I marts 1848 tog Tscherning virksom del i begge [[Casinomødet|Casinomøderne]], hævdede på det første ([[12. marts]]), at Slesvig lige så lidt som [[Lolland]] havde ret til at skille sig fra [[Kongeriget Danmark]], og var på det andet ([[20. marts]]) med at stille de kendte resolutioner, hvori [[Ejderpolitikken|Ejderprogrammet]] udformedes. Han havde allerede i begyndelsen af måneden gennem [[P.G. Bang]] søgt at formå regeringen til at sende danske tropper over til Holsten for at standse oprøret i fødslen. Som minister var han – næst at røgte sin egen store gerning – ivrig for at få den udstrakte [[valgret]] slået fast for den nye [[Den Grundlovgivende Rigsforsamling|grundlovgivende rigsforsamling]], mens han afgjort misbilligede optagelsen af en fjerdedel [[kongevalgt]]e medlemmer, og han var desuden ophavsmand til septemberanordningen om en særlig udskrivning blandt den hidtil værnepligtsfrie befolkning, hvorved indførelsen af almindelig værnepligt væsentlig fremskyndedes. I hans øjne var nemlig almindelig valgret og almindelig værnepligt i virkeligheden grundlag for samfundslivet. Når han [[10. november]] trak sig tilbage fra ministeriet tillige med de ministre, der hældede til tanken om Slesvigs deling, var det ingenlunde, fordi han personlig foretrak en sådan løsning, men alene fordi han tvivlede på, at krigen kunne føres til en lykkelig ende, medmindre de neutrale stormagter ville hævde Danmarks politiske betydning, og derfor ønskede at få en snarlig afgørelse af striden, som kunne redde dog en del af Slesvig for Danmark. Efter udtrædelsen af ministeriet blev han kongevalgt rigsdagsmand, fik sæde i udvalget om [[Værnepligtsloven]] og forsvarede med styrke både den almene værnepligt og stillingsvæsenet, fordi han i den militære tjeneste så et middel til at opdrage netop de dårligste individer. Også var han talsmand for, at den en gang tilståede valgret ikke igen indskrænkedes, men var dog villig til at gå ind på et [[Landstinget|Landsting]], valgt halvt af kongen og halvt af [[Folketinget]], ja endog for at lade kongen første gang vælge det alene.
Politik Kommunikation Kultur Ledelse Hobby Ledere