En dag opdager Rosa en sommerfugl, som har overlevet vinteren, flagre mod lyset i vinduet, og hun kravler op i vindueskarmen for at hjælpe den ud. Udenfor kommer Peter i det samme  gående, og da han ser den unge pige dér højt oppe i vinduet, går han i stå, for hun minder ham om en [[galionsfigur]] på et skib. Peter holder af Rosa, og han beslutter sig for at betro hende sine planer om at stå til søs. Men kun Rosa må høre hans historie, og de aftaler derfor, han skal kravle ind ad vinduet til hende om aftenen, når alle er gået i seng. Siddende på Rosas sengekant fortæller Peter hende, han har båret sig forkert ad og gjort Gud uret, fordi han føler, det er Guds bestemmelse, han skal være [[sømand]] og ikke [[præst]]. De to unge ligger nu sammen i sengen,  og da Peter fortæller, han vil stikke af fra sin stedfar og tage hyre på et skib i [[Helsingør]], siger Rosa, at hun tit har ønsket, han ville stå til søs. Herover bliver Peter så glad og lettet, at han spørger Rosa, om hun vil hjælpe ham med at stikke af. Det lover Rosa, men fortryder næste morgen, efter en væmmelig drøm, hvor hun blev efterladt i en iskold verden; hun er kommet til at holde af Peter og vil alligevel ikke af med ham. Rosa går derfor til sin far og betror ham Peters flugtplaner, og får til gengæld af faderen tredive [[rigsdaler]], hun skal give til hans kone, der skal bruge pengene til at købe en ko.{{sfn|Blixen|1942}}{{rp|180-191}}
Litteratur Kultur