Op gennem [[1930'erne]] havde regeringen og oppositionen diskuteret mulighederne for et territorialforsvar af Danmark, der var blevet aktualiseret af [[Hitler]]s magtovertagelse i [[Tyskland]], der kunne true Danmarks eksistens. Oppositionen mente, at Stauning-Munch regeringens forsvarsreformer i [[1932]] og i [[1937]] efterlod det danske forsvar så svækket, at det ikke kunne afskrække endsige bekæmpe et angreb på Danmark. Regeringen mente på sin side, at et egentligt forsvar af Danmark ville være nytteløst og fulgte derfor en anden strategi: Dels sociale reformer, som fx [[socialreformen]] i [[1933]], der skulle styrke det nationale sammenhold, og forhindre opslutning til totalitære idéer som [[nazisme]] og [[kommunisme]] blandt danske arbejdere. Dels at undgå at provokere Tyskland bl.a. af frygt for at Hitler ville gøre krav på [[Sønderjylland]], der var blevet genforenet med Danmark i 1920. 
[[Fil:Vestre Kirkegaard Copenhagen Stauning.jpg|thumb|Staunings gravsten.]]
Staunings strategi slog dog fuldstændig fejl da Danmark d. [[9. april 1940]] blev invaderet af Tyskland og Danmarks eksistens dermed var truet. Han stod alligevel i spidsen for [[Regeringen Thorvald Stauning V|samlingsregeringen]], der blev dannet under [[besættelsen]], og samarbejdede modvilligt med besættelsesmagten i henhold til aftalen med alle partier til sin død i [[1942]]. Han ligger begravet på [[Vestre Kirkegård (København)|Københavns Vestre Kirkegård]].
Politik Samfund Ledelse Ledere