Den arabiske-israelske krig i 1948 var den anden fase af den bredere [[Palæstinakrigen (1947–1949)|Palæstinakrig (1947–1949)]]. Den første fase af Palæstinakrigen var den borgerkrig, som udbrød d. 30. november 1947 i [[mandatområdet i Palæstina]] – én dag efter, at FN's generalforsamling stemte for at vedtage delingsplanen for Palæstina ([[FN's delingsplan for Palæstina|FN-resolution 181]]).{{Sfn|Morris|2008|pp=77}} Delingsplanen blev accepteret af den jødiske ledelse, men afvist af den [[Den højere arabiske komité|højere arabiske komité]], [[Den Arabiske Liga|Arabiske Liga]] og andre arabiske ledere.{{Sfn|Morris|2008|pp=63–65}} Denne indledende fase af Palæstinakrigen blev hovedsageligt udkæmpet mellem jødiske og arabiske militser – sidstnævnte støttet af den [[Den arabiske befrielseshær|arabiske befrielseshær]] og de omkringliggende arabiske stater. Kendetegnet for denne indledende fase var, at Palæstinamandatet endnu ''ikke'' var afsluttet, hvorfor briterne lejlighedsvis greb ind overfor volden.{{Sfn|Morris|2008|pp=77–79}}{{Sfn|Tal|2004|pp=41}}
Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande