Rømødæmningen er 9,2&nbsp;km lang og bygget [[1939]]-[[1948|48]]. Tidligere gik der [[færge]] fra landsbyen [[Ballum]] til Kongsmark, hvor der var en anløbsbro overfor kommunekontoret og det nu nedrevne [[hotel]] på Gl. Færgevej. Da [[dæmning]]en blev planlagt, valgte man at lade den følge [[vandskel]]let mellem [[Juvredyb]]s og [[Listerdyb]]s [[tidevand]]sområder, bortset fra stykket nærmest Rømø, hvor dæmningen fik et noget sydligere forløb. Derved afskar man et havområde på omkring 5&nbsp;km², hvor tidevandet blev tvunget nord om øen. Dette har medført, at bl.a. Juvre-diget er blevet gennembrudt flere gange. Rømø-dæmningen er blevet ødelagt talrige gange. I [[1976]], [[1981]] og [[1999]] gik det værst ud over dæmningen, som blev hullet og måtte gennemgå langvarige reparationer. På begge sider af dæmningen er der anlagt [[slikgård]]e. Vedligeholdelsen af disse ophørte i [[1992]].
[[Fil:Aussenansicht - Sankt Clemens Kirke (Rømø).jpg|thumb|[[Sankt Clemens Kirke (Tønder Kommune)|Sankt Clemens Kirke]]]]
[[Fil:Redningsstation i Kirkeby på Rømø.jpg|thumb|Redningsstationen i Rømø Kirkeby]]
== Landskabet ==
Rømø er en såkaldt barreø. Øen blev dannet på grundlag af en sandbanke, et [[højsand]], der på vestsiden har fået pålejret sand, og på østsiden er blevet udvidet med et [[marsk]]område på ler- og slikaflejringer. Øens tilblivelse afspejler sig i en række nord-sydgående bælter. Mod vest strækker sig en [[forstrand]] på indtil 2-3 kms bredde. Så følger et [[klit]]bælte, der stammer fra midten af 1800-tallet. Mellem dette og et indre klitbælte findes et område med flere søer, blandt andre [[Lakolk sø]]; denne udgjorde tidligere øens forstrand og har derfor navnet "Strand". Øst for det indre klitbælte følger et klitområde med talrige mindre og større klitter, hvoraf de store [[vandreklit]]ter (efter deres form kaldet parabelklitter) Høstbjerg, Spidsbjerg og Stagebjerg er det mest markante. Høstbjerg er med sine 19 meter den højeste. En del af klitterne er beplantet med [[bjergfyr]], resten henligger som klithede, hedemose, hedekær og eng. Plantevæksten afspejler afstanden til grundvandet. Lakolk sø har en [[rørskov]]. Mod øst følger et agerlandsområde opstået ved marskdannelse i læ af klitbælterne. Her ligger også øens bebyggelser. Længst mod øst ligger et marskområde, der ved inddæmninger i 1920-erne er blevet gjort bredere såvel ved øens nordende som ved sydenden. I nord er ved inddigningen skabt Tvismark sø og i syd Sønderstrand.
Vand Naturbeskyttelse