{{Militær konflikt
|konflikt = Slaget ved Durbė
|delaf= [[Nordiske korstog#Liviske Korstog|De Liviske Korstog]]
|billede= Teutonic Order 1260.png
|billede_størrelse = 300px
|titel= [[Den Tyske Ordensstat]] i 1260
|dato= [[13. juli]] [[1260]]
|sted= Nær [[Durbe]]
|resultat= Overvældende Litauisk sejr
|part1= [[Žemaitija]]<br />[[Storfyrstendømmet Litauen]]
|fører1 = [[Treniota af Litauen|Treniota]] eller [[Alminas]]
|styrke1= Omkring 4.000<br />de fleste beredne
|tab1=  Uvist
|part2= [[Den Liviske Orden]]<br />[[Tyske Orden|Den Tyske Orden]]<br />[[Sverige|Svenske]] delinger<br />[[Danmark|Danske]] delinger<br />[[Gammelpreussere]]
|fører2 = Ordensmester [[Burchard von Hornhausen]]  †
|styrke2= Omkring 3.000,<br />deraf ca. 200 riddere  
|tab2=  150 riddere dræbt
}}
[[Fil:Baltic Tribes c 1200.svg|thumb|300px|[[Balter|Baltiske stammer]] i begyndelsen af 1200-tallet før ordenerne påbegyndte deres korstog]]
'''Slaget ved Durbė''' ({{lang-lv|Durbes kauja}}, {{lang-lt|Durbės mūšis}}) var et middelalderligt slag udkæmpet i nærheden af [[Durbe]], 23 km øst for [[Liepāja]], i det nuværende [[Letland]] som en del af de [[Nordiske korstog#Liviske korstog|liviske korstog]]. Den [[13. juli]] [[1260]] vandt Žemaitija en afgørende sejr over [[Tyske Orden|den Tyske Ordens]] og [[Den Liviske Orden]]s fælles styrker. 150 riddere blev dræbt, herunder den liviske ordensmester [[Burchard von Hornhausen]] og tyske ordensmarskal [[Henrik Botel]]<ref name=ivins/>. Det var langt det største nederlag, riddere i Baltikum led i 1200-tallet. I det næststørste nederlag, Slaget ved [[Aizkraukle]], blev 71 riddere dræbt<ref name=baran/>. Slaget inspirerede til den [[Store preussiske opstand]] (afsluttet i 1274), til det [[Semgallen|semgaliske]] oprør (de sidste overgav sig i 1290) og [[Kurland|kurlændernes]] oprør (de sidste overgav sig i 1267). Kampen resulterede i tabet af omkring 20 års liviske erobringer, og det tog omkring tredive år for den Liviske Orden at genoprette kontrollen.
Historie