[[Christian IV]] havde forsøgt at indtage [[Gullbergs fæstning]] ved [[Göteborg]], men da det ikke lykkedes, hærgede han i [[Västergötland]] i stedet. Som modsvar hærgede de svenske styrker under [[Johan af Östergötland|hertug Johan]] og [[Jesper Mattsson Krus]] i det nordlige Halland og indtog og nedbrændte [[Ny Varberg]]. Den danske styrke vendte om for at drive svenskerne ud, og de to styrker mødtes nær Varberg. Den større svenske styrke vandt, og adskillige danske adelsmænd faldt under flugten, heriblandt [[Steen Olufsen Rosensparre]], [[Frants Rantzau (1555-1612)|Frants Rantzau]] og [[Christian Barnekow (diplomat)|Christian Barnekow]]<ref>[http://www.museumhalland.se/varbergs-fastning/fastningens-historia/programserien-varbergs-fastning-1612/de-odesdigra-dygnen-20-21-februari-1612/ De ödesdigra dygnen 20 – 21 februari 1612] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150102021303/http://www.museumhalland.se/varbergs-fastning/fastningens-historia/programserien-varbergs-fastning-1612/de-odesdigra-dygnen-20-21-februari-1612/ |date= 2. januar 2015 }}, Hallands kulturhistoriska museum</ref>. Det fortælles, at kongens hest under flugten sad fast, hvorefter Barnekow overlod sin hest til kongen og selv blev hugget ned af de forfølgende svenskere, mens kongen undslap til Varberg. Denne historie kendes dog ikke i samtiden og nævnes ikke i [[Hans Poulsen Resen|H.P. Resens]] ligprædiken over Barnekow.
Historie