Han tilbragte sin barndom i [[Stubbekøbing]], hvortil faren blev forflyttet; siden kom han i huset hos en morbror og blev 1790 dimitteret fra Frederiksborg Skole. 1795 tog han teologisk embedseksamen, hvorefter han blev nogle år i [[København]] og fortsatte sine studier. Han [[manuducere]]de til teologisk embedseksamen og underviste i Christianis Institut, men opgav begge dele, instituttet, fordi dets undervisningsmetode ikke stemmede med hans grundsætninger, manuduktionerne, fordi studenterne kun tænkte på hurtigst muligt at blive færdige med eksamen. Han blev derfor lærer ved [[HF-Centret Efterslægten|Efterslægtselskabets Skole]]. Det var uundgåeligt, at han som alle hans samtidige måtte påvirkes af tidens irreligiøsitet. Han synes endog i den retning at være gået videre end de fleste; thi han har skrevet den første afhandling i [[Malthe Conrad Bruun|Malthe Bruuns]] ''Tria juncta in uno'': ''Et Ord talt i rette Tid til Troens Kvaksalver''. Denne, professor [[Frederik Ludvig Bang]], får at vide, at skomageren bør blive ved sin læst, han overdænges med hånsord, og det tilrådes ham at blive medarbejder af Balles ''Bibelen forsvarer sig selv''. Mønster slap dog for at inddrages i den sag, der rejstes i anledning af skriftet. Det var bogtrykkeren, der uden hans vidende havde indsat ordene "Troens Kvaksalver" i titlen i stedet for Bangs navn, og det var uden hans samtykke, at afhandlingen blev trykt i et så farligt selskab som Bruuns artikler.
Litteratur Historie