== Slægten Munk af Lange ==
Den mest betydelige slægt Munk tilhørte på fædrene side adelsslægten [[Lange (adelsslægt)|Lange]] med de tre [[rose]]r i skjoldet og stammede på mødrene side fra de bjælke-Munk'er, uden at afstamningen fra de to slægter er helt klarlagt. I slutningen af det 15. århundrede levede to brødre Peder Munk og biskoppelig [[lensmand]] på [[Silkeborg]] [[Oluf Munk]], der begge skrev sig til [[Krogsgård]]. Den førstnævntes søn, Hans Munk til Krogsgård (død 1535), var fader til [[statholder]] i Norge og lensmand på [[Akershus slot|Akershus]] [[Christen Munk]] til [[Tåbdrup]] (død 1579), der med vekslende held kæmpede mod svenskerne, og til lensmand på [[Frederiksborg]], [[Krogen (borg)|Krogen]] og [[Hørsholm]] [[Jørgen Munk]] til Krogsgård (død 1577). Sidstnævntes søn, Frederik Munk til Krogsgård, [[Rugballegård]], [[Linnet]] og [[Haraldskær]] (1566-1634), var fader til Jørgen Munk til Haraldskjær, med hvem våbenet lagdes i graven. Ovennævnte Oluf Munk var fader til [[biskop]] i [[Ribe]] [[Iver Munk]] (død 1539). Denne var straks efter kong [[Hans af Danmark|Hans']] død en tilhænger af hertug [[Frederik 1.|Frederik]] og spillede senere en betydelig rolle i det jyske råds opstand mod [[Christian II]]. Han modsatte sig [[Christian III]]s valg til konge, og fængsledes [[1536]] med de andre biskopper, idet han dog snart efter blev frigivet og forlenet på livstid med Ribe Bispegård. Som biskop roses han i øvrigt for sin lærdom og sit vennesæle væsen, ligesom han med iver tog sig af kirkens og stiftets anliggender. Hans to uægte sønner omtales nedenfor. Broderen [[landsdommer]] [[Mogens Olufsen Munk]] til [[Volstrup (Hjerm Sogn)|Volstrup]] (død 1558) blev af de misfornøjede jyske råder befuldmægtiget til at forhandle med hertug Frederik og skal, da han på vejen traf Christian II i [[Vejle]], have efterladt opsigelsesbrevet til denne i sin handske. Kort efter blev han optaget i [[rigsrådet]] og holdt ved Frederik Is hylding på marken udenfor [[Viborg]] talen til den forsamlede mængde. Hans søn, Ludvig Munk til [[Palsgård]] (død 1537), var fader til [[rigsmarsk]]en [[Peder Munk]] til [[Estvadgård]] (1534-1623) og til [[Ludvig Munk]] til [[Nørlund Slot|Nørlund]] (1537-1602). Den førstnævnte af disse to brødre var 1559 med på [[Kreis Dithmarschen|Ditmarskertoget]], gik derefter til søs og gjorde tjeneste som "[[løjtnant]]" hos [[Herluf Trolle]] og Erik Rud. Han kommanderede [[1567]]-[[1569|69]] som admiral, bemægtigede sig sidstnævnte år over 150 Koffardiskibe i [[Reval]], var atter "løjtnant" til søs, blev [[1571]] medlem af rigsrådet og nogle år senere rigsadmiral. I [[1588]] kom han ind i det firemandsudvalg, som styrede rigerne under [[Christian IV]]s mindreårighed; ved kongens regeringstiltrædelse udnævntes han til rigsmarsk, hvilket embede han beklædte til [[1608]].
Historie