'''Knud Valdemarsøn''' ([[1163]] - [[12. november]] [[1202]]) var dansk konge, søn af [[Valdemar 1.]] og dennes dronning [[Sofia af Minsk|Sofia]]. Allerede to år efter hans fødsel sikredes tronfølgen ham, idet Valdemar opnåede, at hæren på et vendertog udråbte Knud til konge. Efter at den arvelige tronfølge således var sikret, stadfæstedes den yderligere ved, at Knud som 7-årig blev [[kroning|kronet]] og [[salvelse|salvet]] som sin fars medkonge - den første danske kongekroning, der med stor pragt fandt sted i [[Ringsted]] den [[25. juni]] [[1170]], samtidig med [[Knud Lavard]]s skrinlæggelse, i en stor forsamling af landets stormænd og bisper.
Historie