Grane<ref>Grane, Leif (1982). ''Kirken i det 19. århundrede : europæiske perspektiver''. København : Gad. {{ISBN|87-12-23220-3}}. DK5=27.17</ref> slutter sit afsnit om Schleiermacher med en vurdering af hans betydning:
<blockquote>
"... Det er ikke her opgaven at tage stilling til, om Schleiermacher havde ret. Hans storhed består i, at han ikke ville stille sig tilfreds med halve løsninger. Det er rigtigt , at han gør kristendommen til et integrerende led i det menneskelige åndsliv. Men inden man hæver stemmen, evt. på [[åbenbaring]]ens vegne, må man stille sig selv det spørgsmål, hvorledes vi skulle kunne beskæftige os med noget der ikke er menneskeligt? Det er let nok at sige åbenbaring og hævde, at den er guddommelig og ikke menneskelig, men har man dermed løst det problem, Schleiermacher arbejdede med? Sammenlignet med ham er tidens øvrige universitetssteologi som forsøg på at reagere på de vilkår, det nye århundrede stillede, relativt uinteressant. <br />
Hverken [[rationalisme]]n, der indtil ca. [[1830]] havde en fremtrædende stilling ved de teologiske fakulteter, eller den såkaldte "vækkelsesteologi" tog for alvor fat på problemerne. Ingen af disse retningers repræsentanter bidrog til en klarere forståelse af kristendommens stilling i tidens sammenhæng ..." (''Grane, s. 91'')
</blockquote>
Filosofi Religion