I henhold til EU's grundlæggende traktakt, [[Rom-traktaten]], er [[arbejdskraftens fri bevægelighed]] en fundamental forudsætning for virkeliggørelsen af [[det indre marked]]. Med Mastricttraktaten indførtes i 1993 unionsborgerskabet, og den fri bevægelighed blev med tiden udvidet til at omfatte alle unionsborgere, som kan klare sig selv økonomisk. Med henblik på at udmønte traktatens bestemmelser om unionsborgernes fri bevægelighed (traktatens afsnit III) havde det daværende EF, og senere EU, vedtaget en række direktiver, der nærmere fastlagde betingelserne for unionsborgernes ophold i andre EU-medlemstater som henholdsvis arbejdstagere, studerende, selvforsøgende og pensionister.
Jura Politik Videnskab