Korstogene konsoliderede deres erobringer i [[korsfarerstat]]er. I 1100- og 1200-tallet var der en serie konflikter mellem disse stater og de omkringliggende islamiske stater. Appeller fra disse stater til pavestolen ledte til yderligere korstog,<ref name=MACrusades>Riley-Smith "Crusades" ''Middle Ages'' pp. 106–107</ref> såsom [[det tredje korstog]], der blev udført for at generobre Jerusalem, som var blevet erobret af [[Saladin]] (død 1193) i 1187.<ref name=Payne204>Payne ''Dream and the Tomb'' pp. 204–205</ref>{{efn-ua|Religiøse militærordener som [[tempelridderne]] og [[Johanniterordenen]] blev dannet og kom til at spille en stor rolle i korsfarerstaterne.<ref name=Lock353>Lock ''Routledge Companion to the Crusades'' pp. 353–356</ref>}} I 1203 blev [[4. korstog|det fjerde korstog]] omdirigeret fra [[Det Hellige Land]] til [[Konstantinopel]], og de erobrede byen i 1204, hvor de etablerede [[Det Latinske Kejserrige]]<ref name=Lock156>Lock ''Routledge Companion to the Crusades'' pp. 156–161</ref> og svækkede Det Byzantinske Rige meget. Byzantinerne generobrede byen i 1261, men fik aldrig deres tidligere styrke tilbage.<ref name=Backman299>Backman ''Worlds of Medieval Europe'' pp. 299–300</ref> I 1291 var alle korsfarerstaterne blevet erobret, selvom [[Kongeriget Jerusalem]] overlevede på [[Kongeriget Cypern|Cypern]] i flere år efter.<ref name=Lock122>Lock ''Routledge Companion to the Crusades'' p. 122</ref>
Filosofi Historie Geologi