== Manglende generationsskifte ==
Et muligt generationsskifte blev forpurret, da en række yngre nationalliberale gik over til [[Mellempartiet]] i 1866. Helt frem til de nationalliberales opløsning blev partiets ledelse derfor præget af mænd fødte omkring 1810. 
   
== Forfatningskampen ==
De nationalliberale ønskede ikke den [[forfatningskamp]], der prægede dansk politik i slutningen af 1800-tallet. 
I [[1882]] lykkedes det for Krieger at få Folketinget og Landstinget til at enes om finansloven. Samtidigt protesterede både Ploug og Krieger mod Estrups forsvarsforslag. 
Kort tid efter går de nationalliberale i opløsning. De fleste fra partiet går til Højre. Monrad og enkelte andre nærmer sig Venstre. 
    
== Den offentlige mening ==
Ved indgangen til 1870’erne prægede de nationalliberales [[Nationalromantikken|nationalromantiske]] holdning stadig den offentlige mening og kulturlivet. Venstremanden [[Viggo Hørup]] rejste en kraftig opposition mod dette. Med støtte fra kredsen omkring [[Georg Brandes]] lykkedes det ham at beskære den nationalromantiske indflydelse. 
  
== Nationalliberale partier i andre lande ==
Der har også været nationalliberale partier i Tyskland og Storbritannien.
{{autoritetsdata}}
Filosofi Historie Organisationer