Klinger er en af det nyere Tysklands betydeligste og ejendommeligste [[kunstner]]e. Skønt hans uddannelse og litterære smag peger mod [[Frankrig]], er han dog med sin fantasirigdom, sit dybe og tunge filosofiske tankeliv og sin kunstneriske smag udpræget national i godt og ondt; han er på en gang [[digter]] og tegner. Størst som griffel-kunstner. Maleri og skulptur – der med sin marmormosaik ikke altid virkede smagssikkert og ofte hæmmede en plastisk helhedsvirkning – var ofte for tunge midler for hans sublime ideer, disse billedlige syner, han efter eget sigende gerne undfangede i tilstanden mellem søvn og opvågnen. Hans raderinger og tegninger kan vel skurre ved uskønne enkeltheder og ligefremme fortegnelser, gøre beskuerne rådvilde ved deres gådefulde og filosofiske [[rebus]]-pointer og desorientere ved deres dulgte [[ironi]], men de ejer ofte en dragende skønhed i udtryk, skikkelser, dekorativ holdning og komposition, en storladen naturstemning, en magt, der tvinger ens eget syn ind under kunstnerens, og en særegen evne til at stille alt, hvad de rører ved, i en ny belysning. Kabinetterne i [[Dresden]], Leipzig og Berlin ejer de største samlinger af hans grafiske blade og tegninger.
Maleri