O. udfoldede en ikke ringe Produktivitet ogsaa som Forf. Foruden utallige Bladartikler og
Korrespondancer fra hans Missionsrejser — navnlig i Ugeskriftet »Bibelbudet« (20
Aargange, 1872—92, og »Vaisenhustidende« (12 Aargange, 1881—92) —, hvori han som Regel
familiært intimt underholder Læseren med sin Gøren og Laden, fik ham fra Haanden en Del
Opbyggelsesskrifter, en Række novellistiske Arbejder, der for øvrigt er blottede for enhver
Gnist af litterært Talent, samt nogle Sangsamlinger, hvoraf »Basunrøst og Harpetoner« (1871)
paa 6 Aar oplevede 13 Oplag. O.’s religiøse Indflydelse, der en Aarrække sikkert var uden
Sidestykke inden for Landets Gejstlighed, bares oppe foruden af Respekt for, hvad han
positivt havde udrettet, af en ejendommelig Veltalenhed, der var fortrinlig skikket til at vinde
og fastholde de bredere Lag af Folket, der ene flokkedes om ham. Hans Forkyndelse var
bredmundet, ofte brutal i sin Hensynsløshed; han skyede ikke det dristig folkelige Udtryk eller
den fortrolige Tone, den han anvendte opad og nedad. Den religiøse Stemning og oprigtige
Naivitet parredes hos ham med en firskaaren Sans for Livets reelle Værdier; fra det
rørende til det platte var hos ham Vejen ikke lang, og Fanatismen kunde slaa om i en
Gemytlighed, der undertiden fik et Skær af Humor. De ideelle Momenter i hans Virksomhed var
uopløselig blandede med en ikke helt alm. Forretningsfiffighed, Snarraadighed og praktisk
Greb paa at klare hver Dags Vanskeligheder. Han var en yderst villiestærk Personlighed
uden moralsk ell. intellektuel Ligevægt og ganske blottet for dybere Kultur. O., der selv
aldrig veg tilbage for Anvendelsen af kraftige Midler, fik allerede i levende Live sin religiøse
og politiske Optræden belyst i en Flom af Stridsskrifter.
Historie