Med små midler og væsentlig uden hjælp udarbejdede Berzelius, særligt 1810-18 eksakte analytiske metoder til kvantitativ bestemmelse af talrige grundstoffer, bestemte ved Hjælp af dem Atomernes relative Vægt og gav dermed et fast grundlag for [[John Dalton (videnskabsmand)|Dalton]]s 1808 fremsatte atomteori. B. betragtede oprindeligt den vægtmængde af et grundstof, der forener sig med l atom = 16 Vgtd. Ilt, som vægten af dets atom, og i hans først meddelte atomtalstabeller er derfor f. Eks. de monovalente (engyldige) metallers atomvægte opførte med det dobbelte af den virkelige værdi, men ved benyttelse af de efterhånden fremkomne holdepunkter: [[Gay-Lussacs lov]], [[Avogadros lov]], læren om [[isomorfi]] og [[Dulong]] og [[Petit]]s lov om atomvarmen lykkedes det Berzelius at opstille et atomvægtssystem, der har stået gennem tiderne; og så forbavsende nøjagtigt var B.’s eksperimentelle arbejde, at de ændringer, som vor tids højt udviklede teknik og metodik, særlig gennem de af [[Jean Servais Stas|Jean-Servais Stas]] (1860-65) og senest af [[Theodore William Richards]] (siden 1906) gennemførte arbejder, har forårsaget i B.’s  atomvægtværdier, kun er ret ubetydelige.
 
Den af B. skabte analytiske metodik anvendte han i det hele til omhyggelig fastsættelse af de mængdeforhold, i hvilke grundstofferne forener sig til kemiske forbindelser, der førte ham til opstilling af et mineralsystem på kem. Grundlag (1812) og til eftervisning af, at ogsaa de organiske forbindelser følger de atomistiske Love (1814). – årsagen til, at grundstofferne forbinder sig efter bestemte vægtforhold, søgte B. i en for atomerne ejendommelig elektrisk polaritet og grundlagde på denne antagelse (1812) sin i 1819 udførligt udarbejdede elektrokemiske Teori i Forbindelse med den på dualistisk grundlag opbyggede lærebygning, hvor B. første gang (1814) benyttede det siden da anvendte kem. tegnsprog.
Historie Kultur Videnskab Videnskabelige_og_historiske_institutioner