Han var søn af [[kancelliråd]], vicelandsdommer på [[Fyn]] og [[Langeland]] [[Johan Jacob Mylius]] til [[Lindved (herregård)|Lindved]] og Ulrica Cathrine f. Rasch. Efter at han [[1797]] var blevet student, udnævntes han [[1801]] til [[premierløjtnant]] i [[artilleri]]et, avancerede [[1803]] til [[Kaptajn (militær)|kaptajn]] og [[1809]] til [[Kompagni (militær)|kompagnichef]], men tog allerede [[1813]] sin afsked for udelukkende at kunne ofre sig for sine godsers bestyrelse, idet han [[1800]] var blevet ejer af [[Kattrup Gods|Kattrup]], [[1806]] af [[Estruplund]] og [[1812]] af det tidligere [[Baroniet Willestrup|baroni Villestrup]]. I besiddelse af stor forretningsdygtighed samt kapital og med et åbent blik for det fordelagtige i godskøb under de da for landbruget uheldige konjunkturer forøgede han stadig sine ejendomme, således købte han [[1816]] [[Årupgård]], [[1821]] [[Ågård (Kettrup Sogn)|Ågård]] og [[1831]] [[Lystrup (Kongsted Sogn)|Lystrup]], ligesom han i dette år ved moderens død arvede [[Rønningesøgård]], som han fik oprettet til [[stamhus]]; disse sine udstrakte ejendomme, hvortil hørte et stort kompleks af bøndergods, administrerede han med overlegen dygtighed. Mylius, der [[1809]] var blevet [[Kammerjunker (titel)|kammerjunker]] og [[1840]] [[kammerherre]] samt optaget i [[Adel i Danmark|adelstanden]], mødte [[1838]] i [[Viborg]] som [[Rådgivende provinsialstænderforsamlinger|stænderdeputeret]] for ejerne af komplette [[sædegård]]e.
Ledere