Undersøgelser og analyser omfatter Bridget Fitzgeralds analyse fra 1999 af forskningen i homoseksuelle og lesbiske forældre, offentliggjort i ''Marriage & Family Review'', som fandt, at de tilgængelige undersøgelser generelt konkluderede, at "forældres seksuelle orientering ikke er en effektiv eller vigtig forudsigelse for vellykket barndomsudvikling " og Gregory M. Hereks analyse fra 2006 i ''American Psychologist'', som sagde: "På trods af betydelig variation i kvaliteten af deres prøver, forskningsdesign, målemetoder og dataanalyseteknikker, har resultaterne til dato været bemærkelsesværdigt konsistente . Empiriske undersøgelser, der sammenligner børn opdraget af seksuelle minoritetsforældre med børn opvokset af ellers sammenlignelige heteroseksuelle forældre har ikke fundet pålidelige forskelle i mental sundhed eller social tilpasning. Der er ikke fundet forskelle i forældreevne mellem lesbiske mødre og heteroseksuelle mødre. Undersøgelser, der undersøger homoseksuelle fædre, er færre i antal, men viser ikke, at homoseksuelle mænd er mindre egnede eller dygtige som forældre end heteroseksuelle mænd." Derudover frygter nogle, at børn vil arve deres forældres kønsdysfori eller alternative mentale helbredsproblemer i tilfælde af transforældre, men der er forskning, der tyder på "et fravær af beviser for, at børn opdraget af transkønnede forældre har en større chance for at opleve […] udviklingsproblemer end rejst af ikke-transkønnede forældre" og yderligere klinisk forskning viser, at "børn af kønsvariante forældre ikke udvikler kønsdysfori eller psykiske sygdomme" på grund af deres forældres diagnose med kønsidentitetsforstyrrelse. En metaanalyse fra 1996 fandt "ingen forskelle på nogen mål mellem de heteroseksuelle og homoseksuelle forældre med hensyn til forældrestile, følelsesmæssig tilpasning og seksuel orientering af barnet/børnene"; og en metaanalyse fra 2008 nåede frem til lignende konklusioner.
Samfund