Undset tog stærk afstand fra [[nazisme]]n og kom på den sorte liste i [[Tyskland]] fra [[1933]]. Da hun tog til orde til fordel for [[Carl von Ossietsky|Ossietzky]], blev hendes bøger forbudt i Tyskland,<ref>Sigrun Slapgard: ''Dikterdronningen'' (s. 395)</ref> hvad der forværrede hendes økonomi, der var gået i minus siden [[1934]]<ref>Sigrun Slapgard: ''Dikterdronningen'' (s. 362)</ref> pga. de mange, hun støttede økonomisk i den svære tid. I 1929 havde hun udgivet ''Gymnadenia'' og året efter ''Den brændende busk'', der begge handler om Paul Selmer og hans vej til katolicismen. I 1932 kom ''Ida Elisabeth'', hvor hendes egne erfaringer afspejles i sætningen om at det "''var næsten værre end selvmord''", at have stedbørn.<ref>Sigrun Slapgard: ''Dikterdronningen'' (s. 370)</ref> I 1934 kom ''Elleve år'', en mærkeligt levende skildring af Undsets første elleve år, til farens død. Her kalder hun sig Ingvild til ære for sin far Ingvald. I [[1936]] kom ''Den trofaste hustru'', måske hendes mest underholdende bog.
Historie