Den protektorat indført nye ideer i undervisningen. Den franske direktør for offentlig uddannelse holdt opsyn med alle skoler i Tunesien, herunder de religiøse.<ref name="Perkins198688"/> Perkins angiver, at "Mange koloniale embedsmænd mente, at moderne uddannelse ville lægge grunden til harmoniske forbindelser i Franco-Tunesien ved at give et middel til at bygge bro mellem Arabo-islamiske og europæiske kulturer". I en mere pragmatisk opfattelse ville skolerne ved at undervise i moderne fag på et europæisk sprog producere en gruppe af tunesere med de nødvendige færdigheder til at bemande det voksende offentlige bureaukrati. Snart efter protektoratets etablering indførte direktoratet for offentlig uddannelse et ensartet skolesystem for franske og tunesiske elever med henblik på at trække de to folk tættere sammen. Det franske sprog var undervisningssprog i disse fransk-arabiske skoler, og deres læseplan efterlignetde skolerne i det franske hovedland. Fransktalende studerende, der gik på dem, studerede arabisk som andetsprog. Raceblanding forekom sjældent i skoler i byerne, hvor forskellige religiøse trosretninger fortsatte med at lede grundskoler. De fransk-arabiske skoler opnåede noget større succes i landdistrikterne, men havde aldrig indskrevet mere end en femtedel af Tunesiens støtteberettigede studerende. På toppen af det moderne uddannelsessystem var Kheireddine's Sadiki College. Meget konkurrencerettede eksamener regulerede adgangen til Sadiki, men dets færdiguddannede kandidater var nærmest sikrede offentlige stillinger i kraft af deres uddannelse i moderne fag og fransk.<ref>Perkins 1986, pp. 88–89.</ref>
Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Foreninger Organisationer