== Partiel retrograd analyse ==
{| style="float: right; margin-left: 1em; width:0"
 |'''Forfatter: W. Langstaff'''<br />'''Offentliggjort i: ''Chess Amateur'', 1922'''
 {{skakstilling|r0=
 |  |  |  |  |kd|  |  |rd|r1=
 |  |  |  |  |  |  |  |  |r2=
 |  |  |  |  |  |bl|  |pl|r3=
 |  |  |  |rl|  |kl|pd|pl|r4=
 |  |  |  |  |  |  |  |  |r5=
 |  |  |  |  |  |  |  |  |r6=
 |  |  |  |  |  |  |  |  |r7=
 |  |  |  |  |  |  |  |  |r8=
 |25}}
|-
|'''Mat i to træk.''' <br />Skakproblem med ''partiel retrograd analyse''.  
|}
Nogle problemers udformning gør, at stillingens historik ikke kan afgøres entydigt, men stillingen kan være opstået på et endeligt (mindst 2) antal måder. Hver af disse kræver da sin egen løsning. Dette kaldes for "partiel retrograd analyse". Problemet til højre af W. Langstaff er et relativt enkelt eksempel, hvor der er mat i to træk. Det lader sig ikke entydigt afgøre, hvad der har været sorts sidste træk, men det står klart, at det
* enten må have været et træk med kongen eller [[tårn (skak)|tårnet]], hvilket betyder, at sort har mistet retten til at [[rokade|rokere]]
* eller også er der trukket g7-g5, hvilket giver hvid ret til at slå på g6 [[en passant]] (bemærk, at g6-g5 ikke er et muligt træk, fordi bonden ville have givet skak, hvis den stod på g6).
Løsningen har derfor to mulige forløb:
:1.Ke6, og uanset sorts svar følger 2.Td8# (hvis sort flyttede konge eller tårn)
:1.hxg6 e.p. (truer: 2.Td8#) 1...O-O 2.h7# (hvis sort spillede g7-g5)
Samfund Kultur Sundhed Hobby