== Uddannelse og tidlige værker ==
Theobald Stein var søn af [[professor]] i [[anatomi]] ved [[Kunstakademiet]] [[Sophus August Vilhelm Stein]]. Oprindelig var Th. Stein bestemt til at gå den studerende vej, men da han allerede i sine tidlige drengeår lagde megen lyst og evne til at tegne for dagen, og da mange ansete malere og billedhuggere, der gæstede det steinske hjem, mente, at hans [[talent]] burde opmuntres og udvikles, blev han, 12 år gammel, indskreven som elev af Kunstakademiets tegneskole; latinskolen forlod han, umiddelbart efter at han i 14 års alderen var bleven konfirmeret, og fra den tid af satte han al sin kraft ind på at blive kunstner. Studierne på tegneskolen passede han med den højeste grad af interesse og samvittighedsfuldhed; ved siden deraf modellerede han under medaljør og billedhugger [[Christen Christensen]] og, efter at denne var død i 1845, under [[Herman Wilhelm Bissen]]; i det hele gjorde han så gode fremskridt, at han allerede i 1846 kunne rykke op i akademiets Modelskole. To år senere vandt han den lille sølvmedalje for en modelfigur, der sammen med en portrætbuste – kunstnerens broder – betegner hans debut som udstiller på [[Charlottenborg]]; ligeledes i 1848 blev den store sølvmedalje tilkendt ham, atter for en statue efter levende model. I 1850 udstillede Stein sit første selvstændige komponerede kunstværk, relieffet ''Jason, der bemægtiger sig det gyldne Skind, medens Orpheus og Medea trylle Dragen i Søvn'', et arbejde, som i det væsentlige skrev sig fra kunstnerens 18. år, men senere var gået efter i enkelthederne. I 1851 fik han [[De Neuhausenske Præmier|den Neuhausenske Præmie]] for en statue af [[Holberg]] (nu i Statens Samling) og samme år den mindre guldmedalje, til hvilken han i 1849 uden held havde konkurreret, for relieffet ''Thetis bønfalder Vulkan om Våben til Achilles'', der, da det året efter udstilledes, tildrog sig ikke ringe opmærksomhed, mindre i kraft af kompositionens originalitet end ved solid modellering og smagfuld linjeføring. overhovedet skortede det ingenlunde den fremadstræbende kunstner på anerkendelse, og hans arbejder fandt for størstedelen købere, i 1853 således gruppen ''Den blinde Kong Oedipus, der vandrer i Landflygtighed, ledet af Datteren Antigone'', i 1854 en statuette af [[Bellman]], i 1855 en statue af [[Johannes Ewald]] og i 1856 Statuen ''En ung Pige, som kaster Korn til Kyllinger''. Kun på et enkelt område svigtede lykken ham, i det hans forsøg på at vinde den store guldmedalje flere gange strandede. Men Akademiet ydede ham erstatning på anden måde; fra 1856 tilstod det ham i flere år understøttelser, der i forening med, hvad salget af hans værker – deriblandt en del portrætbuster – indbragte ham, satte ham i stand til at foretage en længere udenlandsrejse, på hvilken han i fire år opholdt sig i [[Rom]] og frembragte flere af sine dygtigste værker, således ''En ung Pige, som plukker en Stjærneblomst itu'', der, udført i marmor, solgtes til kong [[Frederik 7.]], ''Kong Skjold som Barn'', hvoraf et marmoreksemplar ligeledes erhvervedes af kongen, efter at en gibsafstøbning var købt til [[Kunstforeningen]]s bortlodning, ''En neapolitansk Fiskerdreng, som leger med Konkylier'' (købt i marmor af Kunstforeningen), den store gruppe ''Loke og Sigyn'' (Statens Samling) og ''Neapolitansk Fiskerdreng, bærende en Vandkrukke'', der i 1860 hædredes med udstillingsmedaljen. Sidstnævnte arbejde hører til kunstnerens selvstændigste og smukkeste, i det navnlig den bevægelse, der fremkaldes ved, at drengen bærer krukken på venstre skulder og støtter den med højre hånd, giver den en ejendommelig ynde; en bronzeafstøbning af den findes opstillet i [[Aborreparken]]s anlæg. Mindre tiltalende er gruppen ''Loke og Sigyn''; det udtryk af kraft og vildhed, billedhuggeren har stræbt at lægge deri, synes ikke at være faldet hans milde og stilfærdige kunstnerpersonlighed ret naturligt.
Kunst Historie Organisationer Uddannelsesinstitutioner