Hele bogen ”Philosofiske Smuler” starter på forsiden med Det Lessingske spørgsmålet, om der kan gives et historisk udgangspunkt for en evig bevidsthed. Ud fra sin præsentation af A bliver Climacus’ konklusion at sokratisk tænkt, så er svaret nej. Udgangspunktet i tiden er ikke vigtig, men derimod bare tilfældigt, forsvindende, ja blot en anledning. For den udødelige sjæl kender allerede sandheden. Da læreren heller ikke er vigtig, er det tidspunkt, hvor læreren hjalp den lærende til erkendelse, ligeledes uvigtig. Den lærende er jo selv guddommelig og har blot for en kort periode glemt sandheden. Alt peger altså mod den konklusion, at tiden ikke er vigtig. Dermed kan mennesker heller ikke sokratisk set bygge en evig salighed på en historisk viden (jf. anden del af spørgsmålet på forsiden af Philosofiske Smuler).
Filosofi