Da han hørte om Balduins fangenskab, sammenkaldte patriark Warmund prælaterne og baronerne til en forsamling, der valgte [[Eustace Grenier]] til regent af Jerusalem.{{Sfn|Murray|1994|p=68}}{{Sfn|Runciman|1989b|pp=162–163}} Efter at Grenier var død den 15. juni, efterfulgte [[Vilhelm 1. af Bures|Vilhelm af Bures]] ham som regent.{{Sfn|Murray|1992|pp=194, 236}}{{Sfn|Barber|2012|p=140}} Borgfogederne og patriarken samarbejdede tæt med hinanden og andre højtstående embedsmænd i administrationen af kongeriget under Balduins fangenskab.{{Sfn|Murray|1994|p=68}}{{Sfn|Tyerman|2006|p=204}} De indgik en alliance, den såkaldte ''Pactum Warmundi'', med [[Domenico Michiel]], [[Doge|dogen af Venedig]], der tilbød kommercielle privilegier til venetianerne til gengæld for deres militære hjælp mod de egyptiske kystbyer.{{Sfn|Runciman|1989b|pp=167–168}} De indtog Tyrus den 7. eller 8. juli 1124.{{Sfn|Barber|2012|p=141}}{{Sfn|Maalouf|1984|p=97}}
Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande