Den inden- og [[udenrigspolitik|udenrigspolitiske]] udvikling blev indtil [[1890]] styret af den første og længstsiddende [[rigskansler]] [[Otto von Bismarck]]. Hans regeringstid kan opdeles i en forholdsvis [[liberal]] periode, der var kendetegnet ved indenrigspolitiske [[reform]]er og [[kulturkamp]], samt en mere [[konservativ]] periode efter [[1878]]/[[1879]]. Skellet mellem de to perioder er overgangen til statsinterventionisme (beskyttelses[[told]], socialforsikring og lovene rettet mod det Tyske socialistiske Arbejderparti. Udenrigspolitisk forsøgte Bismarck at sikre riget ved hjælp af en række [[alliance]]r. Han indledte den senere kraftigt udvidede [[imperialisme]]. Herved kom det i stigende grad til internationale interessekonflikter med andre [[kolonimagt]]er, især [[Storbritannien]].
Filosofi Historie Kultur Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Foreninger Organisationer