Hindsgavls oprindelse taber sig i tidens mørke. Sidste led af navnets ældste form "Hegnesgaffuel", gavl, er den gl. betegnelse for en klint-afgrænset odde. Området hed Hegnet og blev brugt til kongelig [[jagt]]. I slutningen af 1200-tallet opførtes en borg "Hegnets Gavl" på en banke på halvøen. Under kampen mod de [[Fredløshed|fredløse]] blev Hindsgavl ødelagt ([[1287]]), men må dog atter have været rejst [[1295]], da der dér på et møde i mellem [[Erik Menved]] og Hertug Valdemar af Sønderjylland samt [[Erik Præstehader]] af [[Norge]] blev afsluttet en våbenstilstand. [[1298]] var krigen på ny brudt ud og Hindsgavl i kongemordernes magt. [[1317]] blev [[Fyn]] og dermed Hindsgavl pantsat til de holstenske grever; [[Valdemar Atterdag]] belejrede den forgæves [[1358]], men vandt den senere tilbage for Kronen og gav den som [[len]] til den rige holstener Bernike Skinkel. [[1436]] overdrog [[Erik af Pommern]] den til sin fætter Hertug Bugislav, der imidlertid alt [[1439]] forlod landet, og Hindsgavl kom atter under Kronen og styredes af kgl. lensmænd.
Bygninger,_konstruktioner_og_anlæg