== Godsejerne bliver ny magtfaktor ==
I anden halvdel af 1400-tallet begyndte nogle få godsejere gennem ægteskab, arv og forleninger at besidde store dele af jorden i Danmark og i de andre nordiske lande. Blandt disse var de mest fremtrædende slægterne [[Laxmand]], [[Gyldenstjerne|Gyldenstierne]], [[:Kategori:Slægten Thott|Thott]], [[Gøye]], [[Oxe]] og [[Rosenkrantz]]. De såkaldt lavadelige søgte at knytte sig til disse højadelige gennem et gensidigt tjenesteforhold. Fx tjente de lavadelige de højadelige som svende, når der blev udbudt krigstjeneste. Til gengæld ydede de højadelige dem beskyttelse og skaffede dem embeder og givtige giftermål. Dette lille lag af storgodsejere ændrede markant forholdet mellem bonde og herremand i mange århundreder frem. I en kongelig forordning af [[1466]] hed det, at ingen måtte fængsles uden lov og dom, men der blev gjort en undtagelse over for fæstebønder, der var i deres herres værn. Herremændene måtte anvende stok og jern mod dem, altså arrestation og midlertidig fængsling. Herremændene skulle omvendt yde bønderne beskyttelse mod juridiske og militære overgreb fra andre. Til gengæld skulle bønderne yde godsejeren de såkaldte herlighedsafgifter. Godsejerne fik desuden udvidet deres ret til sagefald fra [[Jyske Lov]]. Fra kun at gælde de mindste bøder blev det udvidet til at gælde alle bøder, bortset fra fyrremarksbøden for manddrab. Efter [[1450]] begyndte mange godsejere også at få [[birkeret]]. Det betød, at godset blev sin egen retskreds med ret til at udnævne egne birkefoged og birkedommer uafhængig af staten. Dog skulle birketinget dømme efter lands lov og ret.<ref>{{Harvnb|Scocozza|Jensen|1999|pp=107-109.}}</ref>
Historie