Jens Immanuel Baggesen var født i fattige kår og blev optaget på [[Slagelse Latinskole]] pga. sin åbenlyse begavelse. Han kom siden på [[Københavns Universitet]]. I hovedstaden kom han ind i kredsen omkring prins [[Frederik Christian af Augustenborg]]. Deres donationer muliggjorde, at han kunne digte uden økonomiske bekymringer. Faderen, Bagge Baggesen, var kornmåler ved fæstningens oplagshus og skriver ved amtstuen; med sin et år ældre hustru, en skipperdatter fra byen, havde han ti børn. Jens var en svagelig, stille og indesluttet dreng, der uhyggelig tidlig blev hjemsøgt af religiøse og erotiske anfægtelser, så han allerede inden sit 9. år havde gjort flere forsøg på at tage sig af dage; under "den strænge, tragisk religiøse Moders" førelse voksede børneflokken op "ligesom i bestandig Bøn til Gud". Modvægten til denne kuelse dannede i drengens sind hans romantiske trang til vovestykker, om hvilken han skriver i et brev fra sine sidste leveår, at "det øverste af Master og Tårne alt som Barn var hans Yndlingsopholdssted". Det tarvelige liv i hjemmet gav således dog i visse måder de ekstreme elementer i hans natur næring, uden at nogen ballast af regelbundet arbejde tilvejebragte den fornødne ligevægt, thi den på én gang umodne og overmodne dreng nød indtil sit 13. år kun en højst nødtørftig, af alskens tilfældig læsning suppleret undervisning, medens hans smukke håndskrift, tagen i tjeneste af postmesteren og amtsforvalteren, bidrog sin del til hans underhold.<ref>[https://runeberg.org/dbl/1/0450.html Hansen, s. 432]</ref>
Historie Erhvervsliv Foreninger Organisationer