== Søbefæstningen moderniseres ==
[[Fil:Proevestenen front oest.jpg|thumb|[[Prøvestensfortet]] (1858-63)]]
Diskussionen om befæstningen startede efter [[Treårskrigen]] ([[1848]]-[[1850|50]]) og forstærkedes efter nederlaget i [[1864]]. ''Lov om Kjøbenhavns Befæstning mod Søsiden'' blev vedtaget i [[1858]], og herefter kunne den første byggefase for byens nye søbefæstning påbegyndes. Anlægsarbejderne varede i ti år indtil [[1868]]. De ældre befæstningsanlæg fra omkring 1800 såsom [[Trekroner Fort]], [[Lynetten]] og [[Strickers Batteri]] blev moderniseret samtidig med, at man byggede en række nye anlæg. Man fik da en tidssvarende befæstning, der kunne forsvare adgangen fra [[Øresund]] til København og sejlløbet til byen. Søbefæstningsanlæggene [[Prøvestenen|Prøvestensfortet]], [[Mellemfortet]] og [[Kalkbrænderi Batteri]] (som erstatning for et fort på [[Stubbegrunden]] vest for [[Kronløbet]], der ikke blev opført) blev da opført i [[1850'erne]] og [[1860'erne]], men fæstningsbyggeriet kom for alvor i gang efter en samlet plan i [[1880'erne]].
[[Fil:Bahnsons skydeskive.jpg|thumb|left|Betonkasemat på Prøvestenen. Det er krigsminister Bahnsons medlems-skydeskive fra [[Det Kongelige Kjøbenhavnske Skydeselskab og Danske Broderskab|Det Kgl. Skydeselskab]]]]
Ved disse første befæstningsarbejder valgte [[Ingeniørkorpset]] i stor udstrækning at bruge et forholdsvis nyt byggemateriale, nemlig [[beton]]. Beton var egentlig en opfindelse fra [[Romerriget]], men blev først genopdaget i 1800-tallet. Materialet var uprøvet på fæstninger, og det danske forsvarsvæsen var dermed på forkant med brugen af beton til forsvarsformål. Man havde tidligere lavet forsøg med at bygge dele af fæstningsanlæg i [[cement]], men inden man gik i gang med at bygge de nye søbefæstningsanlæg, gennemførte man omfattende skydeforsøg mod prøveanlæg, der var udført i jord, [[mursten]] og [[granit]] samt mod anlæg udført i beton. I sidste ende valgte byggeledelsen af opføre de nye anlæg i beton og jord. Arkitekten for facaderne på Prøvestens- og Mellemfortet var i øvrigt en ung [[Ferdinand Meldahl]].
Historie