Månederne efter den gamle konges død var en kamptid, og fra det øjeblik, da han 7 dage efter faderens død nåede til [[København]] fra Flensborg, var striden om valget og dets vilkår standende mellem ham og [[rigsråd]]et. Først den 3. maj endte de lange forhandlinger, og den 6. juli fandt hyldingen sted; den [[23. november]] kronedes Frederik og hans dronning.<ref name="salm829"/> Frederik var blevet konge, men prisen var høj: skattebevilling tilkom alene rigsrådet. Rigsrådet kunne nedlægge [[veto]] mod, at kongen erklærede krig.<ref>Scocozza, s. 187</ref> Kongen måtte ikke rejse udenlands, han måtte ikke indgå forbund med andre riger, han måtte ikke pålægge [[told]] og [[accise]], og han måtte ikke give udenlandske adelsfolk danske adelsprivilegier uden rigsrådets tilslutning. Kronen måtte ikke erhverve adelsgods, kongen måtte ikke forringe vilkårene for forlening, og kongen skulle årligt indkalde herredage. Det blev bestemt, at rigsrådet til enhver tid skulle bestå af 23 råder, og kongen måtte kun udnævne nye råder blandt de kandidater, som rigsrådet havde indstillet. Kongen og de ikke-adelige stæder var reelt sat skakmat.<ref>Scocozza, s. 188</ref>
Titler Religion Samfund Historie