I mellemtiden var der utilfredshed at spore på det øverste niveau i den tyske 5. armé. Da antallet af døde frem til maj var vokset til et enormt antal, bad kronprins Wilhelm den øverste hærledelse om at afblæse offensiven. Falkenhayn afviste dette tøvende, men kategorisk, da han fortsat gik ud fra, at franskmændene havde større tab og derfor betragtede offensiven som en succes. Det er imidlertid tvivlsomt, om han overhovedet havde overvejet en alternativ strategi, for en afbrydelse af offensiven ville have været det samme som at indrømme et nederlag. Frem til slutningen af maj var 170.000 tropper på begge sider enten dræbt eller sårede, men som allerede i de første måneder af slaget ved Verdun blev selv små fremskridt udbasuneret som store sejre. Den 8. maj blev 56. infanteridivisions erobring af nordsiden af højde 304 fremstillet som en stor strategisk sejr, "hvorved kun 40 officerer og 1.280 mand usårede faldt i vore hænder".
 
Den endelige erobring af toppen på ''Mort Homme'' og ''Cote 304'' blev gennemført af enheder fra 4. og 56. tyske infanteridivision i begyndelsen af maj. Nu lå deres forsyningslinjer under morderisk beskydning fra fjenden, hvilket senere i slaget fik tyskerne til at bygge tre forsyningstunneler. Franskmændene forstærkede deres angreb mod de tyske stillinger på højene, og nærkampene under den ubarmhjertige artilleribeskydning fortsatte.
Historie