Onklerne [[Johann Heinrich Tischbein]] og [[Johann Jacob Tischbein]] i [[Hamborg]] var hans lærere. Han studerede og virkede rundt om i tyske byer, især i [[Kassel]], var i 1772 også i [[Holland]], gik som akademipensionær 1779-81 til [[Italien]]; var derefter i [[Zürich]], stod [[Goethe]] nær, tog på hans foranledning igen 1783 til [[Rom]] og rejste 1787 med [[landskabsmaler]]en [[Jacob Philipp Hackert]] til [[Neapel]], hvor han 1789 blev akademidirektør. 1800 bosatte han sig i Hamborg og nogle år efter i Eutin, hvor han blev hertugen af Oldenburgs hofmaler. som [[historiemaler]] ville han oprindelig, i romantisk ånd, oprulle scener fra Tysklands store fortid, som mønster for nutiden; han malede således ''Konradin af Schwaben spiller efter sin dødsdom skak med Frederik af Østrig'', scene fra Götz, men senere gik han [[Anton Rafael Mengs]]’ veje og malede i klassisk ånd og klassiske emner; til [[Bremen]]s Ansgar-Kirke kom ''Christus og børnene''. Han var en flittig raderer og udgav således ''Têtes de différents animaux, dessinée d’après nature'' (2 bind, Neapel 1796), ''Sir W. Hamilton’s collection of engravings from antiques vases'' (4 bind, Neapel 1791-1809) og ''Homer, nach Antiken gezeichnet'', et værk, der vakte megen opsigt og udgaves med oplysninger 1801-04 ved [[Christian Gottlob Heyne]], 1821-23 ved [[Ludwig von Schorn]]. Han malede også mange portrætter: det berømte af ''Goethe på Roms ruiner'', krigerportræt, selvportræt og flere. I sine senere år i Hamborg, kom Tischbein ind på et helt realistisk [[historiemaleri]]. Et hovedværk fra den tid er ''[[Levin August von Bennigsen|Benningsens]] indtog i Hamburg'' fra 1818; i [[Nasjonalgalleriet]] i [[Oslo]] ses et ''Tigerhoved'' af J.H.W. Tischbein; i Norge også portrætter af grev Frederik Anton Wedel Jarlsberg og gemalinde. I Oldenburg-Samlingen en mængde værker af J.H.W. Tischbein.
Maleri