Jomfruelighed optræder første gang i de jødiske skrifter i [[Første Mosebog]], hvor [[slave]]n ''Eliezer'' søger en hustru til sin herre ''Abrahams'' søn, ''Jakob'', og finder ''Rebekka'' (Første Mosebog 24:16). Jomfruelighed er et tilbagevendende tema i [[Bibelen]] – det israelitiske folk er ofte personificeret som den jomfruelige ''datter af Israel'' i den profetiske [[poesi]]. Det er en vemodig sætning, da mosebøgerne også fortæller, at Israels (Jakobs) eneste datter ''Dina'' var voldtaget inden ankomsten til det forjættede land. Toraen indeholder love om forlovelse, ægteskab og skilsmisse, navnlig bestemmelserne om jomfruelighed i kapitel 22 i [[Femte Mosebog]]. Jødisk lov indeholder regler, som navnlig tjener til at beskytte kvindelige jomfruer, men som også beskæftiger sig med, hvordan man bør forholde sig til jomfruer i forbindelse med før-ægteskabelig sex – med eller uden kvindens samtykke.
Sexologi