'''''Alois'' Leonhard Brandl''' (født [[21. juni]] [[1855]] i [[Innsbruck]], død [[5. februar]] [[1940]] i [[Berlin]]) var en [[Tyske kejserrige|tysk]] [[sprogforsker]].
 
Brandl blev [[promotion (doktor)|promoveret]] [[1878]] til [[dr. phil.]] i [[Wien]], blev [[1884]] ekstraordinær [[professor]] i [[Engelsk (sprog)|engelsk]] [[filologi]] i [[Prag]] samt [[1888]] ordentlig professor i [[Göttingen]], [[1892]] i [[Strasbourg|Strassburg]] og [[1895]] i [[Berlins Universitet|Berlin]]. Han blev [[emeritus]] [[1923]].
 
Af Brandls mange videnskabelige værker må nævnes ''[[Samuel Taylor Coleridge|S. T. Coleridge]] und die englische Romantik'' (1886; engelsk [[oversættelse]] 1887), ''Geschichte der mittelenglischen Litteratur'' og ''Geschichte der englischen Volkspoesie'' (begge i [[Hermann Paul]]s "Grundriss der germanischen Philologie", 1892-93, nyt oplag 1902 ff.), ''[[Shakespeare]]'' (1894) og ''Die Quellen des weltlichen Dramas in England vor Shakespeare'' (1898).
Litteratur Sprogforskning Kultur Videnskab Humaniora Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter