Et aspekt af sammenkædningen mellem politik og interessevaretagelse i arbejderbefolkningen bestod i fremkomsten af ideologisk baserede fagforeninger, venstre-liberale, katolske og socialdemokratiske. I den sammenhæng opnåede de såkaldte frie fagforeninger, der var knyttet til SPD, de største medlemstal efter at socialistlovene var blevet afskaffet. I vigtige industriområder, såsom i Ruhrområdet, var de kristelige fagforeninger til dels lige så stærke, eller endog stærkere. Hertil kom der i dette område efter århundredskiftet også fagforeninger for polsktalende minearbejdere, således at de ikke-socialistiske fagforeninger i dette industrielle kerneområde af riget var særdeles betydningsfulde. Særligt vanskeligt havde de venstre-liberale det med denne nye form for politik. Ganske vist havde der siden [[1860'erne]] eksisteret liberalt sindede fagforeninger, men deres medlemstal forblev forholdsvis begrænset.<ref>Ullmann: ''Kaiserreich'', S. 26–137, om de erhvervsmæssige interesseorganisationer se også: Pierenkemper: ''Gewerbe und Industrie'', S. 74–87, om den videnskabelige diskussion om dannelsen af miljøer se f.eks. Ewald Frie: ''Das Deutsche Kaiserreich. Kontroversen um die Geschichte'', Darmstadt 2004, S. 94–117.</ref>
Filosofi Historie Kultur Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Foreninger Organisationer