Om billedhuggerens arbejde med ''Dronning Dagmar'' fortæller kunsthistorikeren Nina Høgh-Jensen: ''Da der kun findes ganske få vidnesbyrd om dronning Dagmar, måtte Anne Marie Carl-Nielsen tage udgangspunkt i sin egen forestilling om hende. Til modellen af Dagmar anvendte hun professionelle modeller, idet statuens positur fordrede en del styrke og beherskelse af balance. Bl.a. havde Anne Marie Carl-Nielsen anvendt en danserinde til at få gang i Dagmars skørter, for som hun selv bemærkede, var draperierne så uendelig svære at afbilde på nøjagtig vis. Dagmars ansigt blev modelleret efter Anna Bjerrum fra [[Jernved Sogn|Jernved]]. Hvor stævnen viser Dagmars liv, der som dronning begynder i Ribe, afbilder soklen hendes alt for tidlige død. Relieffet viser, hvordan sorgen over tabet af hende breder sig. Fra kong Valdemar 2. Sejr, der alt for sent knæler ved hendes dødsleje, til den lille læsende pige, der på magtesløs vis forsøger at kalde hende til live ved at læse i [[Bibelen|Biblen]], og videre til de tre kvinder i gråd. Monumentet rummer således modsætningsfyldte temaer om oprejsning og fald, myte og virkelighed, liv og død. Ligesom de græske myter, der både skulle være spændende og nære forstanden, bliver sagnet om Dagmar på forunderlig vis holdt i live og kødeliggjort af Anne Marie Carl-Nielsens skulptur. Her ses det naturalistiske udtryk og en stærk inspiration fra [[Louvre]]<nowiki/>s berømte statue af sejrsgudinden [[Nike fra Samothrake]].''<ref name=":0">Nina Høgh-Jensen: Monumentet over dronning Dagmar, 1913, i ''"Her er ikke tale om mand eller kvinde - jeg er kunstner". Billedhuggeren Anne Marie Carl-Nielsen set gennem tre af hendes værker.'' Artikel i ''100 års øjeblikke - Kvindelige Kunstneres Samfund.'' Udgivet af Kvindelige Kunstneres Samfund på forlaget Saxo i 2014. {{ISBN|978 87 7081 041 8}}</ref>
Kunst Historie Organisationer