De første oplysninger findes i Nestorkrøniken, men først i [[1300-tallet]] forekommer i samme kilder antydninger om, at man har at gøre med to særskilte folk. Fra [[1265]] foreligger oplysninger om, at jugra-folket tilhørte [[Novgorod]]s beskatningsområde. Såvel mansi som hanti havde på denne tid egne fyrster som herskere, og under disses ledelse besluttede man at gå til modangreb mod russerne. Men man måtte også kæmpe mod de sydfra indtrængende [[tatarer]], der også beskattede dem. Novgorod trængte helt frem til Ob [[1364]]. Mansi gik da til modangreb. Højdepunktet i denne modstandsbevægelse udgjorde angrebet vestpå over Uralbjergene [[1455]] under fyrst Asykas ledelse. Angrebet rettedes mod [[Moskva]]s støttepunkt i [[Vytjegda]], og ved dette myrdedes [[biskop]] Gerasim i Perm. Han var den første [[missionær]], som forsøgte at kristne ugrierne. Russernes fremgangsrigeste felttog blev [[Ivan 3. af Rusland|Ivan 3.s]] erobringstog til [[Ob]]. Som resultat af dette tilføjede han til sine hæderstitler navnet "jugrare". Trods dette blev det dog fyrst [[Jermak]], som tildeltes benævnelsen "Sibiriens erobrer", idet han mod slutningen af [[1500-tallet]] foretog et nyt erobringstogt mod folkene i det vestlige Sibirien. I alle disse konflikter var det fortrinsvis mansi, som var drivkraften bag modstanden, efter som hantierne på dette tidspunkt havde trukket sig tilbage til områderne øst for Ob.<ref>Uibopuu, s. 292</ref>
Kultur