== Den danske konges formynder ==
I oktober 1375 døde Margretes far, [[Valdemar Atterdag]], på sin elskede borg [[Gurre Slot|Gurre]] i [[Nordsjælland]]. Fremtiden var i høj grad usikker for det danske monarki, idet der ikke fandtes nogen indlysende mandlig tronfølger i Danmark. Sønnen Christoffer havde med nød og næppe nået voksenalderen, da han døde allerede i [[1363]]. Tilbage var der sønnerne af Valdemars to døtre [[Ingeborg af Danmark (1347-1370)|Ingeborg]] og Margrete. Ingeborg, der var blevet trolovet med hertug Henrik af Mecklenburg allerede som treårig, var senere blevet gift med ham og nåede inden sin tidlige død i 1370 at få tre døtre samt en søn, der fik det [[mecklenburg]]ske hertugnavn Albrecht (forvirrende nok samme navn som både hans endnu levende farfar og hans farbror, [[Albrecht af Mecklenburg|den svenske konge]]). I 1371 var det lykkedes for mecklenburgerne at få Valdemar til at love den danske trone til Ingeborgs søn [[Albrecht 4. af Mecklenburg|Albrecht]]. Ganske vist havde han også lovet, at [[hansestæderne]] skulle tages med på råd ved kongevalget, og det var ikke sandsynligt, at købmandsbyerne ville være trygge ved en alt for stærk mecklenburgsk dominans i [[Østersøen]]. Hvad Valdemar egentlig selv mente om arvefølgen, er svært at gennemskue. Men det stod i al fald fast, at der i Danmark var [[valgkongedømme]], så man kunne ikke automatisk regne med, at sønnen af den ældste datter, dvs. Albrecht, ville arve tronen. Den yngste datter, Margrete, havde jo også en søn. Og det forstod hun at benytte sig af.<ref>[[Steffen Heiberg|Heiberg, Steffen]] (2001/2004). ''Danske Dronninger i tusind år'', [[Gyldendal|Gyldendals Forlag]], side 169</ref>
Historie Biblioteks-_og_informationsvidenskab Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande