Margrete forlod Margate mod [[Sluis|Sluys]] den 23. juni 1468. Lord Scales og Richard Boyville var blandt dem, der eskorterede hende for at møde hendes fremtidige brudgom.<ref>{{Kilde bog|efternavn=Armstrong|fornavn=CAJ|titel=England, France and Burgundy in the Fifteenth Century|udgiver=The Hambledon Press|side=156}}</ref> På trods af at Ludvig 11. havde beordret sine skibe til at tage hende til fange på rejsen, krydsede hendes konvoj [[Engelske Kanal]] uden problemer og nåede Sluys om aftenen den 25. juni. Næste dag mødte hun sin brudgoms mor, Isabella, og datter, Maria: Mødet var en succes, og de tre var nære venner resten af livet. Den 27. juni mødte hun Karl for første gang, og parret blev gift privat mellem kl. 5 og kl. 6 den 3. juli i et hus tilhørende en velhavende købmand i [[Damme]]. Karl rejste til [[Brugge]] og tillod dermed den nye hertuginde æren af at komme ind uden ham et par timer senere.
[[Fil:Aachen_Germany_Domschatz_Crown-Margaret-of-York-01.jpg|left|thumb| Margrete af Yorks krone, Aachener Domschatzkammer]]
Fejringerne var ekstravagante selv efter burgundernes standard, der var kendt for overdådighed og generøse festligheder. Bruden gjorde sin [[Joyeuse Entrée|entre]] i en guldkaret, trukket af hvide heste, med en krone på hovedet. Under dette optog charmerede hun borgerne i Brugge, da hun vinkede til dem i stedet for at lukke sig inde fra regn og vind. I selve byen sprøjtede vin fra bueskyttestatuer og kunstige pelikaner i kunstige træer. Kanalerne var dekoreret med fakler, og broerne pyntet med blomster. Det lykkelige pars våbenskjold blev vist overalt, ledsaget af parrets motto: Karls ''Je l'ay emprins'' ("Jeg har påtaget mig det") og Margretes ''Bien en aviengne'' ("Må godt komme af det"). Fejringen omfattede også "Turneringen om det gyldne træ", der blev arrangeret omkring en detaljeret [[allegori]], designet til ære for bruden.
Historie