== Treårskrigen ==
Han var søn af kontorist i [[Overformynderiet]] Peter Martin Vogt (1776-1850) og Cathrine Dorthee Elisabeth f. von Zülow (1774-1836). Han blev [[frikorporal]] og [[landkadet]] [[1812]], [[sekondløjtnant]] (med aldersorden fra [[1816]]) i [[1817]], da han fik ansættelse ved 2. jyske infanteriregiment, senere ved [[Danske Livregiment|Livregimentet]], hvor han blev karakteriseret [[premierløjtnant]] [[1828]], virkelig [[1831]] og [[Kaptajn (militær)|kaptajn]] [[1838]]. I [[1842]] ansattes han som kaptajnvagtmester og garnisonsadjudant ved [[Københavns forsvarsanlæg|Københavns Fæstning]] og erholdt [[1848]] [[major]]s karakter. Han rykkede samme år i felten som [[Kompagni (militær)|kompagnikommandør]] ved 2. reservebataljon, men blev i maj året efter major og kommandør for 7. bataljon, hvilken han førte med dygtighed under [[Olaf Rye]]s tilbagetog og i [[Slaget ved Fredericia|slaget]] ved [[Fredericia]]. I vinteren [[1849]]-[[1850|50]] var han pladsmajor i Københavns Fæstning, men fik derefter i juli 1850 befaling over ekspeditionen til [[Femern]], ved hvilken lejlighed en del materiel erobredes. I august forlod han atter øen for at overtage kommandoen over 7. bataljon og ledede den [[8. september]] en rekognoscering mod [[Norderstapel|Norder-]] og [[Süderstapel]], hvilken på grund af fjendens overlegenhed fik et mindre heldigt udfald. Under [[Stormen på Frederiksstad|kampen]] ved [[Frederiksstad]] var han særdeles flink og bidrog med sin bataljon til, at stormen på Mølleskansen blev afslået. Han fik derefter [[oberstløjtnant]]s karakter, hvilken grad han opnåede [[1857]], mens han i [[1858]] karakteriseredes som [[oberst]]. Vogt var [[1840]] blevet [[Dannebrogordenen|Ridder af Dannebrog]] og 1850 [[Dannebrogsmand]] og modtog kort efter [[Sværdordenen]].
Historie