Den åbne østlige flanke blev domineret af Wadi Ghazza, som kun kunne krydses fem steder og fra stranden ved Middelhavet. De var den vigtigste overgang på vejen mellem Deir el Belah og Gaza; Tel el Jemmi overgangen, som var blevet anvendt under det første slag om Gaza; Shellal overgangen på vejen mellem Khan Yunis og Beersheba samt Tel el Fara overgangen på Rafah til Beersheba-vejen. Vanskelighederne med at krydse wadien andre steder skyldtes de 15-18 meter høje bredder, som var skåret ned i sletten af vandet, når det skabte oversvømmelser 2-3 gange om året. Under dødvandet blev der bygget talrige nye overgange.<ref name="Powles106"/><ref name="Massey15"/>
Historie