I Østeuropa genoplivede det Byzantinske Rige dets medgang under kejser [[Basileios 1.]] (regerede 867–886) og hans efterfølgere [[Leo 4. den vise|Leo 4.]] (regerede 886–912) og [[Konstantin 7.]] (regerede 913–959), medlemmer af det [[makedonske dynasti]]. Handelen genopblomstrede og kejserne styrede udbredelsen af en ensartet administration i alle provinserne. Militæret blev reorganiseret, hvilket gjorde det muligt for kejserne [[Johannes 1. Tzimiskes|Johannes 1.]] (regerede 969–976) og [[Basileios 1.]] (regerede 976–1025) at udvide rigets grænser til alle sider. Det kejserlige hof var centrum for en genoplivning af den klassiske læring, en proces der blev kendt som [[makedonsk renæssance]]. Forfattere som [[John Geometres]] ([[Floruit|fl.]] i starten af 900-tallet) skrev hymner, digte og andre værker.<ref name=Davies318>Davies ''Europe'' pp. 318–320</ref> Den missionære indsats resulterede i, at moravianere, bulgarer, folk fra Böhmen, polakker, ungarere og slavere, der boede i [[Kijevriget]] blev kristnet. Disse konverteringer bidrog til grundlæggelsen af politiske stater i de landområder, hvor disse befolkningsgrupper boede; [[Stormähren]], [[Første bulgarske rige|Bulgarien]], [[Böhmen]], [[Polen i middelalderen|Polen]], Ungarn og Kijevriget.<ref name=Davies321>Davies ''Europe'' pp. 321–326</ref> Bulgarien, der var blevet grundlagt omkring 680, nåede på sit højdepunkt et område, der gik fra [[Budapest]] til [[Sortehavet]], og fra floden [[Dnepr]] til [[Adriaterhavet]].<ref name=Crampton12>Crampton ''Concise History of Bulgaria'' p. 12</ref> I 1018 overgav de sidste bulgarske adelige sig til det Byzantinske Rige.<ref name=Curta246>Curta ''Southeastern Europe'' pp.&nbsp;246–247</ref>
Filosofi Historie Geologi