[[Fil:Borchgrevink Hut.jpg|thumb|Southern Cross-ekspeditionens lejrhytter ved Kapp Adare, midt i en pingvinkoloni.{{byline| Kuno Lechner|1992}}]]
Borchgrevink var overbevist om, at Kapp Adares beliggenhed, med en stor pingvinkoloni, som gav enkel tilgang til ferskt kød og spæk, var egnet som base for en fremtidig overvintringsekspedition og udgangspunkt for undersøgelser af [[Antarktis]] indre.<ref name ="anta-canterbury-intro" /><ref name="Preston14" /> For at fremme sine idéer, skyndte Borchgrevink sig til London, hvor Royal Geographical Society var vært for den sjette internationale geografiske kongres. Den 1. august 1895 henvendte han sig til kongressen, hvor han redegjorde for muligheden for at benytte stranden ved Kapp Adare som lejrplads for en videnskabelig ekspedition gennem den antarktiske vinter.<ref name="Borchbook4" /> Kongressen gav imidlertid ikke sin tilslutning til Borchgrevinks idéer; i stedet vedtog den en generel resolution til støtte for udforskning af Antarktis, hvori den foreslog, at "''de enkelte videnskabelige selskaber rundt om i verden skulle opfordre til, på den måde de selv anser mest effektiv, at man går i gang med dette arbejde før udgangen af århundredet''".<ref name="Borchbook9">Borchgrevink (1901), s. 9–10</ref> I de to næste år rejste Borchgrevink rundt i Europa og Australien for at skaffe støtte og garantier for sine ekspeditionsideer, men uden særligt resultat.<ref name="Forex" /> Borchgrevink formåede imidlertid omsider at overtale forlæggeren [[George Newnes]] til at dække alle omkostningerne ved ekspeditionen.<ref name="Jones59" /> Afrejsen skete i august 1898 med [[DS "Southern Cross"]], og Borchgrevinks mandskab tilbragte vinteren 1899 ved Kapp Adare. [[Southern Cross-ekspeditionen]] blev dermed den første, som overvintrede på det antarktiske kontinent. Vinteren før havde imidlertid [[Belgica-ekspeditionen]], hvor [[Roald Amundsen]] deltog, gennemgået en ufrivillig overvintring om bord i ekspeditionsfartøjet "''[[Belgica]]''".
Historie