Efter, at der allerede tidligere var gjort tilløb i denne retning, blev det således ved [[Forordningen af 3. Juni 1809]] bestemt, at birkeret ikke blot ikke for fremtiden kunne ventes tilstået ved noget nyt benådningsbrev, men den skulle, selv hvor den bestod, kun bevares for den daværende indehaver, og hvis han var adelig, for hans ægte (agnatiske) arvinger, hvorimod den aldrig skulle nedarves på arvinger i sidelinjen og aldrig medfølge ved overdragelsen af et gods. Trods disse bestemmelser og de ikke få frivillige opgivelser fandtes der endnu [[1848]] 40 adelige birker, og først [[Grundloven]] af [[1849]] § 97 bragte helt den private birkeret til ophør, idet den delte skæbne med andre adelige forrettigheder. At birkeretten gik tabt, betød nu vel i og for sig ikke andet, end at birket fra et adeligt omdannedes til et kongeligt birk, men som oftest blev følgen dog selve birkets nedlæggelse, om ikke straks, så ved de daværende embedsmænds afgang. Enkelte af de tidligere adelige birker blev dog opretholdte, men de indtog nu lige så lidt som andre kongelige birker nogen særstilling, men kunne i alle henseender jævnstilles med herrederne. I løbet af det 20. århundrede forsvandt birk som retsbegreb og erstattede af [[retskreds]]e<ref>eksempelvis nedlagdes Københavns Amts Søndre Birk med Amager Birk og erstattedes med virkning fra 1. januar 1957 af Ballerup, Hvidovre, Rødovre, Glostrup og Tårnby retskredse, 1. april 1966 suppleret med Tåstrup retskreds og 1. september 1967 med Brøndbyernes retskreds, mens Københavns Amts Nordre Birk nedlagdes 1965 og erstattedes fra 1. april 1961 af Lyngby retskreds, fra 1. maj 1965 af Gentofte og Gladsaxe retskredse, jævnfør Pedersen, s. 355-362</ref>.
Jura Retsvæsen Retshistorie Sikkerhed