Faren, Joachim Frederik Liebenberg, var buntmager; moren hed Maren, født Grønvold. Tidlig mistede han begge forældre, men blev antaget i barns sted af en velhavende brygger, Bent Hoftved, som sørgede for hans undervisning og lod ham studere. Han blev student 1783; men da hans faderlige velgører døde samme år, måtte han selv sørge for sit underhold og nødsagedes til at tage en huslærerplads i København. Snart opgav han dog denne, og ved den hoftvedske families understøttelse lykkedes det ham at friste tilværelsen som timelærer. Sin fritid helligede han teatret og digtekunsten, og i den [[Kamma Rahbek|rahbekske]] kreds blev han tidlig optaget. 1789 indtraf imidlertid et vendepunkt i hans liv. Hans barndomslærer og senere hans fortrolige ven, institutbestyrer Niels Qvistgaard døde pludselig og efterlod enke og en lille datter i sørgelige kår. Liebenberg anså det for sin pligt at gøre, hvad han formåede, for at lette disse; i den hensigt overtog han ledelsen af Qvistgaards Skole, og året efter var vennens enke, Sophie Charlotte Qvistgaard, født Güttich, der var 17 år ældre end Liebenberg, hans forlovede. Nu skyndte han sig at forberede sig til teologisk embedseksamen, da han ønskede at blive præst. Han fik attestats 1792, og to år efter opnåede han embedet som præst ved [[Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset]] på [[Christianshavn]] og giftede sig så straks efter sin ordination (1794). I disse år havde hans digteriske [[muse]] dog ikke hvilet. Han oversatte flere skuespil fra tysk, og i ''[[Minerva (tidsskrift)|Minerva]]'', i andre tidsskrifter og nytårsgaver findes adskillige digte af ham. 1797 overtog han tillige som overlærer religionsundervisningen ved [[Metropolitanskolen]]; her virkede han i to år, men forflyttedes 1799 til sognekaldet på Frederiksberg, som den gang var et meget lille embede med en lav og forfalden præstegård. Stadig var han meget litterært optaget. Han oversatte [[Gustav Ludwig Theodor Marezoll]]s ''Prædikener'' (to dele 1795; 2. oplag 1804) og sammes i sin tid meget udbredte ''Andagtsbog for Kvindekjønnet'' (1797) samt udgav flere kateketiske og pædagogiske skrifter i fri bearbejdelse fra det tyske (bl.a. [[Johann Heinrich Gottlieb Heusinger]]s ''Wertheims Familie, Anvisning til en regelret Børneopdragelse'', tre dele, 1799-1802). En samling af hans egne prædikener udkom 1805-9 i to bind (''Kristelige Religionstaler''). – 1802 døde hans hustru, og samme år indgik han nyt ægteskab, med den 19årige Antoinette Thomasine Birch (død 1855), datter af provst, dr. teol. [[Carl Christian Laurentius Birch]].
Personbillede_savnes Historie