Schønberg debuterede på [[Det Kongelige Teater]] [[30. september]] [[1803]] som Alexis i syngestykket af samme navn; han havde vel gode anlæg for letsindige og forelskede ungersvende, særlig i [[syngestykke]]r, hvor hans indtagende, af du Puy uddannede [[Tenor (stemme)|tenorstemme]] gav hans lidt sødladne spil et præg af friskhed, men allerede [[29. maj]] [[1807]] tog han afsked med teatret som Don Ludovico i ''Bonden som Dommer''. Året efter udnævntes Schønberg til [[Kvartermester|regimentskvartermester]] ved [[Sapørkorpset]] (til [[1814]]), [[1815]] til [[Krigskommissær|overkrigskommissær]] og [[1817]] til regimentskvartermester og [[auditør]] ved [[Den Kongelige Livgarde|Livgarden til Fods]]; [[1824]] blev han sekretær ved Overhofmarskallatet, opgav [[1828]] sin stilling ved Garden for at blive hofinspektør og hofrevisor og avancerede [[1832]] til bureau- og ekspeditionschef i Overhofmarskallatet. Schønberg, der af sin foresatte [[Hofmarskal|overhofmarskal]] [[A.W. Hauch]] betegnedes som ''"en ualmindelig tro og paalidelig Embedsmand"'', tog ivrig del i tidens [[filantropi]]ske foretagender – han planlagde således "Det kvindelige velgjørende Selskab" af [[28. oktober]] [[1815]] – og udnævntes [[1838]] på årsdagen for dets stiftelse til virkelig [[etatsråd]]. Under alt dette glemte han ikke sin ungdomskærlighed, teatret: han oversatte stykker og medunderskrev som musikkyndig deltager den ansøgning om tilladelse til oprettelse af et "Almuetheater" i København, som [[Lauritz Kruse]] 1817 indsendte til [[Frederik 6.|kongen]].
Personbillede_savnes Historie