Klassiske studier fik et opsving i Frankrig ved indsatsen af Jacques Lefevre d'Étaples (latiniseret til ''Jacobus Faber Stapulensis'', †1536), som bidrog med blandt andet tekstudgaver, oversættelser og kommentarer til kendskabet og studiet af [[Aristoteles]].<ref>Om Jacques Lefevre d'Étaples og hans kreds se Eugene F. Rice: "Humanist Aristotelianism in France. Jacques Lefèvre d’Etaples and his circle". I: Anthony H. T. Levi (udg.) : ''Humanism in France at the end of the Middle Ages and in the early Renaissance'', Manchester 1970, s. 132-149.</ref>
Han bedrev også filologiske bibelstudier, som gav ham fjender blandt teologer i Paris. En vigtig oldtidsforsker var også Guillaume Budé (1468-1540), der som græskkyndig og organisator var den franske humanisme til stor nytte. Hans forskning inden for [[romerret]]ten og hans arbejde
''De asse et partibus eius'', 1515 (da. 'Om as'en og dens dele'. [[As (romersk mønt)|As]]: en romersk mønt) som var en undersøgelse af [[møntvæsen]]et og enhederne i oldtiden; den var samtidig en økonomi- og socialhistorie. Budé var sekretær for kongerne [[Karl 8. af Frankrig|Karl 8.]] og [[Frans 1. af Frankrig|Frans 1.]] og brugte sit embede til at fremme humanismen. Som chef for det kongelige bibliotek, som senere blev nationalbibliotek ([[Bibliothèque nationale de France]]), bidrog han til dets udvidelse. Det var hovedsagelig på hans initiativ, at ''Collège Royal'' (det senere ''[[Collège de France]]'') blev grundlagt og blev et vigtigt center for humanisme. ''Collège Royal'' dannede en modpol til den antihumanistiske strømning ved Paris' universitet, hvis repræsentanter var konservative teologer. Blandt de litterære humanister var poeten og forfatteren Jean Lemaire de Belges, som var inspireret af den italienske renæssancedigtning. Politisk og kulturelt indtog han en nationalistisk holdning som Budé og mange andre franske humanister.<ref>Til nationalismen hos Frankrigs lærde der allerede havde gjort sig bemærket i debatten om Petracas kritik, se Heribert Müller: "Der französische Frühhumanismus um 1400. Patriotismus, Propaganda und Historiographie". I: Johannes Helmrath o.a. (udg.) : ''Diffusion des Humanismus'', Göttingen 2002, s. 319-376, her: 319-322, 367-376.</ref>
Filosofi