[[Johannes V. Jensen]] skrev flere digte om sin far.
Mens faren levede udkom ''[[Digte 1921]]'' med det femstrofede digt ''Min Fader'' med førstelinjen "Usporlig skrider de drøje Tider".
Efter Hans Jensens død udkom to nye digte i digtsamlingen ''[[Verdens Lys]]'' fra [[1926]]:
Et kort digt med den tidligere brugte titel ''Min Fader'' med førstelinjen "Nu har han lagt sig. De store, varme" og det mere kendte ''[[Dyrlægens Minde]]'' på 44 strofer.
Det var allerede udkommet i [[1924]] i [[Thøger Larsen]]s tidsskrift ''[[Atlantis (tidsskrift)|Atlantis]]'', hvor det var ledsaget af Hans Jensens tegninger af herbarieplanter. Digtets forside prydedes af en tegning af [[tveskægget ærenpris]] (''[[Veronica chamædrys]]'').<ref>Samlede Digte, bind 2, blandt andre siderne 165-166</ref>
[[Johannes V. Jensen]]s [[Himmerlandshistorier|Himmerlandshistorie]] ''[[Ved Livets Bred]]'' indeholder også beskrivelser af faren, særligt deres "arvede erindringer" om barnets tidlige oplevelser.
Personbillede_savnes Litteratur Sundhedsvæsen