I [[Sydengland]] blev Olympics sejr over et af de store amatørhold mødt med forfærdelse. På den tid havde [[The Football Association]] (the FA), sportens styrende organ, forbundt klubberne at betale deres spillere. Ikke desto mindre havde arbejderklubber, særligt dem fra [[Lancashire]], siden [[1876]] været mistænkt for at foretage udlovlige udbetalinger til spillerne.<ref>Davies, p. 36</ref> I kølvandet på Olympics højprofilerede sejr intensiverede [[journalist]]er og ledere tilknyttet amatørklubberne fra [[Sydengland]] opfordringerne til FA om at undersøge de nordlige klubbers økonomi. De fokuserede især på Olympics træningstur til [[Blackpool]], og antydede, at spillerne ikke ville have haft mulighed for at tage så lang tid fri, medmindre klubben betalte dem en eller anden form for [[Løn (arbejde)|løn]]. Der blev også stillet [[spørgsmål]] om spillere, der havde flyttet fra en by til en anden, udelukkende for at spille for et nyt fodboldhold. F.eks. var Jack Hunter flyttet fra [[Sheffield]] til [[Blackburn]] for at spille for Olympic.<ref>Phythian, p. 54</ref> I sidste ende havde det ingen konsekvens for Olympic, men der blev uddelt straffe til andre klubber, herunder [[Preston North End F.C.|Preston North End]], som blev smidt ud af [[FA Cup]]'en. Dette fik i sin tur de nordlige klubber til at planlægge at melde sig ud af FA og i stedet danne et rivaliserende forbund, der ikke påtvang klubberne det såkaldte "amatørideal".<ref>Davies, p. 38</ref><ref>{{cite book |last= Dunning|first= Eric|last2 = Sheard | first2 =  Kenneth|author-link= |title= Barbarians, Gentlemen and Players: A sociological study of the development of rugby football|url= https://archive.org/details/barbariansgentle00shea|year= 2005|publisher= Routledge|isbn=10-7146-8290-X |page=[https://archive.org/details/barbariansgentle00shea/page/n176 159]}}</ref>
Filosofi Historie Foreninger Organisationer