Den [[westfalske Fred]] fastsatte, hvad ordningen af de kirkelige forhold i Tyskland angik, at ikke blot lutheranerne, men også de reformerte skulle have fri religionsøvelse for stændernes vedkommende, mens dette ikke gjaldt deres undersåtter, der ligesom før måtte finde sig i at rette sig efter deres landsherrers vilje, dog nu i noget ringere grad. Striden om kirkegodset afgjordes således, at kirkelig ejendom "for bestandig" skulle tilhøre dem, der faktisk havde den i besiddelse 1. januar 1624 (normalåret). Blandt de politiske Bestemmelser var følgende de vigtigste: [[Huset Habsburg]] afstod sine besiddelser og rettigheder i Elsass til den franske krone, der fik fuld suverænitet over dem, mens andre stænders på elsassisk grund liggende territorier og de frie rigsstæder sammesteds ikke kom ind under fransk højhed, men forblev ved riget (det lykkedes dog efterhånden Frankrig at drage dem mere eller mindre ind under sin administration). Sverige fik [[Forpommern]] med [[Oder]]-mundingerne og [[Rügen]] samt [[Bremen-Verden|Bispedømmerne Bremen og Verden]], men disse lande udskiltes ikke fra riget, og Sverige blev altså for deres vedkommende tysk rigsstand med sæde og stemmeret på den tyske rigsdag. [[Bagpommern]], [[Magdeburg]], [[Halberstadt]] og [[Kammin]] tilfaldt Brandenburg, [[Nedre-Pfalz]] med kurstemme blev givet tilbage til Bøhmer-kongen [[Frederik af Pfalz]]s søn, mens der for Bayern, som beholdt [[Øvre-Pfalz]], blev oprettet en ottende kurværdighed. [[Nederlandene]] og [[Schweiz]] blev erklærede for løste fra enhver forbindelse med riget. Det blev altså det tyske rige, der kom til at bære tabene ved fredsslutningen, ikke [[Huset Habsburg]], hvis magt ikke blev væsentlig forringet, om end Frankrig fra nu af uomtvistelig var den ledende stat i den europæiske politik.<ref name="Salm 80"/>
Filosofi Samfund Historie Kultur Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Foreninger Organisationer Civilisationer