Det var først med bispestolen som ejer, at gården fik betydning. Bisperne gjorde gården til centrum for administrationen af de store jordbesiddelser, som kirken havde i Salling. Efterhånden har bisperne også fundet det nødvendigt at kunne forsvare de store værdier i ufredstider. Derfor begyndte de opførelsen af en befæstet borg på stedet. Stedet var for øvrigt ideelt til at bygge en borg. Med en placering trukket lidt tilbage fra Limfjordens åbne kyst og bag den senere udtørrede Spøttrup Sø havde de gode muligheder for at forsvare sig. Selve borgen ligger omgivet af hele to [[voldgrav]]e, imellem hvilke der er opkastet en op til ni meter høj jordvold, der næsten skjuler borgens mure helt op til tagfoden. Adgangen sker via en vindebro og en portåbning i volden mod vest. Borgen selv rejser sig direkte fra vandgraven som en ægte [[vandborg]]. I sit ydre har den nok altid haft sin nuværende karakter. Tre sammenbyggede fløje og på vestsiden et porttårn, der med spærremure på hver side lukker for borggården. 
[[Fil:Spøttrup Borg.jpg|thumb|right|Borgen lå godt beskyttet bag sine jordvolde.]]
[[Skipper Clement]] angreb borgen under [[Grevens Fejde]], hvor det nordvestlige hjørne brændte. Ved genopførelsen blev gavlene trukket ca. 6,5 meter tilbage fra den oprindelige placering, hvilket måske skyldtes problemer med bundens bæreevne. Netop under de urolige år op til [[reformationen]] søgte bispen [[Jørgen Friis (biskop)|Jørgen Friis]] tilflugt her, da reformatoren [[Hans Tausen]] på det nærmeste havde indtaget Viborg. Efter reformationen var Spøttrup igennem en årrække [[krongods]], men [[1577]] overdrog [[Frederik 2.]] gården til den [[mecklenburg]]ske adelsmand [[Henrik Below]].
Kemi Vand