<!-- Han mistede tidlig sine Forældre og forlod Gymnasiet i sin Fødeby for at blive Teaterdigter ved et rejsende 
Skuespillerselskab. Senere studerede han Teologi, Filosofi og Historie i Frankfurt a. d. O., hvor han 
disputerede, men da han protesterede offentlig mod Wöllner’s Religionsedikt, maatte han forlade 
Byen 1795. Efter forskellige Rejser i Tyskland, Frankrig og Schweiz blev Z. Bestyrer af en 
Opdragelsesanstalt i Reichenau i Graubünden, 1799 Leder af det kantonale Skolevæsen og 
Kommissær for det helvetiske Skolevæsen. Han grundede Bladet »Der aufrichtige und 
wohlerfahrene Schweizerbote«, blev 1800 Statholder i Basel, senere Medlem af 
Overforstinspektoratet i Aargau, hvor han 1808 bosatte sig og grundede »Gesellschaft für vaterländische 
Kultur«. 1814 blev Z. Medlem af det store Raad og Kirkeraad, derefter Præsident for 
Haandværksskolen, Overforst- og Bjerginspektør, men nedlagde 1841 alle sine Embeder. Jævnsides 
dette store rastløse Arbejde i Offentlighedens Tjeneste udfoldede Z. en alsidig 
Forfattervirksomhed, hvor Røver- og Ridderromantikken satte saadanne Blomster som Tragedien 
»Abällino, der grosse Bandit« (1794), Romanen »Kuno von Kybring« og Fortællingerne »Coronata, der 
Seeräuberkönig« og »Atamontada, der Galeerensklave«. Men senere slog han ind paa den 
oplysende og opdragende, moralske og folkelige Fortælling og vandt nu et stort og taknemmeligt 
Publikum med saadanne Bøger som »Das Goldmacherdorf« (1817) og »Bilder aus der Schweiz« 
(5 Bd, 1824—26), hvori findes to af hans populæreste Noveller »Der Freihof von Aarau« og 
»Addrich im Moos«. Mest læst af alle hans Bøger er dog »Stunden der Andacht« (6 Bd, 
1809—16, 37. Opl. 1902). Værdifuld er stadig hans Selvbiografi »Eine Selbstschau« (1842, 7. Opl. 
1877) med de interessante Meddelelser om H. von Kleist. »Ausgewählten Schriften« (6 Bd, 
1824—28), »Ausgew. Novellen und Dichtungen« (17 Bd, 1838-39), »Ges. Schriften« (3 
Afdelinger i 35 Bd, udgivne af Sønnen Emil Z. 1851—54), »Schriften« (udgivet af Vögtlin 1907), 
»Werke« (12 Bd, udgivet med Indledning af Bodmer 1910). -->
Litteratur Kunst Kultur