Schou blev uddannet ved [[handelen]], levede længe i [[Hamborg]] og besøgte en vinter [[Hochschule für Bildende Künste Dresden|Akademiet]] i [[Dresden]]. Han gik så [[1876]] til [[Paris]] for at blive maler og studerede hos [[Théodore Chartran|Chartran]] og [[Léon Bonnat|Bonnat]]. [[1880]] udstillede han på [[salonen i Paris]]. Han fik det følgende år et arbejde tilbagevist af [[Charlottenborg]]-[[Charlottenborg Forårsudstilling|udstillingens]] [[censur]], og bosatte sig siden da atter i Hamborg. [[1898]] vendte han tilbage til Danmark, hvor han [[1902]] udstillede et interiør med [[portræt]]figurer, og derefter regelmæssigt og under stigende opmærksomhed deltog i hjemlandets udstillinger. Hans emner var meget enkle, hyppigt hentede fra et beskedent [[værelse]] eller [[atelier]], med kun én eller et par figurer. Hans billeder var meget stilfærdige, jævnlig bårne af en dyb sørgmodighed; flere gange skildrer de en [[Tuberkulose|brystsyg]] ung mands sygeleje (et af disse billeder tilhører [[Statens Museum for Kunst]]). Hans farver var dybt stemte, blege [[hud]]farver mod tungt brunt og rødt, men altid af en egen stille vægtighed. Nogen egentlig handling var der ikke i disse billeder, men de er stærke i stemning. Nævnes kan motivet ''Alvor'', som han varierede flere gange (1906, 1908, 1915), ''Ved sygesengen'' (1905), ''Lægen'' (1910). Desuden malede han fortrinlige portrætter og overmåde farveskønne billeder af [[frugter]], [[blomster]], opstillinger og [[Landskabsmaleri|landskaber]], hvoraf nogle er i ordets bedste forstand klassiske. Han havde ikke broderens sprudlende fantasi, men hans kunstneriske begavelse var ikke ringere.
Kunst Historie Maleri