Stockholm var ikke ukontroversiel. Han havde i Dollerup været præst for [[Ove Høegh-Guldberg]], da denne boede på [[Hald Hovedgård|Hald]], og den forhenværende statsmand var bleven den unge præst "en Støtte for hans Aabenbaringstro", der lod [[Bibelen]] gælde i hele sin myndighed. Som [[provst]] var han ivrig og dygtig, men også heftig og hensynsløs. Han blev kaldt en [[Hierarki|hierark]]; i Aalborg blev der klaget der over hans ultraroyalisme og -ortodoksi, og i Viborg over hans [[moral]]ske [[rigorisme]]. Han har oversat [[Georg Friedrich Seiler]]s "Religionen efter Fornuft og Bibel i deres Overensstemmelse" (1800) og skrev "Løsagtighed er ingen Synd, denne Mening bestredet" (1818). Han var imod [[skilsmisse]] og var fortaler for at afskaffe bevillingerne til det. Han skrev om "Selvmorderens Forbrydelse beskuet i Kristendommens Lys" i 1831. I 1832 skrev han i [[Jens Møller (teolog)|Jens Møllers]] "Nyt theologisk Bibliothek" XX mod [[N.F.S. Grundtvig |Grundtvig]]s teori om den [[apostolske trosbekendelse]]. Møller siger om Stockholm i hans biografi, at "af de 2 Egenskaber, man maa ønske enhver Skribent, Begejstring og Besindighed, besad han kun den første".<ref>[[J. Møller]], [[Tidsskrift for Kirke og Theologi]] III, s. 312. citeret i {{runeberg.org|dbl|16|0450.html Stockholm, Jens}}</ref>
Personbillede_savnes Historie