Der er grundlæggende tale om en tilnærmelsesvis objektiv, procesorienteret naturvidenskabelig analysemetode, anvendt på hovedsagelig psykiske og sociale forhold, og som har til formål at tilvejebringe mulige årsagsforklaringer ([[kausalitet]]) med henblik på efterfølgende mulighed for at kunne anstille forudsigelser (prædiktion).<ref> I praksis vil der være tale om kausalitet i form af sandsynligheder. Hertil kan der i sekvensanalysen indgå brug af matematiske Markov-modeller, som vil være velegnet til analyse af indbyrdes afhængige begivenheder og hændelser. </ref> Anvendelsen af sekvensanalytisk metode finder navnlig sted inden for klinisk psykologi<ref> Sekvensanalysen blev første gang beskrevet af den amerikanske psykolog og senere professor ved Harvard University, B. F. Skinner, i det banebrydende værk, "The Behavior of Organisms" (1938) – omend kun i en temmelig snævert anvendt og stærkt reducerende udgave under betegnelsen "contingencies of reinforcement", og som på radikal behavioristisk vis alene indskrænkede sig til analysen af den åbne adfærd – en analyse, der på daværende tidspunkt blev anset for at være et tilstrækkeligt udtømmende forskningsparadigme. </ref> samt inden for socialbehandlingen. <ref> Fx familieterapi o.lign. </ref> Størst kommerciel anvendelse har sekvensanalysen dog indtil videre haft inden for den meget betydelige medicinalindustrielle forskning, hvortil der kræves brug af forsøgspersoner med varierende psykiske problemer/symptomer i forbindelse med fremstillingen af især egnede psykofarmakologiske medicinpræparater til psykiatrien.
Psykologi Videnskab Samfundsvidenskab Naturvidenskab