Wilhelm Zillen var søn af guldsmed Jakob Zillen og Anne Cathrine født Witzel. efter i nogen tid at have arbejdet på et kontor kom han 1845 til København, hvor han tegnede på [[Kunstakademiet]] og søgte uddannelse som billedhugger hos [[Herman Wilhelm Bissen]]; sit udkomme tjente han mest ved at modellere [[Bertel Thorvaldsen|Thorvaldsens]] statuer til reproduktion i mindre format. Efter nogle år forlod han imidlertid billedhuggerkunsten og øvede sig i at male; 1854 rejste han til [[Düsseldorf]], hvor han i løbet af et par år ganske tilegnede sig den der grasserende skoles manér, ikke mindst dens slikkede, karakterløse og glasagtige foredrag; det synes, som om han dog ad en eller anden vej er bleven påvirket også af den i sin tid højt ansete belgiske dyremaler [[Eugène Joseph Verboeckhoven]]. Allerede da han 1857 kort efter sin hjemkomst udstillede første gang, sad han inde med ret betydelig manuel færdighed, anbragte dyrene i landskabet med smag og forstod at forme dem tækkelig; disse fortrin voksede med årene. Men nogen betydelig tegner blev han dog aldrig, han ejede ingen evne til karakteristik, og det er helt mærkeligt at se, hvor fuldstændig han har kunnet undgå al påvirkning af [[J.Th. Lundbye]]; kun på enkelte af Zillens arbejder kan man mærke, at [[Carlo Eduardo Dalgas|Dalgas]]’ kunst (Fårenes Uld) ikke har været ham helt fremmed. [[Kunstforeningen]] i København købte i årenes løb et helt dusin af de 50 billeder, han i alt udstillede; andre gik til kunstforeningerne i [[Christiania]] og [[Drammen]], til udstillingstombolaen og til foreningen [[Fremtiden (forening)|Fremtidens]] bortlodning. Men også blandt privatfolk fandt hans let tilgængelige kunst købere.
Personbillede_savnes Kunst Historie Maleri