1657 fik han publiceret sit første værk, en kommenteret redaktion af Villehardouin's historiske værk om Byzantium.
<ref>{{harvtxt|Hardouin|1849|loc=22}} og 30</ref>
Da der kom pest til Amiens, 1668, flyttede familien til Paris og Du Cange vandt der venskab til Léon d'Hérouval.
De havde samme lærde interesser og vennen støttede ham de næste årtier.
<ref>Om d'Hérouval, iflg. den tyske version: [https://de.wikipedia.org/w/index.php?title=Charles_du_Fresne,_sieur_du_Cange&oldid=168320877 Wikipedia: Du Cange]</ref>
Som basis for sine studier søgte han de overleverede skrifter - i særdeleshed fra [[højmiddelalder]]en og [[Tidlig middelalder|den tidlige middelalder]] -
og af dette engagement opstod hans eget detaljerede vulgær-latinske
''Glossarium ad scriptores mediae et infimae latinitatis''
{{lang-da|Glossarium efter skribenter af middel og tidlig latin}}
<ref>frit oversat</ref>
som lærde folk i århundreder efter og til det 21. århundrede har trukket på.
Også hans græske glossarie er anerkendt.
Værket ''Historia byzantina'', bestående af det genealogiske afsnit „De familiis Byzantinis“ og det [[topografi]]ske afsnit „Constantinopolis Christiana“ fik indflydelse på fremstillingen af [[det byzantinske rige]]s historie,
og Du Cange medvirkede ligeledes ved udgivelsen af kildesamlingen ''{{illsup|de|Corpus Byzantinae historiae|Corpus Byzantinae historiae}}''.
Litteratur Sprogforskning Humaniora