I waagsteins ungdomsår vågner den [[Julemødet 1888|nationale bevægelse på Færøerne]], og med den åbnede muligheden sig for en genopvækkelse og skabning af en ny lyrik, men også en trang til at udvikle en nyskabende kunst, og ikke kun udtrykke sig i ord, som var traditionen, men også i klang og billede. Interessen for folkekulturen vækkede også interessen for landskabet og omverdenen, som den færøske kultur er omgivet af. Det nordiske romantiske landskabsmaleri, som f.eks. det danske guldalder-maleri inspirerede ham, og af og til glimtede en antydning fransk [[impressionisme]] frem. I en lang række malerier beskriver Jógvan Waagstein det færøske landskab, som ingen havde gjort før, han udstillede overvejende sine billeder i Tórshavn, men også i København, [[Oslo]] og [[Glasgow]].
Maleri