== Direkte aktion ==
Den direkte aktionsform var en del af arrangørenes [[anarkisme|anarkistiske]] og [[syndikalisme|syndikalistiske]] ideologi. Direkte aktion betyder, at arbejderne skal handle på egne vegne, uden repræsentation. Udover at syndikalisterne anså den direkte aktion som den mest effektive måde at opnå resultater på, lå der også et andet revolutionært perspektiv i princippet. Gennem den direkte aktion ville arbejderne nemlig opnå de erfaringer og det bevidsthedsniveau, som skulle muliggøre den sociale revolution. På den måde var den økonomiske kamp gennem den direkte aktion med til at modne arbejderklassen og introducere de principper, der i sidste ende skulle anvendes til at afskaffe kapitalismen og indføre socialismen. Den direkte aktion kunne gennemføres med forskellige våben: 1) Den pludselige strejke, som er en velforberedt men uvarslet arbejdsnedlæggelse, der kan ramme arbejdsgiverne på et tidspunkt, hvor de er særligt sårbare og på en måde, hvor de ikke har lejlighed til at forberede sig. 2) Obstruktion, som i korte træk handler om at arbejde efter reglerne i et nedsat tempo, for derved at kunne gennemtvinge en lønforhøjelse. 3) Sabotage, som ikke betyder at maskiner eller andet bliver ødelagt, men blot at enkelte dele fjernes midlertidigt, således at maskinerne ikke virker og produktionen går i stå. Sabotagen kan også bestå i at fråse med de bedste materialer og være meget langsom og grundig i arbejdet, eller ved at sløse således at produkterne bliver så dårlige, at de ikke kan sælges. 4) Solidarisk boykot, som handler om at alle arbejdere undlader at købe produkter fra en bestemt arbejdsgiver, der er i konflikt. 5) Sympatistrejke, som handler om at arbejdere indenfor de fag eller industrier, der grænser op til et konfliktramt område, går i strejke, eller at det arbejde, som går fra en strejkeramt virksomhed til andre virksomheder, også bliver strejkeramt. Ved siden af den almindelige sympatistrejke opererede syndikalisterne også med den udvidede sympatistrejke, som er et modsvar til den udvidede lockout og minder meget om generalstrejken. Den udvidede sympatistrejke har til formål at lamme kapitalismen indenfor et helt område for derved at tvinge arbejdsgiverne til forhandlinger eller for derfra at udvide strejken til en social generalstrejke. 6) Den sociale generalstrejke, er syndikalismens ultimative våben, hvis formål er at afmontere kapitalismen og erobre produktionsmidlerne.<ref>Syndikalisternes kampteknik er bl.a. beskrevet i Christian Christensen: ''Syndikalismen og Situationen 1916''. Fagoppositionen i Danmark, København, 1915. Christian Christensen: ''Syndikalismen som revolutionær Verdensbevægelse (I+II)'' i Solidaritet, nr. 115 & 116, 14. & 21. marts 1914.</ref><ref name=autogeneret2>{{Cite web |url=https://dl.dropboxusercontent.com/u/15123593/Da%20syndikalisterne%20m%C3%B8dte%20Lenin.pdf |title=Daniell Marcussen: ''Da syndikalisterne mødte Lenin...'', Speciale, Historie, (Kandidatuddannelse), Aalborg Universitet 2009 |access-date=16. december 2015 |archive-date= 5. marts 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160305134442/https://dl.dropboxusercontent.com/u/15123593/Da%20syndikalisterne%20m%C3%B8dte%20Lenin.pdf |url-status=dead }}</ref>
Filosofi Historie