Rainis og Aspazija vendte tilbage til Letland den 4. april 1920 og modtog en heltevelkomst. De havde tjent som de åndelige ledere for kampen for lettisk uafhængighed. Rainis, som medlem af det lettiske socialdemokratiske arbejderpartis centralkomité, genoptog sin politiske aktivitet og var medlem af Letlands forfatningsmæssige forsamling (''Satversmes sapulce'') og [[Saeima]] (Parlamentet) og Ministeriet for Uddannelsesministeriets Kunstafdeling, grundlægger af og direktør for Dailes Theatre og direktør for det lettiske nationalteater fra 1921 til 1925, undervisningsminister fra december 1926 til januar 1928 <ref>[http://izm.izm.gov.lv/ministrija/vesture/pirms-kara.html Ministri pirmskara neatkarīgās Latvijas Republikā] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110311160206/http://izm.izm.gov.lv/ministrija/vesture/pirms-kara.html |date=11. marts 2011 }}{{lv sprog}} Website of the Ministry of Education and Science of Latvia</ref> og medlem af Kulturfondet og [[Lāčplēsisordenen]].
Litteratur