Ifølge Jürgen Roloff (2010) reagerede ejendomsfællesskabet i begge Lukas' opsummeringer på opstandelsesbevidnelsen og påviste dens effektivitet eller virkning (ty. Wirksamkeit).
I kapitel 2 introducerede han ejendomsfællesskabet og i kapitel 4 beskrev han dets konkrete gennemførelse: 'Når situationen kræver det, sælger ejerne af jord og huse deres ejendom og giver overskuddet til apostlene. De forvalter den fælleskasse fra hvilken de nødlidende menighedsmedlemmer får, hvad de har brug for (sml. {{Bib|ApG|apg|6|1}}f).' På den måde havde Lukas udvidet en tidsmæssig begrænset praksis – som han sandsynligvis kun har været bekendt med fra de individuelle eller enkelte eksempler – til en historisk ledetråd eller forbillede for kirken overhovedet. Fordi apostlene som vidner til åbenbaringerne forventede den opstandnes snarlige genkomst, havde de spontant anvendt de tilgængelige midler til de trængende og ikke organiseret længerevarende omsorgsforanstaltninger.<ref>Jürgen Roloff: ''Das Neue Testament Deutsch (NTD) Band 5: Die Apostelgeschichte.'' Göttingen 2010, [http://books.google.de/books?id=VhpA6OW3B3cC&pg=PT88 s. 88f.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150223133831/http://books.google.de/books?id=VhpA6OW3B3cC |date=23. februar 2015 }}</ref>
Filosofi Religion Kultur