== Narratologiens historie ==
Disciplinen narratologi er navngivet af den franske strukturalist og litteraturteoretiker [[Tzvetan Todorov]] i bogen ''Grammaire du Décaméron'' fra 1969.<ref>Todorov, Tzvetan ''Grammaire du Décaméron'', 1969 – The Haugue: Mouton</ref> Torodov er dog langt fra den første, der beskæftiger sig med fortællinger i forhold til komposition eller fortællerforhold. Allerede i ''[[Poetikken]]'' af [[Aristoteles]], 384-322 fvt., findes nogle af de tidligste teoretiske overvejelser over fortællingers opbygning og bestanddele, som vi kender til i dag.<ref name="autogeneret1">Iversen og Skov Nielsen 2004: 8</ref> Aristoteles argumenterer for, at fortællinger består af tre dele: en begyndelse, en midte og en slutning.<ref>Aristotles, ''Poetikken'', sektion 1, del 7</ref> Disse overvejelser omhandler hvordan fortællinger er opbygget og retter sig dermed mod måden, de er fortalt på (fortællingens udtryk), snarere end mod hvad de fortæller (fortællingens indhold), og overvejelserne kan derfor siges at være narratologiske. De mest markante forløbere til narratologien findes i slutningen af 1800-tallet og i starten af 1900-tallet,<ref name="autogeneret1" /> hvor især [[Vladimir Propp]] og [[Mikhail Bakhtin]] er vigtige bidragsydere.
Litteratur Kultur