=== Anliggender i East Anglia og fejde med Pastons ===
Meget af Suffolks tidlige aktivitet i East Anglias lokalpolitik var sandsynligvis tilskyndet af hans mor, Alice,<ref name=":2">Thomson, J.A.F., 'John De La Pole, Duke of Suffolk', ''Speculum'' 54 (1979), 532.</ref> og senere kom han til at tilbringe lige så meget af sit voksne liv på hendes herregård i [[Ewelme|Ewelme,]] som han gjorde på sine egne herregårde. Suffolk spillede en fremtrædende rolle i [[Fredsdommer|fredskommissionerne]] i Norfolk og Suffolk, og disse blev en fast stilling fra 1464. Ved mindst to lejligheder forsøgte Suffolk at påvirke resultatet af et lokalt parlamentsvalg og udnævnelsen af amtets sheriff. Desuden var han [[fredsdommer]] i [[Berkshire]] og [[Oxfordshire]] i de sidste år af 1460'ere. Han involverede sig i nogle af de mest kontroversielle episoder i samfundet i East Anglia samfund, for eksempel forsøgte han at købe en del af den på det tidspunkt noget berygtede [[John Fastolf|Fastolf-]][[arv]] i 1461.<ref name=":0">{{Cite web|url=http://www.oxforddnb.com/view/article/22450|title=Pole, John de la, second duke of Suffolk (1442–1492)|last=Hicks|first=M.|date=2004|website=Oxford Dictionary of National Biography|publisher=Oxford University Press}}<cite class="citation web cs1" data-ve-ignore="true" id="CITEREFHicks2004">Hicks, M. (2004). [http://www.oxforddnb.com/view/article/22450 "Pole, John de la, second duke of Suffolk (1442–1492)"]. ''Oxford Dictionary of National Biography''. Oxford University Press.</cite></ref> Dette var faktisk en anden lejlighed, hvor vi faktisk kan se hans mors ledende hånd i virke, da hun er kendt for at have arbejdet for at opnå støtte ved hoffet til et sådant udfald, og endda Margaret Paston mente, at hun personligt stod bag angrebene.<ref name="Watt2004">{{Kilde bog|url=https://books.google.com/books?id=EICnLxuzRS8C&pg=PA177|titel=The Paston Women: Selected Letters|udgiver=DS Brewer|år=2004|isbn=978-1-84384-024-4|sider=9–10|efternavn=Diane Watt}}</ref> Begge var involveret i en voldsom strid med Paston-familien som et resultat af modstridende interesser i Fastolf-arven. Hertugen fremsatte i løbet af det følgende årti også andre omstridte (og i nogle tilfælde direkte ulovlige) krav på andre ejendomme i regionen, og i 1465 ødelagde en gruppe af hans mænd [[herregård]]en [[Hellesdon]] i Norfolk og plyndrede kirken. For disse og andre ulovligheder, der blev påstået af samtidige, undslap Suffolk gengældelse, sandsynligvis på grund af hans kongelige forbindelser. På den anden side var han aldrig i stand til at bruge sådanne forbindelser til sin fordel og overtale kongen til at gribe ind i eventuelle strider på hertugens vegne.
Historie