Under påvirkning af den store europæiske [[korstog]]sbevægelse sluttede kongerne sig sammen til fælles tog mod [[vender]]ne ([[1147]]), men udrettede kun lidt. Jyderne så med glæde [[vender]]ne nedhugge skåningerne og tage Svends kongeskib, og Svend var for mistroisk over for Knud til at ville sejle hjem på hans skib, så kongekrigen brød løs igen. Atter var Knud den angribende og overrumplede [[Roskilde]], men tabte i kampen ved [[Taastrup|Tåstrup]], hvor Svend personlig dog ikke udmærkede sig ([[1148]]). Svend havde nu overtaget, bemægtigede sig [[Fyn]], satte Valdemar til hertug i [[Hertugdømmet Slesvig|Slesvig]] og hjemsøgte, støttet af ditmarskeren Edeler, grev Adolf af [[Grevskabet Holsten|Holstens]] lande, fordi denne havde sluttet sig til Knud, men kunne ikke afværge Edelers fald i en ulige kamp med holstenerne. Senere sejrede Svend ved [[Viborg]] ([[1150]]) og jog Knud af landet, og da hans medbejler kom igen med tyske hjælpetropper, tilføjede han ham et nyt nederlag ved [[Slaget ved Gedebæk|Gedbæk]] ([[1151]]). Æren for disse sejre tilkom dog mest Valdemar.
Historie