== Virke for handelsstanden ==
[[1829]] valgtes han til medlem af [[Grosserersocietetet]]s komité, og efter [[L.N. Hvidt]]s død [[1856]] blev han komiteens formand. Den, der beklæder denne stilling, betragtes i almindelighed som den københavnske handelsstands leder, og Hansen var på grund af sin indsigt og store arbejdsdygtighed vel skikket til at udfylde en sådan plads. En stor del af børsverdenen så stadig op til ham som til sin første mand, og hans popularitet var betydelig, om end hans stærke følelse af sit eget værd i forbindelse med hans heftige natur af og til kunne føre til ret alvorlige sammenstød. Med sine kolleger i komiteen stod han på en god fod. Skønt det vistnok i det hele var et stærkt fremtrædende karaktertræk hos ham, at han om ethvert spørgsmål dannede sig sin egen selvstændige mening og var højst utilbøjelig til at rette sig efter gængse anskuelser, og skønt han i mange henseender hørte til dem, for hvem det falder vanskeligt at arbejde sammen med andre, lod han dog ved behandlingen af komiteens sager med velvilje de modstridende opfattelser komme til orde og var villig til at rette sig efter sine kollegers anskuelse ved sagernes afgørelse. Hansen var i mange år (fra [[1839]] til sin død) formand for de private assurandører og i adskillige år medlem af [[Nationalbanken]]s repræsentantskab, og efter hans broders, Hans Peter Hansens, død [[1861]] valgtes han til direktør for banken, men modtog ikke valget, da han ikke kunde forene det daglige arbejde i banken med sin private forretning og ikke ønskede at opgive denne. I [[1857]] var han medstifter af [[Privatbanken]].
Historie Ledere