Henrik 6.'s kansler, Konrad, biskop af Hildesheim, kronede Amalrik til konge i [[Nicosia]] i september 1197.{{Sfn|Edbury|1994|p=31}}{{Sfn|Runciman|1989b|p=85}} Amalrik gav sin hyldest til kansleren.{{Sfn|Runciman|1989b|p=85}} Adelsmændene, der ejede len både på Cypern og i Kongeriget Jerusalem, ønskede at skabe en forsoning mellem Amalrik og Henrik af Champagne. {{Sfn|Hardwicke|1969|p=525}} En af dem, [[Balduin af Beisan]], Cyperns konstabel, overtalte Henrik af Champage til at besøge Cypern i begyndelsen af 1197.{{Sfn|Runciman|1989b|p=84}}{{Sfn|Edbury|1994|p=32}} De to konger sluttede fred og besluttede, at Amalriks tre sønner skulle giftes med Henriks tre døtre. Henrik frasagde sig også den gæld, som Amalrik stadig skyldte ham for Cypern, og tillod Amalrik at besætte Jaffa med sine tropper. Amalrik sendte [[Reynald Barlais]] for at overtage Jaffa. Amalrik brugte atter titlen som Jerusalems konstabel i november 1197, hvilket antyder, at han også havde generhvervet dette embede som en konsekvens af hans traktat med Henrik af Champagne.{{Sfn|Edbury|1994|p=32}}
Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande