Typisk havde en større edb-installation et antal af flg. maskiner:
* Hullemaskine (eng. key punch). Betjentes med et tastatur. Ved tryk på en taste, hulledes de tilsvarende positioner på kortet, og kortet blev kørt en kolonne frem. Maskinen kunne kopiere data, der gik igen fra kort til kort (f.eks. datoer). Indtastningen skete ud fra et ''hullebilag''. Operatørerne var ofte kvinder og betegnedes ''hulledamer''. Senere, da skærmterminaler blev almindelige, skiftede titlen til ''tasteoperatører''.
* For at sikre høj kvalitet af de indhullede data, kunne man foretage en ''kontrolhulning''. Ved en tilsvarende maskine (evt. den samme med en omstilling) tastede en anden operatør de samme data fra hullebilagene ind en gang til. I stedet for at lave nye huller, sammenlignede maskinen det tastede med de huller, der var på kortet i forvejen. Var der forskel, gjorde maskinen opmærksom på dette.
* Sorteremaskine. En maskine, der kunne sortere en stak hulkort efter hullerne i en bestemt kolonne. Ved flere gennemløb kunne man således sortere kortene efter f.eks. linjenumre/sekvensnumre. Meget relevant, hvis man havde tabt en stak kort.
* Kollator. En maskine, der kunne flette to stakke sorterede hulkort, således at den nye stak også var sorteret.
* Kortlæser (eng. card reader). Denne maskine kunne hurtigt indlæse en stak hulkort til computerens interne lager. Man kunne læse mellem 600 og 2.000 kort pr. minut afhængigt af maskinen.
* Korthuller (eng. card punch). Må ikke forveksles med key punch'en. Denne maskine fungerede som en af flere output-enheder på en computer og kunne danne kort med nye data til opbevaring og senere behandling, evt. på en anden maskine. Den kunne producere mellem 200 og 600 kort pr. minut. Teknikken blev efterhånden erstattet af de hurtigere og bekvemmere [[magnetbånd]].
Filosofi Samfund Datalogi Fysik Kommunikation Kultur Teknologi Matematik