Den engelske Skole (eller '''Internationalt Samfund'''-tilgangen) har en historisk og institutionel tilgang til studiet af international politik. Tilgangen er fokuseret på de ideologier, der påvirker verdens politik, hvor både [[international politik:realisme|realismen]] og [[international politik:liberalisme|liberalismen]] tager udgangspunkt i [[struktur]]er, der påvirker [[aktør]]er. Den engelske Skole forsøger at undgå det skarpe skel mellem statsegoisme (som realismen repræsenterer) og menneskelig evne til samarbejde (som liberalismen repræsenterer).
I stedet arbejder man med, at stater (og deres politiske aktører) løbende overvejer vægtningen af tre hensyn:
# Realisme
# Rationalisme
# Revolutionisme
Den første, realisme, omhandler at staternes aktører anerkender, at der ikke eksisterer en international magtstruktur, altså at staternes indbyrdes forhold er [[anarki]]ske. Magtpolitik og konflikt er altså en mulighed.
Rationalismen tilføjer, at selvom der ikke findes en hierarkisk magtstruktur, så har staterne alligevel et udbredt samarbejde om at få det internationale system til at fungere. Går man f.eks. i krig, så er der regler for, at man erklærer krigen først og derefter angriber, man undlader at slå hinandens diplomater ihjel og så videre.
Endelig er revolutionismen et fokus på et fællesskab, der går ud over det statslige, for eksempel ideer om [[menneskerettighederne|menneskerettigheder]] (der gælder alle mennesker) eller ideer om, at der er et stærkt fællesskab mellem [[kristendom|kristne]] eller [[arbejder]]e (der gælder en gruppe af mennesker).
Filosofi