvig den Fromme]] og hans sønner i [[833]]. Fra [[834]] hærgerne vikingerne gentagne gange [[Frisland]], hvorunder de udplyndrede og brændte [[Dorestad]]. Fra omkring [[840]] flyttedes angrebene sydover til de franske floder: [[841]] angribes [[Rouen]] ved [[Seine]], [[843]] [[Nantes]] ved Loire, [[845]] [[Garonne]] og endda [[Paris]] under [[Belejringen af Paris (845)|en belejring]], der dog frikøbtes af [[Karl den Skaldede]] for 7000 pund sølv. Næste trin indtrådte, da vikingerne omkring 850 indrettede sig med befæstede vinter- og standlejre på Noirmoutier og andre øer ved Frankrigs vestkyst. Hele denne udvikling synes fremmet af [[Lothar]], Ludvigs søn, fra 843 kejser over det karolinske mellemrige fra Frisland til Italien, der øjensynlig engagerede to fordrevne brødre, kong [[Harald (forhistoriske konger)|Harald]] og [[Rurik]], i kampen mod sin fader. Til gengæld for samvirket med Lothar fik Harald området [[Walcheren]] i frit [[len]] mens Rurik fik [[Dorestad]]. Derimod synes den datidige danske konge, [[Hårik I]], ikke at have medvirket<ref>Christensen (1977), s. 139f</ref>. Efter en fredelig tid i 870-erne, sket i 880-erne en ny opgang i hærgningerne, kulminerende med belejringen af [[Paris]] i [[885]]-[[886]]. Og selv efter kong Arnulfs sejr over vikingerne [[891]] fortsatte disse deres virksomhed. Tredje trin indledtes omkring [[911]], da [[Karl den Enfoldige]] indgik forlig med vikingelederen [[Rollo]] gående ud på, at denne fik [[Normandiet]] som fri ejendom, kongens datter oveni, men til gengæld lod sig døbe og forpligtede sig til at holde andre vikinger borte. Det område, som Rollo fik overdraget, synes i begyndelsen kun at omfatte kystområderne ved [[Rouen]], mens områderne syd og vest for [[Seine]] til [[Cherbourg]] blev overdraget ved udvidelser i [[924]] og [[933]]<ref>Christensen (1977), s. 158ff</ref>. Rollo indledte dermed et vikingedynasti i Normandiet, som fortsatte til slutningen af 1000-tallet, omend vikingerne med tiden assimileredes i deres omgivelser.
Historie Kultur