I årene [[1757]]-[[1760|60]] var han uafbrudt linjeskibschef. 1757 giftede han sig (for 2. gang) med Anna Kirstine Osterby. Da chefen for linjeskibet ''Grønland'', L. H. Fisker, i 1760 var blevet opbragt af englænderne med sin [[konvoj]] i Middelhavet og i den anledning suspenderet, blev Hooglant over land sendt til [[Marseille]] for at overtage kommandoen. Efter forskellige andre chefskommandoer led Hooglant 1766 den skuffelse at blive forbigået til virkelig kommandør; han indgav et andragende om oprejsning, men erholdt den først ved forandringen i administrationen året efter. [[1768]] blev han bragt i forslag som [[deputeret]] i [[Admiralitets- og Generalkommissariats-Kollegiet]], men da forholdet til Algier samtidig var blevet spændt, og en ekspedition under schoutbynacht [[Frederik Christian Kaas (1725-1803)|Frederik Christian Kaas]] var mislykket, foretrak [[Christian 7.|kongen]] at betro ham kommandoen over en eskadre, der skulle bringe denne stat til rolighed igen. Hooglant udførte hvervet, erholdt en kongelig tilkendegivelse af tilfredshed med hans [[konduite]] og udnævntes til [[Dannebrogordenen|Ridder af Dannebrog]] ([[1773]]) efter sin hjemkomst 1772. Samtidig forfremmedes han til viceadmiral. Sine sidste år henlevede han i ro og døde 19. december 1789. Han var [[Frimureri|frimurer]].
Historie