Mellem den 25. og 29. december forhindrede de japanske forsvarere amerikanerne i at komme nogen vegne i deres forsøg på at overløbe Gifu-stillingen. Mens den 3. amerikanske bataljon – med artilleristøtte – gennemførte frontalangreb på stillingen for at holde forsvarerne fast, forsøgte den 1. bataljon at omgå stillingen mod øst. Da de japanske stillinger imidlertid var fulgt integreret mislykkedes forsøget på at omgå Gifu. Den 29. december var de amerikanske tab nået op på 53 døde, 129 sårede og 131 syge,<ref>Frank, p. 532, Miller, p. 244–246, Jersey, p. 356–358, Griffith, p. 266.</ref> om end moralen stadig var høj. Amerikanerne blev i dette slag bistået af tropper fra Fiji med officerer og underofficerer fra den newzealandske ekspeditionsstyrke.<ref>''Shots Fired In Anger'', pp. 108, 112, 116-118: Sekondløjtnant John George var sammen med 2. bataljon, som senere erobrede Hill 27. Efter en tur langs 132. linjer og interviews med officerer og mænd, bemærkede ham at selv om de var trætte og manglede riffelammunition og granater, var tropperne stadig årvågne og ivrige efter at få forsyninger så de kunne genoptage slaget.</ref>
[[Fil:GuadGifuJan2.gif|thumb|right|Amerikanske bevægelser omkring Gifu den 2. januar.]]
Historie