Som navnet antyder blev den fortrinsvis dyrket af skolelærere på landet. I løbet af 1800-tallet blev kaldet som skolelærer i de mange landskoler mere og mere anset. Frem til ca. 1800 var lærere på landet en broget flok af fallerede studenter, ustuderede bønder og håndværkere, men efter oprettelsen af en række [[lærerseminarium|lærerseminarier]] rundt om i landet blev de fleste stillinger besat med folk, der havde fået både lærdom og en pædagogisk skoling. Det gav for manges vedkommende selvtillid og initiativ og en stor standsbevidshed på trods af deres dårlige økonomiske forhold. De indtog en plads i landsbylivet under præsten, men over de fleste bønder. Hertil medvirkede, at de efter midten af århundredet blev aflønnet på linje med indtægten af en af egnens største gårde. Mange af lærerne var foregangsmænd i oprettelse af [[Bibliotek|sognebogssamlinger]], [[Forsamlingshus|forsamlingshuse]], [[Brugsforening|brugsforeninger]], skytteforeninger, idrætsforeninger, politiske foreninger, [[Sygekasse|sygekasser]] og de mange andre nydannelser, der opstod især i anden halvdel af århundredet.
Litteratur Kultur Videnskab Humaniora Uddannelse Samfundsvidenskab