== Det filosofiske grundlag ==
Det filosofiske grundlag er [[Platon]]s og Aristoteles' [[Dialektik|dialektiske filosofi]] og argumentationslære, men elementet af argumentatorisk kappestrid - som det findes i Aristoteles' argumentations-metodologiske værk, Topikken, er i protreptikken erstattet af en steng ethos, der handler om at bistå det andet menneske i at befri sig selv, i at blive herre i eget hus . Siden [[antikken]] og op til midten af [[1800-tallet]] har en stor del af de betydningsfulde filosoffer skrevet protreptikker, små og store anvisninger til at ære sig selv næst efter gud (homoiousios) (som Platon opfordrede til i dialogen "[[Lovene]]") ved at forme sit liv i det godes billede, og i dyb respekt for fællesskabet. Protreptikkens mest betydningsfulde rolle er dens forvandling til den naturretslige diskurs fra barokken. Der går en lige linje fra den antikke protreptik til The Founding Fathers. [[Hugo Grotius]], [[Thomas Hobbes]], [[Spinoza]], [[Samuel Pufendorf]], [[John Locke]], [[Leibniz]] og [[Rousseau]] er protreptikere – den sidstes "Bekendelser" kan betragtes som et protreptisk værk. Selv [[Frederik den Store af Preussen]] forsøgte gennem et samarbejde med Voltaire at skrive en protreptik som et manifest mod Machiavelli – de blev dog uvenner. Begrebet "[[mentor]]" stammer fra denne tradition, da biskoppen [[François Fénelon]], formynder for Solkongens barnebarn, den kommende konge, i [[1699]] publicerede en protreptik, "[[Odysseus|Ulysses]]' søn [[Telemachos]]' eventyr", hvor Mentor er en socialkritisk vismand. Bogen blev den mest solgte i 1700-tallet, i utallige oversættelser, og ca. 1750 er ordet "mentor" et substantiv på engelsk.
Filosofi Ledelse Retorik