[[Fil:R Stock painted and unpainted at South Kensington.jpg|thumb|left|Et tog af R-materiel sammensat af en blanding af umalet aluminium og (hvide) malede stålvogne.]]
[[London, Midland and Scottish Railway]] (LMS) havde overtaget L&NWR's drift fra Earl's Court, og ved [[2. verdenskrig]] havde denne blevet forkortet til en elektrisk shuttle mellem Earl's Court og Willesden Junction.{{sfn|Horne|2006|p=60}} Efter bombeangreb på West London Line i 1940 blev LMS- og Metropolitan line-tog via [[West London Line]] suspenderet. Dette efterlod [[Olympia London|messecentret Olympia]] uden en jernbaneforbindelse, så efter krigen blev Kensington Addison Road Station omdøbt til [[Kensington (Olympia) Station|Kensington (Olympia)]] og betjent af en District line-shuttle fra Earl's Court.{{sfn|Horne|2006|p=73}} [[London Underground R-materiel|R-materiel]], sammensat af nye vogne og bivogne fra Q-materiel, der var blevet bygget i 1938, erstattede togene, der stadig havde manuelle [[skydedør]]e.{{sfn|Horne|2006|pp=74–75}} De nye tog blev bygget mellem 1949 og 1959,{{sfn|Horne|2006|p=75}} og efter 1952 blev tog bygget af aluminium for at spare vægt. Et tog forblev umalet som et eksperiment og betragtet som en succes, så mellem 1963 og 68 forblev tog umalet eller malet hvide eller grå for at matche.{{sfn|Bruce|1983|pp=100–101}} Overdragelsen af [[London Underground O- og P-materiel|CO/CP-materiel]] fra Metropolitan line i begyndelsen af 1960'erne muliggjorde skrotning af nogle af Q-togene.{{sfn|Bruce|1983|p=97}} De langsomme spor på den tidligere LT&SR-bane til Upminster blev delt med damplokomotiver, der trak gods, og passagertog indtil 1961, hvor District line eksklusivt overtog driften på de jævnstrømselektrificerede baner.{{sfn|Horne|2006|pp=80–82}}
Historie Foreninger Organisationer