Mod slutningen af [[1950'erne]] brugte La Monte Young [[serialisme]]n på en forandret måde for at skabe lange kvasi-statiske perioder, sammensat af lange, understøttede noder (sostenuto).<ref name=Potter_young1>Potter (2000), La Monte Young, s. 29-32</ref> Valget af [[Toneinterval|intervaller]] gør ligeledes kompositionerne karakteristiske. Fra 1957 og ''Variations for Alto Flute, Bassoon, Harp and String Trio'' brugte Young især ren [[kvart]] og [[kvint]] såvel som stor [[septim (interval)|septim]] der findes i adskillige kompositioner som ''for Brass''<!-- NB: lille f i "for Brass" --> fra 1957 og især ''Trio for Strings'' fra 1958 der anses for den væsentligste fra denne del af Youngs minimalistiske periode.<ref name=Potter_young1/>
Musik