Efter sørgeåret var omme og efter en omfattende korrespondance mellem de to familier om at genoptage forbindelsen, ankom Aleksandr til Danmark i [[juni]] [[1866]] sammen med sine to brødre [[Vladimir Aleksandrovitj af Rusland|Storfyrst Vladimir]] og [[Aleksej Aleksandrovitj af Rusland|Storfyrst Aleksej]]. Mens de så fotografier igennem af Nikolaj, spurgte Aleksandr Dagmar, om ″hun kunne elske ham efter at have elsket Nixa, som de begge var hengivne til.″{{sfn|Gelardi|2011|p=26}}{{sfn|Lerche|Mandal|2003|p=171f}} Hun svarede, at hun ikke kunne elske andre end ham, fordi han havde været så tæt på sin bror. Aleksandr huskede senere, at "vi begge brød ud i gråd... [og] jeg fortalte hende, at min kære Nixa hjalp os meget i denne situation, og at han nu selvfølgelig beder for vores lykke."{{sfn|Gelardi|2011|p=26}} Den [[17. juni]] [[1866]] friede han til hende under en skovtur til [[Hellebæk]] ved [[Øresund]] og fik et ja.{{sfn|Bramsen|1992|p=324}} Forlovelsen blev annonceret senere samme dag på [[Fredensborg Slot]].{{sfn|Hiort-Lorenzen|1890|p=135}} Både Dagmar og Aleksandr skal ret hurtigt have vænnet sig til tanken om at gifte sig med hinanden, og de bliver snart beskrevet som oprigtigt entusiastiske.
Historie