Elisa von der Recke var født på godset Schönberg i [[Semgallen]], og var stedsøster til hertuginde [[Dorothea af Kurland]], og blev i 1771 gift med [[kammerherre]] Georg von der Recke, men skilt fra ham i 1776 og levede derpå i [[Mitau]], hvor hun omgikkes [[Alessandro Cagliostro]], [[Johann Caspar Lavater]] og [[Johann Heinrich Jung|Jung Stilling]]. Efter tabet af sin datter henfaldt hun i religionssværmeri, og bekendtskabet med Grev Cagliostro havde en uheldig indflydelse på hendes sindstilstand. Men et ophold i [[Østrig]] og [[Tyskland]] hjalp hende til atter at nå sjælelig ligevægt, og hun udgav den opsigtsvækkende bog "''Der entlarvte Cagliostro''" i Berlin i 1787, som [[Katharina 2. af Rusland|Katharina 2.]] takkede hende for ved at skænke hende det kurlandske gods Pfalzgrafen. Senere levede hun mest i Dresden sammen med [[Christoph August Tiedge|Tiedge]]. Hendes "''Geistliche Lieder''", som [[Johann Adam Hiller]] udgav i 1781, og "''Gedichte''", udgivet af Tiedge i 1806 og 1816. Hun øvede indflydelse på mange af århundredskiftets mænd ved sin åndfulde og begejstrende personlighed.
Politik Samfund Kommunikation Kultur Hobby Mellemmenneskelige_forhold