<!-- 17 år gammel optogs han på militærlægeskolen i Utrecht og studerede der til 1840, 
da han tog sin Eksamen. Han tilbragte derefter 2 Aar som Militærlæge i Vliessingen og Haag, tog 
Doktorgraden i Leyden og ansattes derpaa som Lærer i Anatomi og Fysiologi ved 
Militærlægeskolen i Utrecht, hvor han forblev til 1848. Hans videnskabelige Berømmelse var da saa stor, at 
han, skønt der intet Professorat var ledigt ved Utrechts Univ., dog udnævntes til ekstraordinær 
Prof. derved. I sin Tiltrædelsestale (De harmonie van het dierlyke leven, eene openbaring 
van wetten) fremhævede han Indflydelsen af Tilvænning, Øvelse og Arvelighed. I Fakultetet 
fandtes kun 4 Prof., og D. maatte derfor docere Retsmedicin, Hygiejne, Antropologi, 
Biologi og Oftalmologi. D. var i Beg. navnlig Fysiolog (Vævenes Kemisme, nervefysiologiske 
Undersøgelser m. m.), men 1851 stiftede han under et Besøg i London Bekendtskab med 
Albrecht von Gräfe, og herved førtes han til særlig at studere Oftalmologi, som han dog 
allerede tidligere havde beskæftiget sig en Del med. Han blev hurtig en af Verdens berømteste 
Øjenlæger. 1852 blev han Professor ordinarius, 1858 fik han ved frivillige Bidrag oprettet et 
Hospital for Øjensygdomme: »Nederlandsch Gasthuis voor ooglijders« i Utrecht, der 
besøgtes af talrige Studerende fra Udlandet, deriblandt ogsaa fra Skandinavien. 1862 blev han 
Prof. ord. i Fysiologi efter Schröder van der Kolk’s Død, og 1866-67 fik han indrettet et 
fysiol. Institut. 1888 maatte han nedlægge sit Professorat, da han havde naaet den i Holland 
gældende Aldersgrænse. D. var en glimrende Lærer, der som faa forstod at udtrykke sig klart 
og tydeligt, hvilket især kommer frem i hans klassiske Mesterværk: The anomalies of 
refraction and accomodation (1866, samtidig tysk Udg. ved O. Becker, nyt Optryk 1888), 
hvori han først og fremmest klart og tydeligt skelnede mellem Refraktions- og 
Akkomodationsanomalierne, der tidligere altid blev sammenblandede. 
D. har skrevet overordentlig meget. Bl. hans kendteste Arbejder kan nævnes foruden det 
allerede nævnte Værk: »Blik op de stofwisseling als bron der eigenwarmte van planten en 
dieren« (1845), »De bewegingen van het menschelyk oog« (1846), »Ueber die Bestimmung des 
Sitzes der mouches volantes« (1847), »De anwending van prismatische brillenglazen tot 
genezing van scheelzien« (1848), »Ueber den Zusammenhang zwischen dem Convergiren der 
Sehaxen und dem Accommodationszustande der Augen« (1848), »Over den invloed des 
luchtdrukking op de hartswerking« (1852), »Bewegingen van longen en hart by de ademhaling« (1852), 
»Over de verhouding der onzichtbare stralen van sterke breekbarheid tot de vochten van het oog« 
(1853), »Over den Musculus Cramptonianus en over het accomodatie vermogen by vogels« 
(1854), »De invloed des hartswerking op de bloedsdrukking« (1855), »Physiologie des 
Menschen« (Hollandsk 1850-53, Tysk 1856), »Refraktionsanomalien, oorzaken van strabismus« 
(1863) osv. Sammen med van Deen og Moleschott udgav han »Hollandischen Beiträgen 
zu den anatomischen und physiologischen Wissenschaften«, med v. Gräfe og Arlt »Archiv f. 
Ophthalmologie«, og siden 1845 redigerede han »Het Nederlandsch Lancet«. -->
Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter Undervisning