== Apokryferne ==
{{Uddybende|Apokryfe skrifter}}
Sondringen mellem apokryfe (''skjulte'' eller ''af tvivlsom oprindelse'') og kanoniske skrifter stammer tilbage fra oversættelsen af Tanakh i Septuaginta. Kanon var ikke endeligt afgjort ved denne oversættelse og oversætterne medtog flere afsnit og skrifter som ifølge jødiske skriftlærde ikke hørte med.<ref>Holm-Nielsen, Noack og Achen red., ''Bibelens kulturhistorie bd. 2'', Politikens Forlag 1979, side 286.</ref> Generelt havde man i diasporaen en mere flydende kanon. Omkring 90 e. Kr. afviste jødiske rabbinere på et møde i Jamnia de daværende apokryfer.<ref>Peter Olsen, 2007, side 25.</ref> Da GT skulle oversættes til latin fulgte apokryferne med fordi det blev bestemt på to kirkemøder at følge Septuagintas oversættelse, altså den græske og ikke originalteksten på hebraisk. Derfor inkluderede middelalderkirken de gammeltestamentlige apokryfer i kanon. De bestod af [[Tobits Bog]], [[Judits Bog]], [[Tilføjelser til Esters Bog]], [[Første Makkabæerbog|Første-]] og [[Anden Makkabæerbog]], [[Visdommens Bog]], [[Siraks Bog]], [[Baruks Bog]], [[Jeremias' Brev]] og [[Tilføjelser til Daniels Bog]]. Den romersk-katolske- og den græsk-ortodokse kirke anser disse bøger for kanoniske til forskel fra reformerte og lutherske kirker i dag.
Litteratur Religion