[[1821]] løsrev de mellemamerikanske republikker sig fra Spanien, hørte [[1822]]—[[1823]] til [[Augustin Iturbide]]s mexikanske kejserrige og dannede [[1823]]—[[1839]] en føderativ republik. Det konservative parti i Guatemala var imod forbundsrepublikken, og efter flere års kampe blev det liberale, forbundstro parti slået, og Guatemala blev [[1847]] en selvstændig republik under præsident [[Rafael Garrera]], en indianer, der regerede diktatorisk indtil sin død [[1865]]. Han førte heldige krige med [[Honduras]] og [[Salvador]], støttede sig til det klerikale parti og søgte at stå på en god fod med europæiske regeringer. Han efterfulgtes som præsident af sin partifælle, general [[Vicente Cerna]], som dog blev styrtet af det liberale parti [[1871]]. [[Rufino Barrios]], der af de liberale valgtes til præsident [[1873]], regerede fuldkommen diktatorisk; han forjog jesuitterne og konfiskerede kirkens ejendomme og undertrykte modpartiet med hård hånd. [[1879]] indførtes en liberal konstitution. Herefter forsøgte Barrios at genoplive den mellemamerikanske forbundsrepublik: [[1885]] erklærede han sig for Mellemamerikas øverste militære chef og trængte ind i Salvador, men faldt her i et slag [[2. april]]. Han efterfulgtes som præsident af general [[Manuel Barillas]]. Guatemala sluttede fred med sine naboer, men hjemsøgtes af blodige indre kampe. Ved valgene [[1892]] blev general [[José Maria Reina Barrios]] præsident, og [[1897]] blev han genvalgt, men [[1898]] myrdet. Samme år valgtes [[Manuel Estrada Cabrera]] til præsident. Cabrera fremmede samfærdsel, handel og oplysning; men hans genvalg til præsidentværdigheden for tidsrummet [[1905]]—[[1911]] opirrede hans modstandere. Han beskyldtes for at stræbe efter diktatur, for grusom forfølgelse af politiske modstandere, misbrug af statens finanser og lignende, og i marts [[1906]] trængte velbevæbnede skarer ind i Guatemala fra Mexiko, British Honduras og Salvador under ledelse af ekspræsidenten Barillas, der støttedes af republikkerne [[Salvador]], [[Honduras]] og [[Costa Rica]]. Cabrera holdt dog fjenderne stangen, og allerede i juli sluttedes en våbenstilstand som følge af intervention fra præsident [[Theodore Roosevelt|Roosevelt]] og præsident Diaz (af Mexico); ved freden, som sluttedes i september, bestemtes det, at fremtidige stridigheder skulle underkastes voldgift ved [[USA]] og Mexico. Cabrera blev genvalgt for perioden [[1911]]—[[1917]], og atter genvalgt for marts 1917—marts [[1923]]. [[27. april]] 1917 afbrød Guatemala den diplomatiske forbindelse med [[Tyskland]], hvilket var et hårdt slag for de mange i Guatemala bosatte forretningsdrivende tyske statsborgere.
Historie