Fulko og Melisende blev fælles herskere over Jerusalem i 1131 ved Balduin 2.'s død. Først overtog Fulko alene kontrollen over styret og ekskluderede Melisende. Han foretrak landsmænd fra Anjou frem for den oprindelige adel. De andre korsfarerstater mod nord frygtede, at Fulko ville forsøge at påtvinge Jerusalems overherredømme over dem, som Balduin 2. havde gjort, og da Fulko var langt mindre magtfuld end sin afdøde svigerfar, afviste de nordlige stater hans myndighed. Melisendes søster [[Alix af Jerusalem|Alix]], enkefyrstinde af Antiochia, som var sendt i eksil fra sit fyrstendømme af Balduin 2., overtog atter kontrollen over Antiochia efter sin fars død. Hun allierede sig med [[Pons af Tripoli]] og [[Joscelin 2., greve af Edessa|Joscelin 2. af Edessa]] for at forhindre Fulko i at marchere nordpå i 1132. Fulko og Pons udkæmpede et kort slag, inden der blev sluttet fred, og Alice blev atter sendt i eksil.
Død Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande