Mao anførte en lille bondehær mod [[Kuomintang]] og godsejere i Hunan. Han angreb [[Pingjiang (Yueyang)|Pingjiang]] og [[Liuyang]], men allerede den 10. september vendte lykken. Opstanden blev hurtigt slået ned af Kuomintangs militære styrker, og Mao måtte trække sig mod øst ind i naboprovinsen [[Jiangxi]], til Jinggang-bjergene på grænsen mellem [[Hunan]] og [[Jiangxi]], hvor han etablerede sig i sikre positioner i oktober. Han samlede en hær af minearbejdere. Det var det første væbnede kommunistiske oprør og markerede en betydelig ændring i partiets strategi. Mao og [[Den røde armé]]s grundlægger, [[Zhu De]], gik over til at udvikle en landlig strategi omkring [[Guerillakrig|guerillataktik]]. Det endte med at bane vejen for [[den lange march]] i 1934.
{{Ingen kilder|dato=januar 2019}}
{{historiestub}}
Historie Videnskab Humaniora