Som ugerne gik og gruppen måtte erkende, at der ville gå mere end en måned, før redningen kom, fastsatte Wild rutiner og aktiviteter, der skulle gøre ventetiden udholdelig. Der blev etableret et permanent udkigpost for at spejde efter redningen, der blev etableret rotationsordninger for madlavning og arrangeret jagt efter sæl og pingvin.<ref>Mills, pp. 250–52</ref> Der blev afholdt koncerter om lørdagen, fejret fødselsdage, men på trods heraf begyndte uroen at brede sig i takt med, at det ventede redningsskib udeblev. Blackborows venstre fod blev betændt som følgerne af forfrysninger, og den 15. juni 1916 måtte lægerne Macklin og McIlroy amputere foden i hytten oplyst af [[stearinlys]]. De brugte det sidste [[kloroform]] til bedøvelse under operationen, der tog 55 minutter og i øvrigt var en succes.<ref>Huntford, pp. 532–33</ref>
Historie