Wiedemann var født af [[Tysk (sprog)|tyske]] forældre i [[Haapsalu]] i [[Estland]]. Han virkede efter tilendebragte studier i [[Dorpat]] som lærer i [[klassiske sprog]] i [[Mitau]] fra [[1830]], fra [[1837]] ved Dorpats [[gymnasium]] samt fra [[1857]] som medlem af [[Russiske videnskabsakademi|Videnskabsakademiet]] i [[Sankt Petersborg]], hvor han repræsenterede den [[finsk-ugriske sprog]]forskning. Wiedemanns undersøgelser gælder til dels visse [[Østersø]]finners, til dels fjernere finsk-ugriske stammers sprog. Hans produktion er 
overordentlig stor. Den bærer spor af at være udgået fra en flittig stuelærd og savner den friskhed, som en umiddelbar omgang med levende folk og sprog giver, men er desuagtet banebrydende for den finsk-ugriske sprogforskning.
Litteratur Sprogforskning Humaniora