Ved napoleonsstyrets sammenbrud 1812-14 sluttede Frederik Vilhelm sig efter stærkt nationalt pres til Frankrigs fjender, og [[1813]] lovede han en fri forfatning. Men efter sejren i [[1814]] fastholdt han en reaktionær politik og nøjedes med i [[1823]] at indføre [[Rådgivende provinsialstænderforsamlinger|provinsialstænder]] uden reel indflydelse. Han fulgte i øvrigt fyrst [[Klemens von Metternich|Metternichs]] kurs i inden- og udenrigspolitik og prøvede ikke at hævde Preussen som [[Østrig]]s ligemand. Alligevel betød hans senere regering en genrejsning af Preussen, og navnlig landets militær gennemgik den fornyelse, der senere gjorde det til [[Tyskland]]s overherre. Under ham skabtes fx den preussiske [[generalstab]].
Titler Religion Samfund