Da Isabelle var omkring 14 år gammel blev hun forelsket i den [[romersk-katolsk]]e polske greve Peter Donhöff, som imidlertid ikke nærede de samme følelser for hende, og skuffelsen herover fik hende til at forlade Utrecht og holde sig væk herfra i halvandet år.
<ref>{{Cite web|titel=Brief van Belle aan Count von Dönhoff, 1r |url=http://www.hetutrechtsarchief.nl/collectie/handschriften/belle-van-zuylen/001 |udgiver=Het Utrechts Archief |access-date= 5. januar 2015 |language=nl,fr |arkivurl=https://web.archive.org/web/20141207214531/http://www.hetutrechtsarchief.nl/collectie/handschriften/belle-van-zuylen/001 |archive-date= 7. december 2014}}</ref>
Hun vægrede sig i lang tid imod at gifte sig; hun betragtede godt nok ægteskabet som et middel til at opnå en vis frihed, men hun ønskede kun at gifte sig af kærlighed. I 1771 giftede hun sig med sin brors tidligere privatlærer, schweizeren Charles-Emmanuel de Charrière de Penthaz, og parret bosatte sig med flere familiemedlemmer (deriblandt to af hendes yngre søstre) på Le Pontet i Colombier nær [[Neuchâtel]] i Schweiz. Derfra aflagde de ofte besøg i Geneve og Paris, hvor Isabelle var en velkendt skikkelse.
Litteratur Kunst Kultur