Efter at være præsteviet rejste han i juli 1843 over [[London]] til [[Kapstaden]], hvorfra han kort efter begav sig til [[Durban|Port Natal]], hvor han foreløbig slog sig ned. I juni 1845 foretog hun sin første rejse ind i det egentlig [[Zululand]], men den fjendtlige stemning, som Zulu-Kongen Umpande lagde for dagen over for den kristne missionærvirksomhed, nødte Schreuder til at opgive Zululand som virkefelt, og i november 1847 drog han til [[Kina]] for at forsøge udsigterne der. Disse var imidlertid ikke bedre end i [[Afrika]], og efter et halvt års ophold i [[Hongkong]], hvorunder han arbejdede på sin ''Grammatik for Zulusproget'' (1850), kom han i slutningen af 1848 tilbage til Natal-Kolonien, hvor han begyndte sin missionsvirksomhed, bistået af de første elever, der var udeksaminerede fra Missionsskolen i Stavanger. I 1850 anlagde han ganske nær ZuluLands grænse sin første station Umpumulo, hvorfra han i den følgende tid fik indgang i Zululandet, nærmest som læge for den syge kong Umpande (Mpande), som til tak gav Schreuder lov til at bo og virke i hans land. I juli 1852 var den første station i Zululand, Entumeni, færdig, og i de følgende år fik virksomheden større og større omfang, flere stationer oprettedes, og der kom flere medhjælpere fra Norge. 1858 døbte Schreuder den første zulu. Under et besøg i Norge 1866 indviedes Schreuder til "den norske Missions Biskop i Missionslandet". Efter tilbagekomsten fra Norge 1867 tog Schreuder med stor kraft fat på den norske missions udvidelse til [[Madagaskar]], og det lykkedes ham at opnå for de norske præster den samme frihed til at virke på øen, som var indrømmet englænderne.
Religion