I 79 e.Kr. var Plinius som chef for flåden udstationeret i [[Misenum]] ved [[Napolibugten]], hvor han blev vidne til [[Vesuv]]s berømte udbrud, som begravede byerne [[Pompeji]] og [[Herculaneum]]. Vi ved ikke, om det var pligttroskab og ønsket om at redde befolkningen eller videnskabelig interesse efter at se nærmere på udbruddet, som drev ham. Men han omkom, da han indåndede giftige vulkandampe efter at være sejlet med en gruppe flådefartøjer mod [[Stabiae]]. Hans lig blev fundet "helt og uskadt, tilhyllet, som han havde været påklædt" tre dage efter vulkanudbruddet, skriver Plinius den Yngre.
Død