Han studerede i Paris under [[François Jouffroy|Jouffroy]], debuterede på [[Parisersalonen|salonen]] [[1857]] med ''Ung [[Theseus]]'' (i [[marmor]] [[1865]]), opnåede [[1859]] den store [[Rom-pris]] og tiltrak sig på salonen [[1864]] med [[bronze]]figuren ''Sejrherren i hanekamp'' (en nøgen dreng, som sejrsberuset iler hjemad med sin sejrrige hane og sin palme [[Luxembourgmuseet]]) almindelig opmærksomhed. Her viser sig allerede hans sjældne evner i retning af livfuldt, energisk fremstillingssæt. Hans følelsesfulde figur ''[[Tarcisius]]'' (den liggende unge [[martyr]], der stenes, fordi han ikke vil udlevere [[hostie]]n) skaffede ham [[1868]] salonens æresmedaille og erhvervedes til Luxembourgmuseet (et eksemplar i [[gips]] i [[Ny Carlsberg Glyptotek]]). Derefter har han modeleret ''Dramaet'' for [[Opéra Garnier|Paris nye opera]] (1869), ''Ægyptisk danserinde'' (1873), bronzegruppen (1875): en dødstræt fransk mobilgardist, som en schweizisk kvinde tager sig af en [[allegorisk]] fremstilling, som byen Toulouse skænkede [[Schweiz]] til tak for dets adfærd mod den franske sydarmé 1871), ''[[Sankt Vincens af Paula]]'' for kirken [[Sainte Geneviève]] (1879), statuen ''[[Diana (gudinde)|Diana]]'' (1882, i bronze 1887, i marmor 1891, gipseksemplar i Ny Carlbergs Glyptotek), et arbejde, der er særlig karakteristisk for Falguières kunst: en ypperlig formet, rank og kraftig nøgen kvindefigur, gengivet med hans kunsts hele raffinement og virkelighedstro teknik, men mere en moderne parisisk modelfigur i pikant stilling end en ophøjet [[gudinde]]; ''Jagende nymfe'' (1885), ''Musikken'' (1889), ''Kvinde med påfugl'' (1890), ''Den heroiske poesi'', ''Danseuse'' (1896) med mere. Falguières [[Naturalisme (billedkunst)|naturalisme]] har naturligt oftere ført ham ind på [[portræt]]faget, i hvilket påvirkningen fra [[Carpeaux]]' maleriske stil særlig har gjort sig gældende; han har udført en siddende figur af [[Pierre Corneille|Corneille]] for ''[[Comédie-Française|Théâtre français]]'' (1872), [[Lamartine]]s statue for [[Mâcon]], [[Gambetta]]s i [[Cahors]] (1884), mindesmærket for admiral [[Courbet]] i [[Abbeville]] (1890), portræt af [[Paul Dubois|Dubois]] og [[Rodin]] (Ny Carlsbergs Glyptotek) med flere. I sine malerier (''Bryderne'', ''[[Kain og Abel]]'' 1876, ''[[Susanna (bibelsk person)|Susanne]]'', ''[[Hylas]]'', ''[[Juno]]'' [1889] et cetera), i hvilke han med held har fortsat sine studier af det nøgne legeme (han er blevet kaldt ''poète du déshabillé''), går han i [[Jean-Jacques Henner|Henners]] spor. I [[1882]] blev Falguière [[professor]] ved ''[[École des beaux-arts]]'', næste år medlem af [[Académie des beaux-arts|Akademiet]]. Foruden de alt nævnte værker ejer Ny Carlsberg Glyptotek blandt andet hans statue (i marmor) ''Ophelia'', fremstillet med [[Christina Nilsson]]s træk.
Kunst Historie Maleri Organisationer