Efter 1864 stod den danske folkedel under stærkt pres. Især skoleundervisningen blev efterhånden mere og mere fortysket. I 1888 blev tysk det eneste undervisningssprog i skolerne i Slesvig (undtagen i religion). Eneste mulighed for at bevare undervisning i dansk var ofte [[hjemmeundervisning]] ved hjælp af danske [[vandrelærer]]e. Lærere og præster skulle dog aflægge [[Ed (løfte)|troskabsed]] til den preussiske konge, hvilket førte til [[edsstriden]]. Også undervisningens indhold blev nu stærkt tyskpræget. Allerede i 1876 blev tysk det eneste tilladte sprog i [[Offentlig forvaltning|administrationen]] <ref>[http://www.graenseforeningen.dk/?q=fortyskning.html Grænseforeningen: ''Fortyskning'']</ref>. Et middel i fortyskningen var også, at den preussiske stat købte landbrugsjord for at få den på tyske hænder ([[domænegård]]e). Samtidig blev mange tyskere hvervet til at bosætte sig i Slesvig. I 1895 blev endelig navnet ''Sønderjylland'' forbudt. Fortyskningspolitikken kulminerede i årene 1898 til 1903, hvor overpræsident [[Ernst Matthias von Köller|Ernst von Köller]] forsøgte at svække den danske bevægelse bl.a. gennem mødeforbud, masseudvisninger, fængselsstraffe og fratagelse af forældrerettigheder ([[Köllerpolitikken]])<ref>{{Cite web |url=http://www.graenseforeningen.dk/leksikon/9/all/4658 |title=Grænseforeningen: ''Køller-politikken'' |access-date= 8. november 2015 |archive-date=25. januar 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160125145856/http://www.graenseforeningen.dk/leksikon/9/all/4658 |url-status=dead }}</ref>. Fortyskningspolitikken mødte dog også regional modstand, og der blev dannet danske foreninger, frimenigheder og en [[Vælgerforening for Nordslesvig]]. Der opstod danske aviser såsom [[Dannevirke (avis)|Dannevirke]] i Haderslev, [[Flensborg Avis]] i Flensborg og [[Heimdal (avis)|Hejmdal]] i Aabenraa.
Filosofi Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande