I 1819 stilnede fejden af, men i Møller blev det ikke stille. Trods overgivne indfald og flygtige erotiske anfald sad smerten fra hans første elskovssorg dog endnu i hans sind. Dertil kom ungdomslængselen ud over Hjemmets snævre grænser (jvfr. digtet ''Farvel, min velsignede Fødeby''), måske også en trang til at samle sig sammen ud af det spredende kammeratliv. Så forlod Møller 1. november 1819 Danmark som skibspræst på en af [[Asiatisk Kompagni|det asiatiske kompagnis]] kinafarere (jvfr. hans ''Optegnelser på Rejsen til Kina''). Skibet anløb kapstaden, hvor han havde et af sine lettere erotiske anfald, der gav anledning til [[sonet]]ten ''I Løvens Fødeland en Jomfru pranger''. Rejsen gik videre over Batavia, Manila, hvor rimeligvis ''Glæde over Danmark'' er skrevet, til Kanton. Efter 4 måneders Ophold afsejlede skibet igen; 14. juli 1821 lå kinafareren atter på Københavns Red, og allerede næste dag var Møller med nogle venner ude i Furesøens Skove. Fra rejsen stamme, foruden de allerede nævnte arbejder, end videre digtkredsen ''Scener i Rosenborg Slotshave'', ''Statistisk Skildring af Lægdsgården i Ølsebymagle'' (en satire rettet mod den pedantiske omstændelighed, hvormed "Videnskabsmænd" undertiden behandle forholdsvis ubetydelige emner), digtet ''Frejdigt Liv'' samt en række aforismer. – Hvilken betydning havde denne rejse for Møllers udvikling? Svaret må vel være det: Ensomheden ude på de store vande vendte hans blik mere indad, og han fik større magt over det spredte, det ubeherskede i sit sind. Han var gået ind i manddomsårenes alvor, ind under deres ansvarsfølelse.
Filosofi Historie