Koroljov var uddannet som civilingeniør indenfor aeronautik og hans største styrke var hans evne til systemintegration, organisation og strategisk planlægning. I 1933 opsendte hans gruppe den første sovjetiske raket med flydende brændstof. Som offer for [[Stalin]]s [[Den store udrensning|store udrensning]] i [[1938]] blev han fængslet og senere deporteret til [[Sibirien]] for at arbejde i [[Gulag]]lejrene. Han blev løsladt i 1944 og efter [[anden verdenskrig]] blev det hans opgave at afprøve erobrede tyske [[V2-raket]]ter og fra 1953 var han en af de ledende personer i det sovjetiske [[ICBM]]-program. Han blev dernæst udnævnt til at lede det sovjetiske rumprogram og blev optaget i det sovjetiske videnskabernes selskab. Som leder af rumprogrammet stod han i spidsen for de tidlige sovjetiske succeser med [[Sputnik-satellitter]]ne, [[Luna-programmet|Luna-]], [[Vostok-programmet|Vostok-]] og [[Voskhod-programmet]]. Da han døde i [[1966]] som følge af en fejl ved en rutineoperation på hospitalet<ref>https://www.esa.int/About_Us/ESA_history/50_years_of_humans_in_space/Sergei_Korolev_Father_of_the_Soviet_Union_s_success_in_space</ref>, var hans planer om at konkurrere med [[USA]] i kapløbet om at komme først til [[Månen]] allerede ved at blive implementeret. [[Sojuz|Sojus]]-fartøjerne blev udtænkt af Koroljov og bruges stadig til taxaflyvninger til [[Den Internationale Rumstation]].
Historie Naturvidenskab