== Udseende og skikke ==
Når man læser beretninger om hunnerne, må man hele tiden have i baghovedet, at de er skrevet af hunnernes modstandere (hunnerne var selv [[Analfabetisme|analfabeter]]), og man vil derfor lede forgæves efter rosende omtale af deres væsen og udseende. Goteren [[Jordanes]], der skrev i 551 i Italien - omkring 100 år efter hunnerigets undergang - omtaler hunnerne som ''"en vild race, der i begyndelsen boede i sumpene, en forkrøblet, ildelugtende og splejset stamme, knapt menneskelig, og uden et sprog, bortset fra noget, der kun svagt mindede om menneskelig tale."''
 
{{citat|De fik deres fjender til at flygte i rædsel, fordi deres mørklødede fremtoning var frygtindgydende, og de havde, hvis jeg må kalde det sådan, en slags uformelig klump, ikke et hoved, med noget, der mere lignede nålehuller end øjne. Deres hårdhed fremgår tydeligt af deres vilde udseende, og de er væsener, som er brutale mod deres børn fra den dag, de er født. For de skærer i drengenes kinder med et sværd, sådan at de, inden de kan modtage føde fra mælk, må lære at udholde kvæstelser. På den måde vokser de op skægløse, og deres unge mænd er utiltalende, fordi et ansigt, furet af sværdet, ødelægger med sine ar et skægs naturlige skønhed. De er korte af vækst, har hurtige bevægelser, er dygtige ryttere, har brede skuldre, er trænet i brugen af bue og pil og har en kraftig hals, som de altid strækker i stolthed. Skønt de lever som mennesker, har de samme grusomhed som vilde dyr.<ref>{{Cite web |url=http://www.romansonline.com/Src_Frame.asp?DocID=Gth_GOTH_24&Lat= |title=Jordanes, kapitel 24, side 127-128. |access-date= 7. januar 2014 |archive-date= 6. marts 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160306165641/http://romansonline.com/src_frame.asp?docid=gth_goth_24&lat= |url-status=dead }}</ref> }}
Historie