Formålet med Iran-aftalen var at forlænge den tid, det ville tage Iran at udvikle en [[atombombe]]. I henhold til Iran-aftalen accepterede Iran at reducere sin beholdning af lavt beriget [[Uran-235|uran]] med 98%, eliminere hele sin beholdning af medium beriget [[Uran-235|uran]] samt reducere antallet af [[centrifuge]]r med to tredjedele over de efterfølgende 13 år. Endvidere accepterede Iran, at man over de efterfølgende 15 år maksimalt ville [[Uran-235|berige uran]] op til 3,67%, ligesom Iran accepterede, at de ikke ville bygge nogle nye [[tungt vand]]anlæg i samme periode. Irans uranberigelsesaktiviteter ville de efterfølgende 10 år således være begrænset til et enkelt anlæg, der anvendte ældre centrifuger. I henhold til aftalen ville [[Det Internationale Atomenergiagentur|Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA)]] have adgang til de iranske atomfaciliteter, for på denne måde at kunne monitorere, at Iran efterlevede aftalen. [[USA]], [[Den Europæiske Union]] og [[FN's sikkerhedsråd|FN's Sikkerhedsråd]] ville modsat ophæve en række sanktioner rettet mod Iran.
Den [[8. maj]] [[2018]] annoncerede den [[Amerikanske præsidenter|amerikanske præsident]], [[Donald Trump]], at [[USA]] ville udtræde af Iran-aftalen.
Politik Samfund Sikkerhed