Selvom hverken alderdomsunderstøttelsen eller aldersrenten retsligt var karakteriseret som fattighjælp og derfor ikke medførte tab af valgret, havde begge ordninger alligevel et vist [[Stigma (samfund)|stigmatiserende]] ry i befolkningen. I 1950 fravalgte en fjerdedel af de berettigede personer således at ansøge om aldersrente. Dels på grund heraf og dels fordi mange mente, at aldersrenten beløbsmæssigt var meget beskeden, var der i de næste årtier en løbende debat om at erstatte den med en højere og universel ydelse for ældre, som alle borgere over en vis alder havde ret til. I 1948 nedsatte socialminister [[Johan Strøm]] derfor en kommission til undersøgelse af "en almindelig Folkepensionsordning". Det tog otte år, før kommissionens betænkning blev færdig, men delelementer blev løbende offentliggjort og gav anledning til en større offentlig debat i de mellemliggende år om det danske pensionssystem. Det var således et hovedtema ved folketingsvalgene i [[Folketingsvalget 21. april 1953|april 1953]] og [[Folketingsvalget 22. september 1953|september 1953]].<ref name=aau/>
Politik Samfund