Oppenheims memorandum nåede via viceudenrigsminister [[Arthur Zimmermann]] frem til [[rigskansler]] [[Theobald von Bethmann Hollweg]] og [[kejser]] d [[Wilhelm 2. af Tyskland|Wilhelm 2.]] Mens kejseren, som lagde stor vægt på at få osmannerne som allierede, så med velvilje på planen, var meningerne delte i udenrigsministeriet. Især den [[liberal]]e diplomat og orientekspert [[Friedrich Rosen]], en modspiller til Oppenheim, advarede indtrængende mod at nære religiøs fanatisme.<ref>Rosen, S. 54.</ref> Da generalstaben under [[Helmuth Johannes Ludwig von Moltke|Helmuth von Moltke]] gav planen sin støtte blev "Nachrichtenstelle für den Orient" i november etableret af udenrigsministeriet og den politiske sektion i den stedfortrædende generalstab.<ref>Hagen, S. 32ff.</ref> Den blev ledet af diplomaten [[Rudolf Nadolny]], som efter at Det osmanniske Rige den 3. november var trådt ind i krigen på [[Centralmagterne]]s side var ansvarlig for samarbejdet mellem NfO og militæret.
Filosofi Historie Foreninger Organisationer