Senere blev vævning også et erhverv på landet, især i forbindelse med den fremvoksende husmandsstand. Kong [[Christian V]]s "[[Danske Lov]]" fra [[1683]] fastlagde bestemmelserne i lovens 3-13-23 således, "''at ingen Haandværksmand maa bo paa Landsbyen undtagen Grovsmede, Tømmermænd, Bødkere, Teglbrændere, Pottemagere som gøre sorte Potter, Hjulmænd, Murermestre, Skindere, Vævere, Skrædere som sy Vadmel og de Skomagere, som sy Bøndersko''". Vævere var således ikke omfattet af købstædernes [[Læbælte (privilegium)|læbælte]]. I kirkebøger og skiftesager fra 1600- og 1700-tallet optræder tilnavnet "væver" mange gange, ligesom [[vadmel]] forekommer.
Materiel_kultur