Den karelske stamme synes allerede inden 1000 e. Kr. at have befolket i hvert fald dele af [[Onega (sø)|Onega]]- og [[Ladoga]]-egnene og nået helt til floden [[Nordlige Dvina|Dvina]] mod øst. De i de nordiske kilder omtalte ''bjarmer'' var sikkert for en dels vedkommende – men ikke udelukkende – kareler, ligeledes de i russiske krøniker omtalte ''zavolotsjer''.<ref name=autogeneret6>[https://runeberg.org/nfbm/0494.html Nordisk Familjebok (1910), sp. 931]</ref> Under sin ældste, hedenske tid udgjorde egnen omkring [[Vuoksen]]-flodens udløb i Ladoga karelernes hjemstavn.<ref name=autogeneret4 /> Med tiden bredte karelerne sig nord over langs [[Hvidehavet]]s kyst. For karelernes livsføring spillede den "karelske strand" en stor rolle, idet man udvandt [[Husholdningssalt|salt]] af havet. Salt indgik som handelsvare over hele det nordlige Rusland. Kontrol over [[saltsyderi]]erne var således et økonomisk motiv, da [[Republikken Novgorod]] tilstræbte kontrollen over området, og saltsyderierne omtales også udtrykkeligt senere under [[Gustaf Vasa]]s karelske krig.<ref name=autogeneret8>Gadolin, s. 15</ref> Ligeledes synes en stor del af handelen og samfærdslen inden for det novgorodske område og de dertil grænsende områder at have været på karelernes hænder.<ref name=autogeneret8 />
Kultur