== Juridisk karriere i Slesvig ==
Han var søn af [[byskriver]] Søren Juel (1788-1860) og Frederikke Bolette f. Petersen (1797-1848), fulgte [[1840]] med faderen ved dennes forflyttelse til [[Ribe]] og blev [[1847]] student fra [[Ribe Katedralskole]]. [[1848]] gjorde han frivillig krigstjeneste i [[Treårskrigen]], og [[1852]] tog han i [[Flensborg]] slesvigsk-juridisk eksamen ([[1857]] eksamen i kongerigsk ret); blev straks efter kancellist, [[1853]] [[fuldmægtig]] og 1857 [[Kontorchef|bureauchef]] i [[Ministeriet for Hertugdømmet Slesvig|Det slesvigske Ministerium]], hvor han fik et nært samarbejde med [[departementschef]]en [[Theodor August Jes Regenburg]]. Han holdt [[1862]]-[[1863|63]] forelæsninger ved [[Københavns Universitet]] over slesvigsk ret og udgav i de samme år tillige med [[Frederik Knudsen]] ''Slesvigske Provinsialefterretninger''. Selv skrev han i dette tidsskrift en længere afhandling om ''Fremmede Loves Indflydelse paa Retsudviklingen i Slesvig''. I sommeren 1863 blev Juel overappellationsretsråd i Flensborg og valgtes i september samme år af [[Landstinget]] til [[Rigsrådet (1855-1866)|Rigsrådet]], hvor han nærmest hørte til [[Højre (1848)|Højre]] og stemte for [[Novemberforfatningen]], dog kun efter et bestemt tilsagn fra [[Regeringen Hall II|ministeriet Hall]] om, at [[Hertugdømmet Slesvig|Slesvigs]] selvstændighed ikke skulle udvides. I marts [[1864]] blev han afskediget af de tyske magthavere og vendte tilbage til [[København]], hvor han [[1865]] blev overretsprokurator. Tillige var han [[1866]]-[[1877|77]] medlem af bestyrelsen for den nystiftede [[Creditkassen for Landejendomme i Østifterne]].
Personbillede_savnes Politik Kommunikation Kultur Hobby Organisationer Uddannelsesinstitutioner