Det var i sandhed en bred grundvold (omkring 5000 [[kvartside]]r), Suhm således havde søgt at lægge for sit værk. Men med undtagelse af skriftet om [[Odin]], der i sin tid bidrog til at vække sansen for [[nordisk mytologi]] og derved virkede inspirerende på flere danske digtere, samt partier af den ''Kritiske Historie'', er det meste af disse indledende undersøgelser nu ret betydningsløst. Anderledes er det derimod med Suhms ''[[Historie af Danmark]]'' I-XIV ([[1782]]-[[1828]]), der er et såre velforsynet historisk forrådskammer. I sin helhed er det et kæmpeværk, der viser den mest udstrakte læsning af alle da tilgængelige [[kilde (historievidenskab)|kilder]], som på nogen måde kunne tænkes at ville kaste lys over Danmarks historie, taget i videste betydning, idet meget af nabolandenes historie er inddraget i fremstillingen, når der var mindste anledning dertil. Det er ikke nogen pragmatisk historie, men nærmest en årbog med indstrøede bemærkninger og ræsonnementer, der vidner om Suhms sunde sans, hans retsind og billighed. Som bogen er, var den i lang tid uundværlig for enhver, der syslede med dansk [[middelalder]]s historie, men ingen vil kunne holde ud at læse den igjennem for sin fornøjelses skyld, dertil er stofmængden for stor og fremstillingen for bred. Men hvad der nu til dags kun kunne tænkes udført af flere samarbejdende historikere, det udførte Suhm alene, dreven af en levende kærlighed til fædrelandet og dets historie og støttet af en arbejdskraft og arbejdslyst, som sjældent findes. Det er ganske vist ikke vanskeligt at finde fejl eller vidnesbyrd om svigtende kritik i Suhms store værk, men der er meget sandt i [[Caspar Paludan-Müller]]s dom over værket:
Historie Lister_over_personer Videnskab Organisationer