Unionen forblev indledningsvis under [[den britiske monark]] som selvstyrende [[dominion]] i [[det britiske imperium]]. Da [[Westminsterstatuttet i 1931|Westminsterstatutten]] i [[1931]] blev vedtaget, blev unionen regnet som ligeværdig i forhold til andre nationer, og [[Storbritannien]] kunne ikke længere indføre love på vegne af Sydafrika. Dermed opstod en separat sydafrikansk trone, og kongen herskede i landet som konge af Sydafrika og ikke som konge af Storbritannien. Monarken var repræsenteret i Sydafrika af en [[generalguvernøren i Unionen Sydafrika|generalguvernør]], mens den effektive magt blev udøvet af [[Sydafrikas premierministre|statsministeren]], som var [[regeringschef]]. [[Louis Botha]], tidligere [[boer]]general, blev udnævnt som den første statsminister i unionen og ledede en koalition, som repræsenterede de hvide [[boer|afrikaner]] og de engelsksprogede samfund. Tiltale ved domstolene blev ført i kronens navn i form af Rex v anklagede, og regeringstjenestemænd tjente i kronens navn. I løbet af unionens tid skete der en vis modifikation i forholdet til monarken med [[Elizabeth II af Storbritannien|Elizabeth II]] som den sidste regerende dronning af Sydafrika.
{{Sydafrikas historie}}
Oprindelig i form af en beskyttet paragraf blev [[Nederlandsk (sprog)|hollandsk]] [[officielt sprog]] sammen med [[Engelsk (sprog)|engelsk]], men det blev i realiteten erstattet af [[afrikaans]] i 1926, mens hollandsk og afrikaans eksisterede lovmæssigt ved siden af de andre frem til [[1960'erne]].
Filosofi Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Foreninger Organisationer