De tidlige hoffer i det Vestlige Han accepterede samtidigt de filosofiske lærer om [[legalisme (kinesisk filosofi)|legalisme]], [[Huang-Lao-taoisme]] og [[konfucianisme]] når man traf statslige beslutninger og skabte regeringspolitikker.<ref>Csikszentmihalyi (2006), s. 24–25; Loewe (1994), s. 128–130.</ref> Han-hoffet gav dog under kejser [[Wu (hankejser)|Wu]] konfucianismen eksklusivt patronat. Han ophævede alle akademiske pladser og forskere (''boshi'' 博士), som ikke behandlede de konfucianske [[de fem klassikere]] år [[136 f.Kr.]] og opmuntrede nominerede kandidater til offentlige embeder at få en konfuciansk uddannelse ved det kejserlige universitet, som han grundlagde år [[124 f.Kr.]]<ref>Kramers (1986), s. 754–756; Csikszentmihalyi (2006), s. 7–8; Loewe (1994), s. 121–125; Ch'en (1986), s. 769.</ref> Til forskel fra den oprindelige ideologi, som blev udviklet af [[Konfucius]], eller Kongzi ([[551 f.Kr.|551]]-[[479 f.Kr.]]), skabtes han-konfucianismen under Wus styre af [[Dong Zhongshu]] ([[179 f.Kr.|179]]-[[104 f.Kr.]]). Dong var en lærd og lavere embedsmand, som samlede de etiske konfucianske idéer som rituelle, [[barnlig pietet|børnepietetiske]] og harmoniske relationer med [[de fem elementer (wu xing)|de fem elementer]] og [[yin og yang]]-kosmologer.<ref>Kramers (1986), 753–755; Loewe (1994), 134–140.</ref> Det kejserlige universitets betydning voksede, da de studerendes antal voksede til mere end 30.000 under [[200-tallet]].<ref>Ebrey (1999), s. 77–78; Kramers (1986), s. 757.</ref> En uddannelse baseret på konfucianismen blev også tilgængelig på visse skoler, og [[privatskole|private skoler]] åbnede i små byer, hvor lærere kunne hente anselige indkomster fra undervisningsbetalingen.<ref>Ch'ü (1972), s. 103.</ref>
Kultur