Man spiste megen fisk, i periodens begyndelse mest ferskvandsfisk som [[ål]], [[gedde]] og [[laks]], men senere blev den saltede [[sild]] og den tørrede [[klipfisk]] mere og mere almindeligt brugt. [[Får]]ekød var den mest almindelige kødspise, men også okse- og svinekød kom på bordet – især efter slagtningen hen i november. Fårene var nyttige ved at levere [[uld]] i de år, der gik, indtil man slagtede dem. På tilsvarende måde kunne okserne bruges i mange år enten som malkekøer eller som trækkraft ([[stud]]e). Mælken blev brugt til fremstilling af smør og ost. Endelig holdt man fjerkræ, høns og gæs, der begge leverede æg, indtil de skulle slagtes. Tamænder blev derimod først almindelige i Danmark efter middelalderen. Vildt smagte den almindelige befolkning kun, når herremanden eller kongen bespiste dem med kødet i forbindelse med fester og højtider. Det var nemlig forbeholdt konge og herremænd af drive jagt<ref>[[Bi Skaarup]]: ''Mad og køkkenkunst'' i Else Roesdahl (red.): ''Dagligliv i Danmarks Middelalder'', 1999 {{ISBN|87-00-22888-5}} side 126-127.</ref>.
Historie