Derimod angreb højre fløj af den bøhmiske armé under Bennigsen først om eftermiddagen. Han erobrede [[Zuckelhausen]], [[Holzhausen (Leipzig)|Holzhausen]] og [[Paunsdorf]], hvorefter 3.000 - 4.000 saksiske og 500 württembergske ryttere under general von Normann skiftede side. Ved stormen på Paunsdorf deltog allerede Bülow og [[Ferdinand von Wintzingerode|Wintzingerode]] fra nordarmeen, som langt om længe var ankommet trods Bernadottes stritten imod. Langeron og Sacken fra den schlesiske armé erobrede Schönefeld og Gohlis, og ved nattens frembrud var franskmændene nord og øst for Leipzig trængt så langt tilbage, at de kun var et kvarter fra byen. Hvis Gyulay havde erobret passet ved Lindenau med tilstrækkelige styrker, havde Napoleon været omringet og afskåret fra tilbagetog.
Da Schwarzenberg var betænkelig ved at tvinge den stadig frygtede modstander ud i en fortvivlet kamp, gav han Gyulay ordre til at observere fjenden og undvige et angreb mod Pegau. Og således kunne Bertrand uhindret benytte vejen til Weissenfels, og hertil førtes fra middag al trosset, vognene med sårede og artilleriet fulgte efter. Om natten begyndte selve hærens afmarch, garden, rytteriet, korpsene under [[Claude Victor-Perrin|Victor]] og [[Charles Pierre François Augereau|Augereau]], mens [[Jacques MacDonald|Macdonald]], Ney og [[Alexandre-Jacques-Bernard Law de Lauriston|Lauriston]] forsvarede byen og skulle dække tilbagetoget. Alle punkter udenfor Leipzig blev rømmet.
Historie Kriminalitet