I [[1860'erne]] nåede Harts version med Mikels melodier, ''Troisième quadrille des lanciers'', til Danmark under navnet 'Les Lanciers', hvor dansen hurtigt blev populær i de højere sociale lag. [[August Bournonville]] gav privattimer i dansen og musikforlaget [[Edition Wilhelm Hansen|Wilhelm Hansen]] udgav noderne til Mikels musik, arrangeret for klaver. Herfra blev dansen udbredt til en række danseskoler, hvilket var med til at danne grobund for dens særstatus i Danmark. I begyndelsen af det 20. århundrede bredte den sig til højskoler og i folkedans-miljøer over hele landet. Og efterhånden er det så blevet en tradition på gymnasier og læreanstalter som årlig tradition, samtidig med at den stadig danses på hoffet. Traditionen blev afbrudt mange steder i 1970'erne, men vandt igen frem i 1980'erne, og er i dag meget udbredt.
Kultur