== Diplomati ==
[[Fil:Lettera_di_giovanni_II.jpg|right|thumb| Et brev fra Johannes II til pave Innocent II]]
Det centrale grundlag for udenrigspolitikken for Johannes II i Vesten var at opretholde en alliance med de tyske kejsere i Det [[Det tysk-romerske Rige|Hellige Romerske Rige]]. Dette var nødvendigt for at begrænse truslen fra normannerne i Syditalien mod rigets territorium på Balkan. Denne trussel blev særlig akut, efter at [[Roger 2. af Sicilien|Roger II af Sicilien]] blev dominerende i Syditalien og påtog sig titlen som konge. Kejser [[Lothar 3. (Tysk-romerske rige)|Lothair III]] havde byzantinsk opbakning, herunder et stort økonomisk tilskud, til hans invasion af det normanniske område i 1136, der nåede så langt sydpå som [[Bari]]. Pave Innocent II, med [[Romerskkatolske kirke|Kirkens]] ejendele i [[Italien]] truet af Roger II, der støttede Antipope Anacletus II, var også medlem af alliancen mellem Lothair og Johannes II. Denne alliance viste sig imidlertid ikke at kunne modstå Roger, der med magt fremtvang en anerkendelse af sin kongelige titel fra paven i 1139 ( Mignano -traktaten ). <ref>Kinnamos, pp. 74–75</ref> Lothairs efterfølger [[Konrad 3. af Franken|Konrad 3.]] blev kontaktet i 1140 for en kongelig tysk brud til Johannes yngste søn, Manuel. Bertha af Sulzbach, Conrads svigerinde, blev valgt og sendt til Konstantinople. <ref>Angold (1984), p. 159</ref> Nogenlunde samtidig søgte Roger II Johanne om en kejserlig brud til sin søn, men uden held.<ref>Kinnamos, pp. 75–76</ref>
Religion