Begrebet blev gjort populært af psykologen og forskeren [[Abraham Maslow]]<ref>Maslow 1954</ref>. Han introducerede i 1950`erne [[Maslows behovspyramide]], hvor individet kan søge selvrealisering, når det har fået tilfredsstillet sine grundlæggende behov<ref>Wilson, Colin (1972) ''New Pathways in Psychology: Maslow and the post-Freudian revolution''. London: Victor Gollancz</ref>. Selvrealisering er forbundet med altruisme, så individet bliver mindre egoistisk og gør mere for andre, når det når frem til det udviklingstrin. Selvrealisering er desuden en forudsætning for at individet kan forstå, det er en del af noget større end sig selv. Kun sådan kan den enkelte få åndelige oplevelser af noget større, som er det højeste trin i pyramiden. Ifølge Maslow var selvrealiserende mennesker ofte meget kreative og begejstrede, og han så blandt andet [[Albert Einstein]] som et eksempel<ref>Maslow 1954, s. 203</ref>.
Psykologi