Den liviske orden havde kæmpet mod žemaitijanerne siden 1253, da [[Mindaugas]] blev kronet som konge af Litauen og overdrog dele af [[Žemaitija]] til ordenen. Žemaitijanerne anerkendte ikke overdragelsen og kæmpede videre for deres uafhængighed. For ridderne var Žemaitija et strategisk vigtigt landområde, der adskilte deres preussiske og liviske områder. Efter at žemaitijanerne havde dræbt 12 riddere nær det nybyggede [[Memel slot]] ([[Klaipeda]]) i 1257, blev en to-årig våbenhvile indgået<ref name=ivins2/>. Da våbenhvilen udløb, invaderede žemaitijanerne [[Kurland]] og besejrede ridderne i [[slaget ved Skuodas]] i 1259<ref name=urban/>. Denne succes ansporede semgallerne til at gøre oprør<ref name=ivins/>. Ridderne gik over til strategisk krigsførelse og angreb [[Tērvete]] i håb om at gøre semgallernes forpost til en ordensridder-borg<ref name=edvardas1/>. Da angrebet mislykkedes, byggede de en fæstning i nærheden af [[Dobele]] og en anden i Georgenburg (muligvis det nuværende [[Jurbarkas]]) i Žemaitija<ref name=edvardas2/>. Žemaitijanerne angreb Dobele, men på grund af dårlig belejringstaktik led de store tab. De angreb ikke Georgenburg direkte, men byggede en fæstning i nærheden for at afskære borgen fra forsyninger og løbende chikanere garnisonen<ref name=edvardas3/>.
Historie