;Kalmarunionen og svensk løsrivelse fra dansk styre
[[Fil:Gustav Vasa.jpg|thumb|right|[[Gustav Vasa]]]]
I [[1397]] blev Norge, Danmark og Sverige forenet under Danmarks [[Margrete 1.]] i [[Kalmarunionen]]. Det viste sig dog hurtigt, at svenskerne, i særdeleshed adelen, ikke var tilfreds med at blive styret fra Danmark. Der var ikke tale om en politisk union, og igennem det 15. århundrede forsøgte Sverige at modstå et dansk centraliseret styre under den danske konge. Således etablerede man den første [[Riksdagen|Riksdag]] i 1435, en institution, der de følgende århundreder skulle få betydelig magt i landet. Omkring 1500 var det Sture-slægten, der sad på magten, og flere medlemmer af den familie var [[rigsforstander]]e i landet og søgte at rive Sverige løs af det danske styre. Stridighederne kulminerede, da [[Christian 2.]] foranstaltede [[det Stockholmske Blodbad]] i form af en massakre på 82 ledende svenskere. Dette førte til forøget modstand mod danskerne, og Sverige brød ud af Kalmarunionen i [[1523]], hvor den svenske krone blev genindført og [[Gustav Eriksson Vasa|Gustav Vasa]] blev valgt til konge.<ref>Scott, p. 121</ref> Denne begivenhed indledte [[ældre vasatid]] i Sverige, af nogle omtalt som grundlæggelsen af det moderne Sverige.
Politik Organisationer