Pragkuppet ændrede hele tonen i debatten om det amerikanske militærbudget. [[USA's forsvarsministerium|Pentagon]] talte for en væsentlig stigning i militærbudgettet, og det [[USA's nationale sikkerhedsråd|amerikanske sikkerhedsråd]] opfordrede til "en verdensomspændende modoffensiv" mod den sovjetblokken, herunder amerikansk militærhjælp til den Vestunionen. Truman reagerede på krisen med en dyster landsdækkende radiotale den 17. marts, hvor han opfordrede til en fornyelse af den [[Selective Service System|værnepligten]], som havde fået lov til at udløbe det foregående år. Han bad også om Kongressens godkendelse af et program for militærhjælp til vesteuropæiske allierede (Universal Military Training, UMT). Kongressen afviste UMT, men stemte for at genoptage værnepligt og stemte for en udbygning af [[United States Air Force|flyvevåbnet]], mere end hvad Truman havde bedt om.<ref name="Grogin, p. 136">Grogin, p. 136.</ref> Ændringen i amerikansk udenrigspolitik som reaktion på den kriselignende atmosfære i begyndelsen af 1948 var dog mere symbolsk end reel. Amerikansk vilje til at drøfte nye sikkerhedsordninger for Europa var hverken resultatet af et ændret skøn over sovjetiske hensigter eller en vilje til at påtage sig en større del af byrden med at forsvare Vesteuropa. Det var snarere en taktisk manøvre, der havde til formål at afbøde effekten af Pragkuppet og den korte, men intense, krigsforskrækkelse, der fulgte.<ref name="Thies, pp. 32, 33">Thies, pp. 32, 33.</ref>
Psykologi Politik Samfund Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Mellemmenneskelige_forhold