Den 50-årige mand medbragte en levende kærlighed til den nye gerning og til de unge, blandt hvilke han skulle virke; men han savnede dyberegående teologiske studier og interesse for [[dogmatik|dogmatiske]] undersøgelser. Også som kirkehistoriker fulgte han [[Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling]]s råd, "at studere Historien episk", og derved kom udviklingen og overgangene ikke altid til deres ret. Hans foredrag var frisk, ofte fængslende, men engang imellem ikke frit for smagløsheder. Hans fremstillingsgave lå hverken i retning af det arkitektoniske eller af det plastiske, men [[genremaleri]]et var hans stærke side, både når han talte, og når han skrev.
Religion Kultur Organisationer Ledere