Bugge var en sjælden rigt udrustet personlighed, rig også på karaktermodsætninger: med tilsyneladende skånselsløshed i sin dom over dem, der kom ud for hans kritik, var han mild og hjælpsom indtil den højeste selvopofrelse over for dem, der søgte ham af nød eller som sjælesørger. Selv usædvanlig lærd, blandt andet latiner om en hals, var han en varm ven af de klassiske studier og af en grundig teologisk dannelse. 1803-15 var han vicepræses, 1815-20 præses i [[Videnskabernes Selskab i Trondhjem]]. En række interessante breve fra Bugge, udgivne af [[Michael Birkeland]] i ''Bidrag til Norges Historie 1814'' (1858), kaster lys over ham som Menneske og Politiker.
Historie Organisationer Uddannelsesinstitutioner