Ptolemæus' ''Geographia'' er en samling af geografiske koordinater for den del af verden, der var kendt af Romerriget i sin tid. Han har trukket på arbejder af i en ældre geograf, Marinos Tyrus, og på andre romerske og antikke persiske kilder. Han kendte også den ældre astronom [[Hipparchos]]' arbejde.<ref>Shcheglov D.A. (2002–2007): [http://nw.academia.edu/DmitryShcheglov/Papers/142876/Hipparchus_Table_of_Climata_and_Ptolemys_Geography "Hipparchus’ Table of Climata and Ptolemy’s Geography"], Orbis Terrarum 9 (2003–2007), 177–180.</ref>
[[Fil:Prima Europe tabula.jpg|thumb|Prima Europe tabula. En kopi fra 15. århundrede af Ptolemeus' kort over Britannien]]
Den første del af ''Geographia'' er en diskussion af data og af hans metoder. Som med modellen af solsystemet i ''Almagest'' indpasser Ptolemæus alle disse oplysninger i en helhed. Efter Marinos fastlagde han koordinater for alle de steder og geografiske forhold, han kendte, i et gitterværk, der dækkede kloden. Breddegrad blev målt fra [[ækvator]], som man gør i dag, men Ptolemæus foretrak<ref>[http://www.dioi.org/diller8/diller8.htm Book 8]</ref> for at udtrykke det som climata, det vil sige længden af den længste dag i stedet for grader af bue: længden af midsommer dag stiger fra 12 til 24 timer, når man går fra ækvator til polarcirklen. I bog 2-7 brugte han grader og satte meridianen 0 længdegrad ved det mest vestlige land, han kendte, de "Velsignede øer", ofte identificeret som [[De Kanariske Øer]], som markeret af placeringen af de seks prikker mærket "Fortunata"-øer nær den venstre ekstreme del af det blå hav på Ptolemæus' kort.
Filosofi Fysik Naturvidenskab