Hovedpersonen i ''Pan'', [[løjtnant]] Thomas Glahn, går klædt i skind og bor i en hytte i skoven med sin hund Æsop. Indtrykket af et [[vildmark]]sliv forstyrres dog noget af, at en kone kommer og gør rent. Glahn forelsker sig i købmand Macks datter Edvarda. Men ligesom Hamsun er Glahn forelsket i forelskelsen; han vil ikke have den kvinde, som medfører ansvar og ægteskab. Sin selvoptagede lidenskab projicerer han ud i [[midnatssol]]naturen, og hans udvalgte, Eva, omkommer som en direkte følge af deres forhold. Fra Nordland rejser Glahn til [[Indien]], hvor han arrangerer sit selvmord ved at få en jagtkammerat til at skyde sig. I ''Pan'' er den alvidende forfatter afskaffet; da Glahn møder Eva, tror han, hun er [[smed]]ens datter, mens læseren godt ved, at Eva er smedens kone. Et brev med grønne fuglefjer i ved bogens start får Glahn til at mindes sin tid i [[Nordland]] i 37 kapitler: "''I de sidste Dage har jeg tænkt og tænkt paa Nordlandsommerens evige Dag.''" I det 38. kapitel afslutter han sin beretning; straks kommer [[postbud]]et med et brev med grønne fuglefjer i - som jo ellers var starten på historien. Hamsun ville ophæve romanens traditionelle episke form. [[Kunst]]en overordnes alt andet, moral og [[lov (jura)|love]], samvittighed og kærlighed. <ref>Jørgen Haugan: ''Solgudens fall - Knut Hamsun'' (s. 137-41)</ref>
Lister_over_personer