I de tættere befolkede egne af Kina er dyreverdenen temmelig fattig, idet landets stærke opdyrkning og skovenes ødelæggelse har tilintetgjort levevilkårene for større vilde dyr. Det er kun i afsidesliggende og tyndt befolkede grænsedistrikter, hvor mennesket ikke i så høj grad har formået at omforme naturen, at et rigere dyreliv har kunnet bevares. I provinserne Yunnan og Kwangsi, hvor større skovstrækninger endnu er til stede, færdes [[tapir]], [[elefant]], [[tiger]], [[Indisk kobra|brilleslange]] og andre fra Indien kendte dyr. Tigeren færdes for øvrigt i alle tyndt befolkede egne i Kina, ja endog så langt mod nord som til Amur-dalen. Den palæarktiske fauna har sin rigeste udvikling i det skovrige bjergland i det vestlige Szetshwan og Østtibet. Der lever her tre abearter, af hvilke den ene (''Rhinopethecus roxellanæ'') har en tyk pels og færdes i de højtliggende bjergskove, hvor sneen om vinteren tynger på granernes grene. Af rovdyr findes mange arter så som den tibetanske bjørn, ''Æluropus metanoleucus'', flere katte, mårer og [[desmerdyr]] (''Viverra civetta'' og ''Paradoxurus larvatus''). De muldvarpe- og spidsmusagtige insektædere optræder i flere ejendommelige slægter (''Uropsilus'', ''Nectogale'' og så videre). Af gnavere findes såvel centralasiatiske steppeformer (''Lagomys'', ''Arctomys'') som [[flyveegern]] af samme slægt (''Pteromys'') som de indiske drøvtyggere er meget talrige. [[Yakokse]]n holdes tam og benyttes som lastdyr. Desuden findes [[antilope]]r (''Budorcas'', ''Nemorrhoedus''), vildfår (''Ovis naghor'') og flere arter af hjorte, blandt andre ''Elaphurus davidianus''. [[Moskushjort]]en er på grund af jagt blevet sjælden. Nordkinas grænseprovinser mod Mongoliet har en mongolsk steppefauna med antiloper og gnavere, desuden findes en frugtædende hund (''Nyctereutes procyonoides'') og et gnaverpindsvin (''Hystrix''), ja selv så langt mod nord findes et skældyr (''Manis dalmanni'') som yderste forpost for de indiske former.
Kultur