Tidlige historikere roste Henrik for hans magtpolitiske succeser og betragtede hans regeringstid som højdepunktet for [[Hohenstauferne|Stauferslægtens]] autoritet, men nyere historikere har sået tvivl om hvorvidt dette ry er velfortjent. Blandt deres kritikpunkter er, at Henriks ekspansion i Sicilien og et vedvarende behov for at forsvare kejserlige titler i Norditalien førte til at hans muligheder for at forsvare sine tyske besiddelser blev særdeles begrænsede, og at behovet for [[rejsekongedømme|kejserens personlige tilstedeværelse]] i mange forskellige dele af riget skabte et konstant fravær og overlod mange af rigets fyrster til sig selv, mens deres kejserlige funktion blev erstattet af [[ministeriale|ministermøder]] <!-- Reichsministerialität -->.<ref>Ingeborg Seltmann: ''Heinrich VI. Herrschaftspraxis und Umgebung'', S. 274, 275</ref>
Religion Biblioteks-_og_informationsvidenskab