IWC indførte RMP i 1994, men bestemte sig for ikke at implementere det i forvaltningen før et inspektions- og kontrolskema var blevet udviklet. Dette skemaet er sammen med RMP kendt som ''the Revised Management Scheme (RMS)''. Efterfølgende har det været totalt umuligt for medlemslandene at opnå enighed om RMS. Denne forsinkelse har skabt frustrationer i de lande der ønsker den kommercielle fangst genindført, og de har beskyldt bl.a. Storbritannien og New Zealand for ikke at føre reelle forhandlinger, men i stedet blot har saboteret RMS ved at fremkomme med urealistiske krav. De anklagede lande har svaret igen på dette ved at hævde at de kun vil sikre sig, at de bedst mulige procedurer bliver fulgt, og at det er pro-fangst-nationer som ikke viser kompromisvilje. De anti-fangst-nationer som ønsker at gøre fangststoppet permanent, er også blevet mødt med spørgsmål om hvorfor de overhovedet deltager diskussionen, eftersom hele formålet med RMS er at muliggøre en reguleret kommerciel fangst. Deres svar har været, at moratoriet og RMS er to adskilte sager, og at dersom moratoriet, mod deres vilje skulle blive ophævet, ønsker de at det bedst mulige styringssystem er på plads. Forhandlingerne kan ende i den vanskelige situation at et forvaltningssystem og et fangstforbud kan komme til at eksistere side om side.
Historie Foreninger Organisationer