Sheikh Mujibur Rahmans førte en socialistisk politik med [[nationalisering]]er og statslig regulering af økonomien. Den førte politik var ineffektiv og plaget af [[korruption]] og inkompetence<ref>[http://www3.bus.osaka-cu.ac.jp/apira98/archives/pdfs/39.pdf {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/19980704213241/http://www3.bus.osaka-cu.ac.jp/APIRA98/archives/pdfs/39.pdf |date= 4. juli 1998 }} 'A Bangladeshi Soap Opera: Privatisation, Accounting, Consent and Control'', Shahzad Uddin and Trevor Hopper, Manchester School of Accounting and Finance, [[University of Manchester]]]</ref> og førte ikke til en løsning af Bangladeshs problemer. Landet blev endvidere plaget af [[hungersnød]] og [[tørke]] i 1974, hvilket førte til stigende utilfredshed med regeringen. I slutningen af 1974 opstod uroligheder flere stedet i landet, og Rahman reagerede ved at tiltage sig yderligere magt. Den [[25. januar]] 1975 erklærede Rahman [[undtagelsestilstand]] i landet, og indtog embedet som [[præsident]] på livstid. Hans politisk tilhængere dannede partiet 'Bangladesh Krishak Sramik Awami League' (BAKSAL), der blev det eneste tilladte politiske parti, og Rahmans regime foretog arrestationer af oppositionspolitikere.
Historie Død Kriminalitet