Pedersen, der var en dygtig økonom, havde håbet at efterfølge [[Jens Jensen (fagforeningsmand)|Jens Jensen]] som finansborgmester i København (Københavns Magistrats 2. afdeling), men stillingen gik til den mindre kompetente [[Peder Hedebol]]. P.J. Pedersen blev i stedet borgmester for den mindre vigtige 4. afdeling 1925, hvilket han var indtil reformen af København styre [[1938]]. Der var flere grunde til, at Pedersen blev vraget: Socialdemokratiet var bekymret for, at lærere i partiet skulle dreje partiet i konservativ retning, og samtidig var Pedersens personlighed kantet og barsk, hvilket ikke gjorde ham populær hos bl.a. [[Thorvald Stauning]].
Litteratur Politik Journalistik Undervisning