Den senere forbundskansler [[Helmut Schmidt]] stod som leder af de koordinerende redningsforanstaltninger i egenskab af at være Hamborgs indenrigssenator (i dag: politisenator). Så sent som i nattetimerne mellem den 16. og 17.februar hastede han tilbage til Hamborg efter et indenrigsministermøde i Berlin hvorpå han i de tidlige morgentimer overtog koordineringen af redningsforanstaltningerne. På dette tidspunkt blev det vurderet at der alene i Hamborg kunne blive tale om dødstal i tusindvis, såfremt der ikke hurtigst muligt kunne opnås hjælp fra militæret. Helmut Schmidt besluttede at gøre brug af de gode forbindelser til de kommanderende i [[NATO]], som han havde opnået i sin tid som parlamentsmedlem hvor han arbejdede med forsvarsanliggender<ref> {{cite news 
 |title = Lebenslauf von Helmut Schmidt auf der Webseite des Deutschen Historischen Museums
 |url = http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/SchmidtHelmut/
 |accessdate =21. august 2008}}</ref>. Han valgte at gå ud over de beføjelser han forfatningsmæssigt havde og bad om militær bistand i form af pionertropper med stormbåde samt 100 helikoptere fra forbundshæren og [[Royal Air Force]]. Militæret kunne supplere de godt 25.000 civile hjælpere, bestående af bl.a det tyske røde kors, den tekniske civilhjælp og det fra starten hårdt belastede brandkorps.
Historie Klima