Af Nicolais egne skrifter må nævnes hans udmærkede ''Topographisch-historische Beschreibung von Berlin und [[Potsdam]]'' (1759) og [[roman]]en ''Leben und Meinungen des Magisters Sebaldus Nothanker'' (3 bind, 1773—76), et indlæg mod datidens [[ortodoksi]], af interesse endnu i vore dage. I det [[satirisk]]e skrift ''Freuden des jungen Werther'' (1775) og ''Beschreibung einer Reise durch Deutschland und die [[Schweiz]]'' (1781) vovede han at angribe [[Goethe]], [[Herder]], [[Lavater]] og andre af den ny tids mænd, som han nu forvandlede til heftige modstandere. I ''Die Zenien'' og i ''[[Faust]]'' fik han tak for sidst — Goethe indførte ham i sit verdensdigt som ''der Proktophantasmist'' eller ''Steissvisionär''. Han fortsatte sin forfattervirksomhed ind i [[1800-tallet|det nye århundrede]].
Foreninger Organisationer