Der fandtes flere årsager til de store flyttestrømme: I de muslimske lande, som jøder flygtede fra, fandtes en [[antisemitisme]], politisk instabilitet og udelukkelse af jøder fra samfundslivet. Samtidig lokkede i Israel idéen om et jødisk land. [[Arabisk nationalisme|Den arabiske nationalisme]] drev mange jøder ud af de arabiske lande, og mange regimer ville fremstille den jødiske udelukkelse fra samfundslivet som et folkeligt svar på den palæstinensiske flugt fra Israel. I [[Libyen]] flyttede de fleste jøder i 1951, mens de tilbageværende fik deres [[medborgerskab]] ophævet i 1961, og de sidste tilbageværende jøder evakueredes under [[seksdageskrigen]]. Jøderne i [[Yemen]] og [[Aden]] evakueredes for størstedelens vedkommende i 1949 og 1950 på grund af frygt for deres sikkerhed. Irakiske jøder opfordredes til at forlade landet af den irakiske regering. De egyptiske jøder begyndte at flygte i 1948, og de tilbageværende blev udvist i 1956. I [[Algeriet]] fratoges jøderne deres medborgerskab og flyttede til [[Frankrig]] eller [[Israel]]. I [[Marokko]] bevirkede [[pogrom]]er i 1948 begyndelsen til udvandringen, men størstedelen af det jødiske samfund flyttede i 1960-erne. Den ejendom, som jøderne ejede, blev solgt, beslaglagt eller smuglet ud af de lande, som de forlod.
Samfund Historie Migration