1721 kom han med forældrene til Grønland, lærte hurtigt sproget og var vellidt af den oprindelige befolkning. Han blev sammen med broderen Poul benyttet i faderens missionsarbejde som tolk og medhjælper, men deltog også i handelsrejserne. 1726 krakkede det bergensiske selskab, og da kong Frederik 4. var død i 1730, kom der året efter besked fra Danmark om at opgive missionen. Hans Egede og hans familie blev dog i Grønland sammen med 10 matroser, som Hans Egede havde fået lov at beholde af den kommanderende officer. Det næste år havde Grev Zinzendorf fået overbevist den pietistisk interesserede nye konge, [[Christian 6.]] om, at missionen skulle fortsættes. Det var vigtigt for Hans Egede at vise kongen at handelen med de indfødte kunne lønne sig, og dermed at kunne vinde kongen for værkets fortsættelse. Det lykkedes Niels Rasch Egede at drive handelsvirksomheden så godt at der kunne hjemsendes en større ladning grønlandske produkter end hidtil. Da handelsmonopolet 1734 overdroges [[Jacob Severin]], ansatte han Niels Egede som købmand og bogholder i Godthåb. Det på grund af koppeepidemien 1733 raserede og ødelagt distrikt han nu skulle drive handel i, selvom han ofte var på besværlige handelsrejser lykkedes det ham ikke i den korte tid han bestyrede handelen at få den til at give overskud. Da moderen var død 1735 og faderen rejste hjem 1736 fulgte han med. 1738 tog han tilbage til Grønland, først to år i Godthåb og derefter tre år i [[Qasigiannguit|Christianshåb]] (anlagt 1734) hvor det lykkedes ham at få fremgang i handelen og i sit virke som missionær.
Religion Kultur