[[Hans Jonatan]] og Peter Samuel var to husslaver, der var kommet til København fra Vestindien. Den ene arbejdede hos [[Henriette Schimmelmann]], den anden hos plantageejeren Isaak Benner. Begge stak af og meldte sig til flåden som frivillige under slaget på Reden. Efter tapper indsats ansøgte de Frederik VI om ansættelse i flåden. Imidlertid skred deres ejere til handling, og kronprinsen konkluderede, at han ikke kendte til slavehold på dansk jord, men at tyende skulle adlyde deres herskab og derfor ikke stikke af. Med den begrundelse blev de dømt til slavearbejde på Vestindiens kaffeplantager. Hans Jonathan rømmede til Island, hvor han har en stor efterslægt.<ref> Larsen: Slavenes slægt. s. 22 – 94. </ref>
Politik Samfund Historie Erhvervsliv