I 1722 opdagede havforskeren Peysonnel, at rødkoral hørte til i dyreriget - før i tiden troede man fejlagtigt, at rødkoral var en plante, der blev forstenet i kontakt med luft, når taget op af vandet. Derfor var et gammel videnskabeligt navn for rødkoral også ''Litodendrum'', stentræ på latin.<ref name="WoRMS">{{cite web |editor=van Ofwegen, L. |url = http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=125416 |year=2015 |title = ''Corallium rubrum'' World Register of Marine Species}}</ref> På grund af den røde farve troede grækerne i [[antikken]], at rødkoral var forstenet blod af [[Medusa]]-Gorgonen med det forstenende blik, dengang Perseus halshuggede hende, hvor hendes blod rendte ned i havet og størknede i nogle alger.<ref>[http://www.iconos.it/index.php?id=2516 Perseo e l'origine del corallo]. Iconografia e Iconologia, Dipartimento di Storia dell'Arte, Facoltà di Scienze Umanistiche dell'Università di Roma "La Sapienza".</ref> På grund af denne græske myte hed ædekoral-arten også ''Gorgonia nobilis'' i optegnelser af Linnaeus 1789. I hedenske religioner var koral meget værdsat og brugt ikke kun som smykker, men også amuletter mod "det onde øje", mens kristne lånte koralets blodsymbolik fra oldgrækerne og mente, at rødkoral symboliserede Jesu-blod. Derfor brugtes koral i den kristne Middelalder meget gerne til kirkelig dekoration, smykker, krucifikser, og blev afbildet som koralsmykker på Madonna-billeder i italienske renæssance.<ref>{{cite book|author=AA.VV|title=I Grandi Musei del Mondo: Galleria degli Uffizi|location=Rom, Scala Group 2003}}</ref>
Geologi Smykker