I det 10. og 11. århundrede var det stadig stormændene, der optrådte som patroner for den offentlige religion og derfor dem, der lod de første kirker opføre. De verdslige slægter opfattede længe kirkerne som en del af deres ejendom, og i højmiddelalderen var uenigheder om ejerforhold gerne årsag til konflikter mellem gejstlige institutioner og stormænd. Stormændenes gårde, der lå spredt over det ganske land, fungerede som kulturelle og økonomiske centre. Mange stormænds internationale orientering betød, at de kunne tiltrække fine, udenlandske kunstnere efter behov og ikke efter tilfældigt tilbud. Derfor blev de første stenkirker i reglen opført af specialister og ikke af lokale bønder.<ref>Axel Bolvig: Kirkekunstens storhedstid. Om kirker og kunst i Danmark i romansk tid. (Gyldendal, 1992)</ref>
Religion Historie Kultur