Disse arbejder skaffede Gade en trofast kreds af varme beundrere; til så mange som ungdomsværkerne havde de ikke bud. I hovedsagen er disse værker udtryk for, hvad der var Gade mest ejendommelig - og vel til alle tider havde været hans natur, hans "danskhed" - stræben efter harmoni og afrundethed, trangen til skønhed og forholdsmæssighed, en frejdig glæde over livet, en mild vemod ved dets sorger og modgang, og på den anden side: ængstelse for det voldsomme og lidenskabelige, skyhed for de skarpe modsætninger, for alt tåget, men rigtignok også for det kraftig karakterfulde. I formel henseende, i kompositionens anskuelighed, i orkestral og vokal velklang, i fin stemmeføring, smagfuld (og original) harmonik, strømmende yndefuld - men lidet vekslende - melodik nåede Gade tidlig mesterskab, og med alle disse indre og ydre egenskaber kulminerede hans senere produktion i "''Psyche''". "''Psyche''" er for Gades senere år, hvad "C-mol-Symfonien" var for ungdomsårene og "''Elverskud''" for manddomstiden.<ref name="Sal 311"/>
Musik Historie