Kun en enkelt lysstråle nåede ind i denne mørke tid, forholdet til herskabet på Krogerup, [[Sophia Henriette von Moltke|kammerherreinde von der Maase]] og hendes moder, generalinde Moltke, hvis Søn Frederik han havde undervist som dreng. Samme [[Frederik Moltke]] var nu kammerjunker hos [[Juliane Marie af Braunschweig-Wolfenbüttel|enkedronningen]] og kom jævnlig fra [[Fredensborg]] til Krogerup, hvor han da også besøgte den syge digter, som var genstand for hans levende beundring og nu også snart vandt hans personlige venskab. Ad denne Vej kom Ewald da atter i forhold til hoffet; han fik nogen understøttelse gennem [[Ove Høegh-Guldberg]], skrev en ode om Indfødsretten og festdigte til enkedronningen og [[Arveprins Frederik|Arveprinsen]] og hævedes derved også i sine ældre venners øjne.<ref name="DBL 637"/>
Historie