;Klubkoncerter, klubviser, fælles- og menighedssang
En lang række klubber efter engelsk forbillede udviklede sig efter 1800 mere i retning af selskabelige foreninger. De mistede deres førende stilling på sangens område; men klubvisen holdt sig dog som levende sang langt ind i århundredet, idet den fik friske impulser fra forskelligt hold, det folkeliget-nationale foreningsliv, håndværkerstanden og studenterne.<ref>''Gamle Selskabssange og Klubviser'', 1951. Introduktion ved Jens Sølvsten, s. 49</ref> [[Studenterforeningen]] fik en visebog 1822 og 1839 dannedes [[Studenter-Sangforeningen]]. Klubperioden i slutningen af 1700-tallet havde bragt selskabssangen til fuld udfoldelse, hvad der også i høj grad kom til at præge guldalderens familiesammenkomster og andre private selskaber.<ref>''Gamle Selskabssange og Klubviser'', 1951. Introduktion ved Jens Sølvsten, s. 42</ref>
Historie