Det vidner om Halls popularitet i den danske befolkning, at hans omdømme stort set ikke led skade efter 1864. Hans partifæller vedblev at skatte ham højt, og selv af modstanderne var han som regel personlig højagtet og vel lidt. Man følte, at han var en repræsentant, et personligt udtryk for det bedste og det ædleste i den danske nationalkarakter, at han var dansk lige til bunden, selv i "sin danske Far-i-mag", som [[Christian Richardt]] siden sang om ham, og at han trods al ydre ære og udmærkelse var jævn i al sin færd og tænken. Han havde da også visse excentriske træk, der viste sig i, at han foretrak en jævn klædedragt og ikke ville gå med [[ur]] eller andre ydre symboler på hans høje position i samfundet.
Titler Politik Samfund Ledelse Ledere