I foråret 1754 ansøgte Pontoppidag kongen om tilladelse til at forlade Bergen. Han ønskede at følge sine to ældste sønner til København, hvor de skulle gå i skole. Dertil ønskede han at tilse sin danske [[formue]]. Sandheden var snarere, at han var indblandet i en [[utroskab]]sskandale. En gift viceborgermester i Bergen, Peter Severin Garboe, søn af præsten i [[Vejrum]], havde et par år tidligere gjort Maren Mathiesen - datter af [[politimester]]en i Bergen - gravid. (Garboes kone Gidske Johanne Kaas opnåede i [[1760]] skilsmisse ved [[kongeligt reskript]] pga. sagen.<ref>{{Cite web |url=https://www.bergen.kommune.no/bk/multimedia/archive/00284/Om_skandale_Bergen__284627a.pdf |title=Arkiveret kopi |access-date=29. december 2019 |archive-date=29. december 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191229121001/https://www.bergen.kommune.no/bk/multimedia/archive/00284/Om_skandale_Bergen__284627a.pdf |url-status=live }}</ref>) Den gifte Garboe og den gravide Maren prøvede at skjule [[skandale]]n ved at få en fælles ven, ''Conrector'' Paul Lakier ved Bergen katedralskole,<ref>H. J. Huitfeldt-Kaas: ''Optegnelser om familien Pritzier'' (Lakier var gift med Hedevig Pritzier)</ref> til at ledsage Maren til Danmark, hvor de udgav sig for et ægtepar for at få barnet anerkendt som "ægtefødt". [[Rygte]]rne nåede imidlertid til Bergen, og en undersøgelse blev igangsat, for parret var jo ikke blevet viet. I [[afhøring]]er navngav Garboe også biskop Pontoppidan som mulig barnefar. Biskoppen blev rasende. Han havde nu fået nok af Bergen. Da han fik kongens tilladelse til afrejse, forlod han Bergen for godt. Det sidste [[brev]], han skrev fra sin bolig i byen, er dateret [[13. juli]] 1754. I København blev han udnævnt til [[rektor]] ved [[Københavns Universitet]], men beholdt alligevel [[indtægt]]erne fra [[Bjørgvin Stift|bispestolen i Bergen]] frem til sin død.<ref name="autogeneret1" />
Litteratur Historie Organisationer Uddannelsesinstitutioner