Selv når skarpretteren havde held til at skille hovedet fra kroppen med ét hug, medførte hugget en kraftig [[blod]]strøm. Og det krævede både præcision, et egnet redskab, og at den dømte holdt sig helt i ro. Hvis det ikke lykkedes påførtes den dømte store lidelser. Da [[Maria Stuart]] blev halshugget i [[1587]], behøvede bøddelen tre slag for at skille hendes hoved fra kroppen, og det langtrukne støn, hun gav, da øksen traf hende, efterlod ingen tvivl om, at smerterne var ulidelige. Det gik også galt under [[Struensee]]s henrettelse, og da søstrene Anne og Alet Christophersdatter blev halshugget i Øyestad ved [[Arendal]] 24.juli [[1771]] efter at have taget livet af et ukendt antal mennesker med [[gift]], gik det galt under henrettelsen af den yngste søster, Anne: "''Efterat den høire Haand var afhugget, førte Mestermanden endelig det Hug, der skulde bringe den Ulykkelige Døden. Men det blev dog ikke Dødshugget. Øxen traf hende ikke rigtigt, og man saa Pigen opløfte sit Legeme og gjøre nogle svage Bevægelser med den Haand hun endnu havde tilbage. Det andet Hug mislykkedes ligeledes. Først ved det tredje Hug faldt Hovedet, snarere afskaaret end afhugget. Menneskeslagteren havde Blodpletter i Ansigtet. Alet laa besvimet paa [[Skafot]]tet.''"<ref>{{Cite web |url=http://www.idi.ntnu.no/~anders/books/Anne_og_Alet/ |title=Anne og Alet<!-- Bot genereret titel --> |access-date=22. februar 2011 |archive-date= 4. marts 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160304194211/http://www.idi.ntnu.no/~anders/books/Anne_og_Alet/ |url-status=dead }}</ref>
Jura Filosofi Samfund Historie Retsvæsen Død Mellemmenneskelige_forhold