Af husdyrholdet var det navnlig [[får]]eavlen, der var en vigtig næringsvej. Hvor stor rolle den spillede, kan ses af det færøske ordsprog: "''Seyða ull er Førja gull''" (fåreuld er Færøs guld; Seyður = får), ligesom der fra 1298 findes et kongeligt søjdebrev ([[Fårebrevet|fårebrev]], bekræftet af [[Christian 4.]] i [[1637]]), der indeholder bestemmelser om fårebruget. Der slagtedes årligt i gennemsnit omkring 30.000 lam, får og beder. [[Husdyr]] i egentlig forstand kan man dog ikke kalde fårene, da de i omtrent halvvild tilstand levede ude hele året rundt på den fælles udmark (tilsete af søjdemændene), hvor de selv måtte søge deres føde. To gange om året blev de drevet i "ret" (''rætt''), en fold, der var omgivet af et højt stengærde. Den ene gang var ved [[Sankthans]]dag, for at ulden kunne tages af dem (den blev plukket af, ikke klippet af), den anden om efteråret, når de skulle slagtes.<ref name="Trap 835">J.P. Trap: Danmark, 3. udgave, bind 5, s. 835</ref>
Historie Kultur