''Carmen'', der bygger på en novelle af [[Prosper Mérimée]], er en af de hyppigst opførte operaer i verden. Publikums forkastelse af værket ved premieren skyldtes primært dets, publikums, moralske og borgerlige konformisme. Carmen er en løs kvinde uden religion eller respekt for den etablerede orden; hun går fra elsker til elsker og finder ingen regler udover dem, hendes frihed og fornøjelse dikterer hende. I Frankrig i slutningen af det nittende århundrede kunne publikum kun være chokeret over denne kvinde og historien om en brændende passion, der ender skidt, men i Europa gjorde ''Carmen'' efter Bizets død hurtigt indtryk; den første triumf fejrede værket i [[Wien]] i oktober 1875. [[Johannes Brahms|Brahms]] overværede entusiastisk tyve forestillinger. [[Richard Wagner]] og [[Friedrich Nietzsche|Nietzsche]] talte også blandt beundrerne af det værk, som [[Tjajkovskij]] spåede ville være det mest berømte i verden indenfor ti år.<ref name="leamisbizet" /> Først da Carmen havde fået succes i hele verden, herunder USA og Rusland, tog Opéra Comique den igen på repertoiret, "une histoire pure et limpide comme celle d'une tragédie antique, qui commence dans la naïveté d'une carte postale et s'achève dans le sang" ("en historie ren og klar som en tragedie som begynder naivt og ender i blod" (J.-F. Sivadier, instruktør).
Musik Historie