Den klassiske forsoningslære er den mest fremtrædende i de ortodokse kirker, der derfor ofte giver Jesu opstandelse den vigtigste betydning. Den subjektive forsoningslære er særlig fremherskende i de teologiske strømninger, der betvivler Jesu fysiske opstandelse og vender sig bort tanken om Guds krav om et blodigt stedfortrædende offer for menneskeheden.
Den objektive derimod er særligt tydelig i de katolske og protestantiske kirker, der følgelig særligt vægtlægger Jesu lidelse og død. Det er også på den baggrund at blodmystik og passion til tider ofte har haft stor betydning i visse kirkesamfund. Eksempelvis kommer det meget tydeligt frem i nogle [[Herrnhutiske Brødremenighed|herrnhutiske]] digte, men også på moderne plan i film som [[Mel Gibson]]s [[The Passion of the Christ]] fra [[2004]].
Historie Kriminalitet