Her trådte romerkirken til og tilbød en ny og kirkelig indvielse af forholdet. Kernen i denne fest kunne jo kun være en gentagelse af, hvad der allerede var foregået ved den verdslige "bortfæstning", men foretaget i [[kirke (bygning)|kirke]] og ledsaget af en mængde former for "vielse" af parret, brudesengen osv. fik denne nye kirkelige fest, [[bryllup]], snart en stor tiltrækningskraft. Ikke blot de, der havde "fæstet" en rig arving som barn, anvendte da bryllup, når de senere ægtede hende, men også en mængde velstående, der kunne ønske at fejre en fest med pragt og satte pris på den kirkelige [[velsignelse]]. Herved opstod der imidlertid en betænkelig sondring i formerne for indgåelse af lovligt ægteskab. Folkets flertal nøjedes endnu med den ene handling, den verdslige bortfæstning, der også i middelalderen ud af de nordiske love anerkendtes for tilstrækkelig. Folkets rige og fornemme mindretal holdt derimod, i pagt med gejstligheden, på, at ret ægteskab kun stiftedes gennem to handlinger, først bortfæstning, derpå bryllup.
Samfund Samfundsvidenskab Mellemmenneskelige_forhold Antropologi