Folkeafstemningen om Danmarks medlemskab af [[Europæiske Fællesskab|EF]] i 1972 splittede partiet, da en række – særligt yngre – medlemmer som [[Svend Auken]] og [[Ritt Bjerregaard]] støttede et nej mod partiledelsens ønske. Ved [[jordskredsvalget]] i 1973 gik partiet tilbage fra 73 til 46 mandater, og [[Anker Jørgensen]] ledede fra 1975-82 en række svage mindretalsregeringer, samtidig med at forholdet til fagbevægelsen forværredes. I 1982 gav han op og overdrog regeringsmagten til de borgerlige partier uden at udskrive valg. Op gennem 1980'erne var partiet præget af fløjkampe. I 1989 vedtog Socialdemokratiet programmet, [[Gang i 90'erne]] med målsætningen om at øge konkurrenceevnen ved "lettelse i skatter, afgifter og offentlige takster."<ref>[https://www.kb.dk/e-mat/cop/pamphlets/dasmaa//pamphlets-dasmaa-2008-feb-partiprogrammer-object75347.pdf Gang i 90'erne, 1989, Det Kgl. Bibliotek]</ref> Programmet var en vision for den politik, der skulle føres fra 1990-1995. I 1992 oplevede partiet for første gang at en siddende partiformand, Svend Auken blev væltet ved et kampvalg. Den tidligere minister under flere Anker Jørgensen-regeringer [[Karl Hjortnæs]] har udtrykket partiets nedtur således:
Samfund Historie Arbejdsmarkedet Foreninger Organisationer