Anden satsen i koncert nr. 3 BWV 1048 består i partituret af blot 2 akkorder i en såkaldt [[kadence|frygisk kadence]] som normalt første violinisten eller cembalisten improviserer over. Den engelske musikforsker og cembalist [[Thurston Dart]] har påpeget, at de sidste to takter i tredje satsen (''Largo'') til ''Sonate for violin og og basso continuo i G-Dur BWV 1021'' eksakt modsvarer denne kadence. Han antager derfor, at Bach anså det som en mulighed at lade denne sats spille under en koncertfremførelse.<ref>Pladetekst til LP PHILIPS 6700 046 (Johann Sebastian Bach: ''Six 'Brandenburg' Concertos – 1<sup>st</sup> Recording of the Original Version'', Academy of St. Martin-in-the-Fields, Neville Marriner, 1971)</ref>
Musik