== Utålelige sager ==
Da faderen, som kort før sønnens fødsel var bleven embedsmand i [[Norge]], ikke ønskede at knytte sig til Norge, vendte han tilbage til sit fædreland i sønnens 12. år, og denne blev således opdraget på dansk og som dansk. Faderen ønskede, at han skulle studere, men da han ikke havde lyst dertil, kom han 17 år gammel på [[Kunstakademiet]] og blev elev hos [[C.W. Eckersberg]]. Akademiet gik han jævnt, men ikke særlig hurtig igennem, vandt 1824 den mindre, 1828 den store sølvmedalje, konkurrerede til guldmedaljen og vandt en pengepræmie. Det var dog først, da han tredje gang konkurrerede, at han vandt den mindre guldmedalje for ''Jesus helbreder de syge'' (1829), og trods gentagne forsøg lykkedes det ham ikke at vinde den store. Det var ikke den tekniske dygtighed, det skortede på, thi han havde tilegnet sig hele den eckersbergske skoles dygtighed i tegning, om end med skolens skarphed i omridsene og flade modellering, der stod i modsætning til det virkelig maleriske blik, han havde for farvernes sammenstilling og symfoniske virkning. Men hans måske noget tørre virkelighedssans strakte ikke til, når han skulle sammensætte et historiemaleri og give sammenspillet mellem personerne dramatisk udtryk. [[Høyen]] fandt "hans historiske Sager altid utaalelige", og selv i hans senere [[genrebillede]]r var det mere den portrætagtige, omhyggelige udførelse og den heldige farvevirkning end det sjælelige liv, der gav hans billeder interesse. Imidlertid havde han begyndt at udstille allerede 1824, portrætter, enkelte motiver fra [[Walter Scott]] og [[Ossian]] og, med større held, arkitektoniske studier: ''Figursalen paa [[Charlottenborg]]'', ''Børstrappen'', ''Toldboden'', ''Marked i [[Viborg]]'', ''[[Arrestbygningen ved råd- og domhuset]]'' ([[1831]]) med flere med sirlig udførte figurer, grebne ud af det daglige liv, men i almindelighed kun virkende som malerisk staffage, hvor meget end den øvede figurmaler var kendelig i udførelsen; kun undtagelsesvis kunde en figur have et sådant præg af personligt liv, at man ret kunde glæde sig over den. Men helheden i den maleriske virkning, som, trods den udførlige fordybelse i enkelthederne, var fortrinlig holdt, gjorde dog disse mindre billeder til kunstværker, der vakte opmærksomhed og let fandt købere til datidens mere end beskedne priser, 50-70 rigsdaler for et billede, som det måske havde taget måneder at udføre. Blandt hans portrætter var den næsten som genrebillede behandlede gengivelse af den gamle maler professor [[Christian August Lorentzen|Lorentzen]] i hel figur, siddende foran staffeliet i sin malerstue, et både fra formens og farvens side vellykket billede, om end af lille omfang.
Kunst Historie Maleri Organisationer