== Kultusminister ==
Det kom vistnok ganske uventet for de fleste, da han 15. marts 1868 udnævntes til kultusminister. Forhandlingerne om [[Valgmenighedsloven]] satte den gang sindene i en stor bevægelse i alle kirkelige kredse, adresser for og imod strømmede ind til [[Regeringen Frijs|ministeriet]] og [[Rigsdagen]], men det store flertal af gejstligheden var uvillig stemt mod loven, og særlig gjaldt dette om [[biskop]]perne, der indgav en adresse til [[Landstinget]] af en sådan natur, at den måtte betragtes som et [[mistillidsvotum]] mod deres kollega [[P.C. Kierkegaard]], der som kultusminister havde påtaget sig at gennemføre lovforslaget. En sådan storm var for meget for en mand af Kierkegaards nervøse natur og med hans ængstelige samvittighedsfuldhed; han tog sin afsked midt under forhandlingerne, og ministeriet Frijs, hvis chef under disse mere og mere synes at være blevet overbevist om lovens retfærdighed og nødvendighed, stod uden kultusminister. Den heftige opposition fra gejstlighedens side gjorde det ønskeligt at finde en gejstlig mand til denne plads, og der var ikke mange at vælge imellem; Hansen havde i [[Sorø]] gået i skole med [[C.E. Frijs|konseilspræsidenten]], han var jo desuden ikke fremmed for politisk virksomhed, og valget faldt da på ham.
Historie