Under krigen gjorde karelerne i Østkarelen et sidste forsøg på at frigøre sig. Den [[20. juli]] [[1941]] samledes i det af finnerne befriede [[Vuokkiniemi]] ved [[Uhtua]] en østkarelsk folkeforsamling, som ved en resolution udtrykte sin vilje til og ønske om at frigøre sig fra det sovjetiske herredømme og tilslutte sig Finland.<ref>Gadolin, s. 117</ref> I udtalelsen hedder det blandt andet:
:"''I denne stund da Karelens skæbne for århundreder afgøres, vender vi os til større og lykkeligere folk og især til dem, som skal skabe det nye Europa. Den uretfærdighed og den bundløse ulykke, som Karelens folk under århundreder har måtte udstå, skal nu sones. Vi kræver vor frihed og fordrer, at vi sammen med vore finske brødre kan opbygge et stærkt og livsdueligt finsk rige.''"<ref>Gadolin, s. 139</ref>
Finland måtte imidlertid slutte [[våbenhvilen i Moskva]] i [[1944]] med at give afkald på ethvert krav på Østkarelen.
Kultur