Han var søn af [[notarius publicus]] [[Rasmus Æreboe]] (1685-1744) og Karen Wartberg (1696-1724). Som ung købmand sendtes han [[1753]] til [[Adam Frederik Lützow]]s [[eskadre]] i [[Middelhavet]], for at der kunne være et konsulsemne ved hånden, når den under forhandling værende [[traktat]] med [[Marokko]], hvoraf man ventede sig megen fordel for den danske handel, kom i stand. Dette skete [[18. juni]] samme år, og Æreboe blev den første danske konsul hos [[Barbareskstaterne|barbareskerne]]. Næste forår lykkedes det ham at slutte en tillægstraktat til Lützows, der var et virkelig fortjenstfuldt arbejde og meget vigtig for sejladsens sikkerhed. En udførligere meddelelse fra hans egen hånd om, hvad han måtte opleve i denne farlige og vanskelige stilling, findes trykt som tillæg til nedenfor citerede værk af dr. [[J.L. Rasmussen]], der anfører den som et agtværdigt vidnesbyrd om hans retskaffenhed og utrættelige iver i at røgte de ham betroede hverv. Æreboe vendte [[1756]] hjem, blev [[1757]] [[agent]], var [[1763]]-[[1771|71]] konsul i [[Algier]], fik [[1773]] [[etatsråd]]s rang og blev [[1777]] virkelig etatsråd.
Personbillede_savnes Historie Kultur Organisationer