{{Citat|Min kære svigerfader var benådet med Dannebrogsmændenes Hæderstegn, hvilket han på flere måder havde gjort sig fortjent. I ægteskabet er 8 børn, 5 sønner og 3 døtre.<br>Den 1. oktober 1900 ansattes jeg ved [[redningsvæsenet]] i Vorupør, hvori jeg endnu står, og hvor jeg i de mange år i mange meget alvorlige redningsforetagender for at redde menneskeliv ud af dødens kolde favn sammen med mine kammerater fik held til trods havet og stormens voldsomhed, sådan som dette kan optræde her på den barske Jyllands vestkyst, at redde mange mennesker, både skibbrudne, søfolk og fiskere, og dette at være genstand for et håndtryk, ledsaget af et mildt øje og et taknemmeligt hjerte i sådanne stunder er en oplevelse af de store, som man ikke så let glemmer.<br>Endvidere skal jeg ikke undlade at meddele, at jeg dog uden for redningsvæsenets tjeneste med min lille jolle har været udsat for langt de største farer for at redde mennesker, og hvor det dog lykkedes at redde nogen.<br>Jeg må også bemærke, at jeg selv flere gange har været i fare. Tre gange er jeg kæntret, foruden de mange tilfælder af storm og høj sø, som fiskerbefolkningen på Jyllands vestkyst er udsat for. Engang hentede [[redningsbåd]]en mig, som jeg sad på kølen af min kæntrede fiskerbåd.<br>Skulle jeg sige noget om mit arbejde i min fødeby og kommune, da vil jeg nævne min deltagelse i fiskeriforeningen, [[brugsforening]]en, [[sygekasse]]n, [[sogneråd]]et. I religiøst henseende skal jeg nævne mit arbejde blandt børn i [[søndagsskole]]n i 40 år, ligesom jeg også er betroet et arbejde i menigheden, hvilket jeg gør med stor glæde og taknemmelighed."<ref>[http://www.arkivthy.dk/images/JuliThy/JuliThy2003.pdf Jul i Thy, 2003], s. 56-57, 73. årg., {{ISBN|87-85131-34-2}}</ref>}}
Historie