Ved Stortinget i [[1818]] mødte Falsen atter frem som valgt for Nordre Bergenhus Amt, men blev afvist, fordi han var bosat i [[Bergen]]s by, uden for sit amt, da det såkaldte [[bostedsbånd]], som Stortingets flertal i 1815 ikke ville gå ind på, nu sejrede. Harmfuld vendte han tilbage til sit amtmandsembede, som han beklædte indtil [[1822]]. Han roses som en rask og driftig embedsmand, men synes stundom at have været alt for rask. I slutningen af [[1817]] udgav han et for menigmand bestemt skrift om Norges grundlov, som siden voldte ham ubehageligheder. Han udtalte sig her for en sådan grundlovsforandring, at hvert amt skulde vælge mindst en repræsentant af embedsklassen og en af jordbrugsklassen. 1817-[[1821|21]] udgav han sammen med J. Rein og H. Foss ''Den norske Tilskuer''. I [[1819]] kom statholderen grev [[Johan August Sandels]] til Bergen; han fandt behag i Falsen og roste ham for [[Karl 14. Johan af Sverige|kongen]]. I september [[1820]] valgtes han til stortingsmand for Bergens by i stedet for [[W.F.K. Christie]], som ikke ville modtage genvalg. I regeringskredse gjorde man sig forhåbning om, at falsen på det kommende Storting ville føle sig frastødt af de mange mislige elementer og blive en støtte for den gode sag.
Historie Organisationer Uddannelsesinstitutioner