=== Senmiddelalder og renæssance ===
Allerede i senmiddelalderen blev det klart, at vornedskabet gav godsejere et magtmiddel over for fæstebønderne, som kunne misbruges, og under [[Christian 2.|Christian II]] lod i 1521-22 gennemføre en række reformlove, herunder ''Landloven'', som blandt andet havde til formål at værne bønderne mod overgreb.<ref name="Sk 24f">Skrubbeltrang (1978), s. 24f</ref> Blandt Landlovens bestemmelser var artikel 111, hvori det hedder: "''Slig ond ukristelig sædvane, som hertil i Sjælland, [[Falster]], Lolland og [[Møn]] været haver med stakkels bønder og kristne mennesker at sælge og bortgive ligesom andre uskellige kreatur, skal ej efter denne dag så ydermere ske, men når deres husbonde og herskab farer uredeligt med dem og gør dem uret og ubod, da må de flytte det gods, de påsidder, og ind på en andens gods, som bønder gør i [[Skåne]], [[Fyn]] og Jylland''". Reelt var bestemmelsen således en ophævelse af vornedskabet.<ref name="Sk 25">Skrubbeltrang (1978), s. 25</ref> Men Christian blev fordrevet i [[1523]], og bestemmelsen fik aldrig effekt; reformlovene blev brændt til aske på [[Viborg Landsting]]. [[Frederik 1.|Frederik I]], der fulgte Christian II som konge, skal have været sindet at ophæve vornedskabet men stødte på rigsrådets modstand.<ref name="Sk 26">Skrubbeltrang (1978), s. 26</ref> [[Christian 3.|Christian III]] satte i 1542 en frist på 3 år for eftersøgning af vornede, der var rømmet til købstæderne, hvilket gjorde muligheden mere fristende.<ref name="Sk 175">Skrubbeltrang (1978), s. 175</ref>
Historie