Faderen var [[professor]] ved [[Lunds Universitet]]. Sønnen har uden tvivl deponeret i Lund, men fulgte faderen, da denne 1677 flygtede til Danmark. Han tænkte aldrig på at studere [[teologi]], men kun på at samle kundskaber, navnlig i de [[orientalske sprog]], og sin trang fik han stillet ved fremmede universiteter og vidtløftige rejser. I 1708 blev han [[kancelliråd]], 1718 [[assessor]] i [[Overhofretten]] i [[Norge]] og endelig 1747 virkelig [[justitsråd]]. Stillingen som assessor synes han at have betragtet som en blot og bar værdighed, da han stadig unddrog sig fra at møde i retten. I sin høje alderdom fik han anmodning af [[Generalkirkeinspektionen]] om at hjælpe til med en forbedret [[bibeloversættelse]], og han begyndte da på en [[oversættelse]] af [[Salmerne]], som han havde færdig 1749. Salmernes 1. bog tillige med de 4 første kapitler af [[Første Mosebog |Genesis]] kom ud 1752 i hans 83. år, og han håbede endnu at kunne fortsætte, men døde følgende år. Han sendte sin oversættelse, der er både på [[Dansk (sprog)|dansk]] og [[latin]], til pave [[Benedikt XIV]] for at vise ham, hvor mange fejl der er i [[Vulgata]].
Personbillede_savnes Litteratur Sprogforskning Historie