Den mest magtfulde af kongens mænd var rigskansler Griffenfeld, hvis voksende magt skaffede ham mange fjender. Svenskerne var forbundsfæller med stormagten Frankrig, og Griffenfeld ønskede for enhver pris at undgå sammenstød med Frankrig. I [[1676]] blev Griffenfelds forbindelser med franskmændene afsløret, og kongen lod ham fængsle og anklage for [[højforræderi]] og [[majestætsfornærmelse]]. En ransagning af Griffenfelds skrivebord afslørede, at han i sin dagbog havde noteret: "Kongen svarede den franske gesandt som et barn".<ref name="Scocozza299">Scocozza, s. 299</ref> Kongen havde tidligere skriftligt advaret ham mod at afgøre sager uden om ham og begunstige egne yndlinge og modtage bestikkelse. Griffenfeld blev dødsdømt og ført til retterstedet – han skulle halshugges på pladsen foran [[Kastellet]]s kirke. Men i sidste øjeblik ændrede kongen straffen til [[livsvarigt fængsel]], som han afsonede med fire år i Kastellet og resten på fæstningen [[Munkholm]] på en ø ud for [[Trondheim]]. Det var Griffenfelds mor, der havde bedt om en bedre bolig til sin søn. Griffenfeld levede i Trondheim til sin død i [[1698]].<ref name="Scocozza299"/>
Titler Religion Samfund Historie