Allerede i midten af 1800-tallet var et antal landsbyer blevet forsynet med skole, kro og/eller købmand, undertiden [[Ting (folkeforsamling)|tingsted]], [[hospital]] (svarende til senere tiders fattighuse og alderdomshjem/plejehjem), læge, apotek og håndværkere – ikke blot [[smed]]e, [[væver]]e, [[skomager]]e, [[træskomager]]e, [[hugger]]e, [[bødker]]e og lignende men måske tillige møller ([[vandmølle]], [[vindmølle]], [[hestemølle]], [[dampmølle]]) eller deraf afledte fabriksanlæg, [[teglværk]]/teglslageri, [[redningsstation]] (ved den vestjyske kyst) og lignende. Fra midten af 1800-tallet til 1870-erne skete en ikke ubetydelig udvidelse af sådanne ydelser i tilknytning til gamle landsbyer, og i løbet af disse år kom især [[købmand|købmænd]], [[læge]]r, [[apotek]]er og forskellige fabriksvirksomheder til i flere byer tillige med skoler (foruden [[folkeskole]]r ikke mindst [[folkehøjskole]]r, men tillige [[lærerseminarium|lærerseminarier]], [[håndgerningsskole]]r og lignende), dog uden at disse udviste nogen særlige samling bestemte steder, men derefter var det fortrinsvis i egne uden jernbanestation at en sådan virksomhed fandt sted, mens man ellers foretrak at anlægge sådant virke ved jernbanestationer og derved medvirkede til fremkomsten af ''stationsbyer''. Henimod århundredeskiftet kom yderligere [[andelsmejeri]]er, [[brugsforening]]er og [[forsamlingshus]]e til<ref>Porsmose, s. 177-205</ref>, og i begyndelsen af 1900-tallet blandt andet [[telefoncentral]]er og [[telegrafstation]]er<ref>jvf. J.P.Trap: Danmark, 4 udgave</ref>, senere [[sognebibliotek]] og [[stadion]]<ref>jvf. J.P.Trap: Danmark, 5 udgave</ref>.
Samfund