Vinderne i denne udvikling var Holland, som med dukaten som forbillede indførte [[gylden]] i form af en stor højt respekteret sølvmønt.
[[Fil:Banco Giro.jpg|thumb|Bancogiro på [[Piazza di Rialto]], H.-J. Hübner 2007]]
Ikke kun herved fik Holland og kort tid senere også England et afgørende forspring. Først grundlagde man en bank efter forbillede af ''Banco di Piazza di Rialto'' i Venedig – ''[[Amsterdamsche Wisselbank]]''. Med den lykkedes det ikke blot at stabilisere møntfoden, men man gennemførte, at veksler på over 600 gylden kun måtte afregnes gennem denne [[clearing]]central. Man gik dog meget længere end i Venedig for at udvide [[pengemængde]]n og omløbshastigheden. Man lod kunder deponere guld og udleverede til gengæld kvitteringer – ''recepisser''. Derved blev Amsterdam til det største marked for ædelmetal, hvor alle mønter var til rådighed i tilstrækkelig mængde, men hvor der kun var ''recepisser'' i omløb for større beløb. En tilsvarende udvidelse af pengemængden opnåede man i Frankrig ved udstedelse af forrentede statspapirer, som ligeledes var omsættelige. Udover at de kunne bruges i dagligdagen og nød stor tillid betød det også, at pengemængden med et blev kraftigt forøget, hvilket fik renten til at falde og yderligere stimulerede handel og produktion.
Historie Videnskab Humaniora