Yorks offentlige holdning var som reformator, der krævede bedre regering og retsforfølgelse af de "forrædere", der havde mistet det nordlige Frankrig. At dømme efter hans senere handlinger kan der også have været et skjult motiv, ødelæggelsen af Somerset, som snart blev løsladt fra te Tower. Yorks mænd angreb hertugen af Somersets ejendomme og tjenestefolk, og Somerset skulle være hovedmål for angreb i parlamentet. York og hans allierede, hertugen af Norfolk, ankom til London i november med store og truende skarer af støtter. London-pøblen blev mobiliseret til at lægge pres på parlamentet.{{Sfn|Hicks|1998|p=73}} Skønt York fik et andet embede, nemlig som øverste dommer syd for [[Trent (flod)|Trent]], manglede York stadig reel støtte uden for parlamentet og medlemmerne af hans eget følge. I april 1451 blev Somerset løsladt og udnævnt til kaptajn i Calais. Da en af Yorks rådgivere, Thomas Young [[parlamentsmedlem]] for [[Bristol]], foreslog, at York blev anerkendt som tronarving, blev han smidt i Tower, og parlamentet blev opløst.{{Sfn|Griffiths|1981|p=692}} Henrik 6. blev tilskyndet til lovligt sene reformer,{{Sfn|Wolffe|2001|pp=248, 252}} som på en eller anden måde fik genoprettet den offentlige orden og forbedre de kongelige finanser. Frustreret over sin manglende politiske magt trak York sig tilbage til Ludlow.{{Sfn|Griffiths|1981|p=692}}
Historie