Umiddelbart efter nytår modtog de to centrale regeringskontorer, Danske Kancelli og Det slesvig-holstensk-lauenburgske Kancelli to overensstemmende reskripter, der pålagde dem at udarbejde udkast til en lov om rådgivende stænder. I ordren til Det slesvig-holstensk-lauenburgske Kancelli hed det direkte, at den preussiske stænderordning fra 1823 skulle tages til forbillede. Efter behandlingen i statsrådet udstedtes den 28. maj 1831 to anordninger om de rådgivende stænderforsamlinger, en for kongeriget og en for hertugdømmerne. Den videre behandling af forslaget blev nu henlagt til en stænderkomité bestående af de to kancelliers præsidenter P. Chr. Stemann og Otto Moltke samt generalprokurører A. S. Ørsted og J. P. Høpp. Efter knap et års forberedelse kunne hertugdømmernes erfarne mænd mødes den 30. april 1832 og kongerigets oplyste mænd den 10. juli 1832. Efter fornyet behandling i stænderkomiteen og statsrådet kunne man endelig den 15. maj 1834 udstede fire forordninger, en for hver Stænderforsamling, der sammen med anordningerne af maj 1831 blev det retslige grundlag for de rådgivende stænderforsamlinger.<ref>[https://danmarkshistorien.lex.dk/Julirevolution_og_stænderforordninger/Uwe_Jens_Lornsen_og_Ueber_das_Verfassungswerk Claus Bjørn: Uwe Jens Lornsen og Ueber das Verfassungswerk i Gyldendals og Politikens Danmarkshistorie, Olaf Olsen (red.), 2002-2005]{{Dødt link|date=februar 2022 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }}, hentet 16. juni 2019.</ref><ref>[https://danmarkshistorien.lex.dk/Fra_reskript_til_forordning Claus Bjørn: Fra reskript til forordning i Gyldendals og Politikens Danmarkshistorie, Olaf Olsen (red.), 2002-2005], hentet 15. juni 2019.</ref>
Politik Historie