'''Feofytin''' eller Feo kan betragtes som et [[klorofyl]]molekyle, der mangler den centrale Mg<sup>++</sup>-ion, og som er den første elektronbærer i planternes elektronoverførselskæde i [[fotosystem II]] og i purpurbakteriernes fotosyntetiske procescentrum, RC P870. Både i fotosystem II og i RC P870 er det lysenergi, som fjerner elektroner fra procescentret og driver dem over til feofytin, som derefter lader elektronerne gå videre til enten en [[kinon]] (Q<sub>A</sub>) i RC P870 eller en [[plastokinon]] i fotosystem II. De overordnede mekanismer, [[katalyse]]r og anvendelser for feofytinmolekylerne i de to transportkæder er [[analogi|analoge]] i forhold til hinanden.
Naturvidenskab