Forfatterskabet gik skam heller ikke ubemærket hen i sin samtid, men nød derimod betydelig bevågenhed. Det er i den forbindelse værd at bemærke, at samtlige hendes romaner, på nær debuten, blev udgivet på [[Gyldendal]], og hun modtog både Tørsleff & Co.s litterære Hæderslegat i 1947 og [[Thit Jensens Forfatterlegat]] i 1958. Udgivelserne omtaltes endda i den samlede danske dagspresse, herunder anmeldelser i [[Politiken]], [[Ekstrabladet]], [[Aarhus Stiftstidende]], [[Fyns Tidende]] og [[Kristeligt Dagblad]], hvori [[teolog]] [[Oscar Geismar]] skrev, at Raae ejede "Menneskekundskab for alle Pengene, og desuden behersker ... Sproget med en suveræn overlegenhed, saa baade Personer og Begivenheder lever i fuld Belysning." Derudover beskrives hendes opus i størstedelen af de større litteraturhistoriske værker fra perioden – ofte grupperet med andre af samtidens fremtrædende kvindelige forfattere, blandt andre [[Aase Hansen]] og ovennævnte Caja Rude og Ellen Duurloo – og flere skribenter havde fokus på kønsperspektivet, hvortil [[Karen Aabye]] og [[Tove Ditlevsen]], foruden Raae og andre allerede nævnte, bidrog med et unikt indblik i kvindens særegne natur og psykologi. [[Niels Kaas Johansen]] skrev blandt andet i sin omtale af ''Bag den grønne Laage'', at "Raaes Intuition og psykologiske Indfølingsevne kommer i hendes sidste Bog på Højde med [[Jørgen Nielsen (forfatter)|Jørgen Nielsens]] ..."<ref>Hovmark, "Tidens kvinde", s. 9-10</ref>
Personbillede_savnes Litteratur Sprogforskning Historie