Reiske studerede i [[Halle a. S.]] og [[Leyden]] og blev 32 år gammel ansat som [[professor]] i [[Leipzigs Universitet|Leipzig]]. Hans hovedfag var [[Arabisk (sprog)|arabisk]] og [[Græsk (sprog)|græsk]], hans væsentlige egenskaber som videnskabsmand belæsthed og skarpsindighed. Reiske har leveret gode udgaver af forskellige græske forfattere, og for den arabiske filologi blev hans virksomhed banebrydende; det arabiske sprog havde indtil hans tid, med undtagelse af enkelte hollandske lærde, hovedsagelig været dyrket af videregående [[teolog]]er som et slags appendiks til [[Hebraisk (sprog)|hebraisk]], og megen overfladiskhed og dilettantisme havde fået lov af brede sig; Reiske fastslog for den arabiske filologi de samme stringente og metodiske principper, som allerede gjaldt for den klassiske. Hans hovedværk på dette område er hans [[latin]]ske [[oversættelse]] af den arabiske historiker [[Abulfeda]] (Leipzig 1754). Efter Reiskes død kom hans samling af arabiske [[Manuskript|håndskrifter]] og hans egne afskrifter af arabiske værker til [[København]] og indlemmedes i det [[kongelige Bibliotek]].
Litteratur Sprogforskning Videnskab Humaniora