[[1710]] blev Dewitz forfremmet til [[brigader]], [[1714]] til [[generalmajor]]. Under [[Den Store Nordiske Krig|felttogene]] i [[Nordtyskland]] [[1711]]-[[1716|16]] vandt han og hans regiment sig et smukt navn, i reglen under den ældre Dewitz' kommando; særlig kan nævnes deres tapre forhold i [[Slaget ved Gadebusch|slaget]] ved [[Gadebusch]] [[1712]], hvor Dewitz blev let såret, og under landgangen på [[Rügen]] [[1715]], efter hvilken Dewitz blev chef for den på øen efterladte besætning. [[6. november]] [[1717]] afgav Dewitz sit regiment til grev [[Christian Friis til Frijsenborg|Christian Friis]] og trak sig tilbage til Mecklenburg, hvor han havde købt [[Gross Milsow]] m.fl. godser; toårsdagen derefter tog han afsked af dansk tjeneste med [[generalløjtnant]]s karakter.
Historie