Kystøkonomien kredsede omkring søfart og handel. Guayaquil, som trods flere brande og epedemier af enten [[gul feber]] eller [[malaria]], var centrum for en livlig handel mellem kolonierne, en handel som teknisk set var illegal ifølge de samtidige spanske regenters [[Merkantilisme|merkantilistiske]] filosofi. Merkantilismens hovedprincip i den nye verden var, at kolonierne skulle tjene Spaniens kommercielle behov, så handelen mellem kolonierne blev forbudt, efter som den ikke gavnede Spanien. Ud over tekstiler og andre produkter fra Sierra eksporteredes [[hårdttræ]] og kakao fra kystplantagerne fra havnen i Guayaquil til steder over hele det spanske Amerika, mens flere forskellige slags produkter importeredes, blandt andet mad og vin fra Peru. Guayaquil blev tillige den sydamerikanske vestkysts største centrum for skibsbyggeri inden afslutningen på kolonitiden.<ref name="spanishcolonialera"/>
Historie