Rouget de Lisle, der var søn af en [[advokat]], fik en god opdragelse og viste tidlig evner for [[poesi]] og [[musik]]. I 1784 blev han [[ingeniør]][[officer]], 1789 [[Kaptajn (militær)|kaptajn]]. 24. april 1792, da han lå i [[garnison]] i [[Strasbourg]], digtede han Marseillaisen. Rouget de Lisle var ingen fjende af [[kongedømme]]t, men blev endog en tid berøvet sin kommando, da han var imod dets afskaffelse. Under [[rædselstiden]] blev han fængslet, men slap for [[henrettelse]] ved [[Robespierre]]s fald. Han digtede derpå ''Chant du 9. Thermidor''. Ved [[Quiberon]] blev han såret i [[Vendéerkrigen|kampen mod emigranterne]] og tog afsked fra hæren 1796. Under [[Første franske kejserrige|kejserdømmet]] og [[Restaurationen i Frankrig|restaurationen]] var han som Marseillaisens digter ugunstig stillet og ernærede sig ved [[komposition]]er, [[opera]]tekster og [[lyrisk]]e [[digt]]e uden større kunstnerisk værd. I 1830 skaffede [[Louis Philippe]] ham en [[pension]]. 24. april 1892, Marseillaisens hundredårsdag, afsløredes et [[mindesmærke]] for Rouget de Lisle i Choisy-le-Roi.
Historie