Da glas blev billigere og nåede uden for borge og kirker, faldt det ind under massefabrikation. Blysprosserne blev trukne på maskiner, vinder, de gamle krumlinede mønstre lagdes af og erstattedes af ruder og firkanter samt deres kombinationer. Glasmaleriet indskrænkedes til et midtparti med navne, våben eller emblemer. Det skænkedes blandt andet til venner, der byggede sig hus. Når fornemme herrer fik "ølsind", gik de rundt og slog deres venners malede ruder itu. Dagen efter, når de havde sovet ud, bestilte de ny til erstatning. [[Christian 4.]] slog 1599 vinduer itu hos [[apoteker]]en i [[Bergen]]. Gyldenløve gjorde 1665 det samme ved tolderen Peder Pedersen, hos hvem han var gæst. Han lod sætte ny med sit og [[Marie Grubbe]]s våben og navne. [[Christian 5.]] slog [[Niels Juel]]s vindue itu, og senere oversekretær Schultz' på [[Ulfeldts Plads]].
Bygninger,_konstruktioner_og_anlæg Teknologi Arkitektur