'''''[[Asser Rig]]''''' (død omkring [[1150]]) søn af Skjalm Hvide og Signe, Asser er begravet ved sin ægtefælles Inges side i koret i [[Sorø Kirke]]. Besad formentlig gård i [[Fjenneslev Kirke|Kirke Fjenneslev]] ([[Fjenneslev Sogn]], [[Alsted Herred]]) byen eller dele af den omtales af sønnen Absalon som fædrenearv, men ellers er det kun sagnet, der knytter Asser til byen.
:'''''[[Esbern Snare]]''''' (født før [[1130]] – [[1204]]) søn af Asser Rig. Esbern er begravet i Sorø Klosterkirke foran trinnet til højkoret, det her fundne skelet er dog angiveligt ikke hans. Da flere af børnene har gods i [[Bringstrup]] og [[Ørslev under Skoven]] (begge [[Bringstrup Sogn]], [[Ringsted Herred]]), har dette gods formentlig oprindeligt været Esberns. Gav for sin første kone Holmfreds sjælefred hovedgård og landsby i henholdsvis [[Bromme]] ([[Bromme Sogn]], Alsted Herred) og Munke Bjergby ([[Munke Bjergby Sogn]], [[Alsted Herred]]). Gav for sin anden ægtefælle Ingeborgs sjælefred en hovedgård i [[Ovre]] ([[Rødovre]] og/eller Hvidovre, [[Hvidovre Sogn]], [[Sokkelund Herred]]) til [[Sorø Kloster]].
::'''''Absalon Fed''''' også kaldet '''''Absalon Bælg''''' (død [[1231]]/32) er søn af Esbern Snare og er begravet ved siden af sin far i Sorø Kirke. Overtog Stenmagle-komplekset ([[Stenmagle]], [[Nyrup]], [[Assendrup]], alle [[Stenmagle Sogn]], Alsted Herred) efter broderen Johannes død. Han skænkede komplekset til Sorø Kloster på sit dødsleje. [[1199]] vidnede han på borgen i [[Havn]] ved sin farbror Absalons store Sorøgave. Begravet med sølvbæger i Absalons [[testamente]] [[1201]]. Afstod [[1204]] fra at indfri sin del af faderens gave til Sorø Kloster, og fra [[1213]] til sin død forholdt han ligeledes Sorø Kloster Stenmaglekomplekset, som broderen Johannes havde lovet klostret, og som [[Absalon]] opfattede sig selv som videre arving til. Gavebogen kalder ham ”en grusom og begærlig mand”. Også kaldet Absalon Bælg. Engelske kilder omtaler i [[1212]]-[[1217]] en Absalon ”greve af [[Sjælland]]”, der handlede på [[England]] og blandt andet leverede fugle til [[Johan uden Land|Kong John]]. [[Kronologisk rækkefølge|Kronologisk]] kunne det meget vel være Absalon Fed. - han døde barnløs.
::'''''Johannes''''' (død [[1213]] i [[Lübeck]]) søn af Esbern Snare, barnløs
::'''''Cecilie Esberndatter''''' (død omkring [[1245]]) datter af Esbern Snares. Intet kendt gods, men i gavebogen kaldet ”til Tersløse” ([[Tersløse Sogn]], [[Merløse Herred]]). Gjorde gennem sin mand Andreas krav på Stenmagle-komplekset efter broderen Absalons død, gift med ''Andreas Grosen'', nævnt i kongefamiliens følge [[1214]] – [[1215]], nevø til Cecilies svoger Peder Strangesen.
:::'''''Absalon Ceciliesen''''' (død [[1287]]/88) søn af Cecilie Esberndatter og Andreas Grosen
:::'''''Stange Ceciliesen''''' (død før [[1288]]) søn af Cecilie Esberndatter og Andreas Grosen
:::'''''Ingeborg Ceciliesdatter''''' datter af Cecilie Esberndatter og Andreas Grosen. En Ingeborg, der i [[1246]] er arving efter Andreas Grosen og enke efter Absalon Stange, kan være denne Ingeborg. Ellers kun kendt fra genealogien,<ref name= absalon /> Absalon Stange kan ikke være Andreas Grosens sønner Absalon eller Stange, da de levede flere årtier efter [[1246]]. Det kan være tale om en fejlskrivning; for Peder Strangesen var gift med Andreas Grosens svigerinde Ingeborg og død i [[1241]]. Eller Absalon Stange kan være en ellers ukendt Absalon, gift med Ingeborg Andreasdatter, før hun giftedes med Lave Gudmundsen, hvilket er antaget her. Endelig kan han evt. være Andreas Grosens svoger Absalon Bælg, i så fald var Ingeborg fra [[1246]] en ellers ukendt kone til denne. Gift med [[Lave Gudmundsen]], nævnt i [[Abel af Danmark|Abels]] følge [[1240]] -[[1252]], hævdedes at være ansvarlig for [[mord]]et på [[Erik Plovpenning|kong Erik IV Plovpenning]]. Desuden gift med Absalon Stange (?)
::::'''''Lave Lille''''' (død efter [[1314]]) søn af Ingeborg Ceciliesdatter. Ønskede at blive begravet i [[Sorø]], men er ikke nævnt i gravkataloget.<ref name= grav>Sorø kirkes gravkatalog, Scriptores rerum danicaum, bd.4</ref> Besad fra [[1287]] eller [[1288]] og indtil [[1291]] sammen med en del slægtninge Stenmagle-komplekset, som da blev konfiskeret af [[konge]]n. Det er vanskeligt at sige, om Lave på det tidspunkt have godset udelt, formuleringerne i gavebogen er tvetydige, [[1314]] kaldt til [[Høng]] ([[Hallenslev Sogn]], [[Løve Herred]]). Gjorde sammen med flere andre Hvider krav på Stenmagle-godset efter Absalon Andreasens død i slutningen af [[1280]]’erne. Sad i fængslet i [[Kalundborg]] marts [[1291]], udfærdigede der testamente, hvori [[Sorø Kloster]] betænktes med det omtalte Stenmagle-gods. Betalte desuden her korstogsafløsning og donerede en række mindre beløb. Testamentet trådte formentligt ikke i kraft. [[1293]] ([[5. marts]]) konfiskeres Stenmagle-godset af [[Erik Menved|kong Erik VI Menved]]. I [[1295]] nævnt i flæng med de fredløse, formentligt i [[Norge]] med dem. [[1308]] nævnt i kongens anklager mod sin bror [[Christoffer 2.|Kristoffer]]. I en opregning fra [[1314]] af fredløse medtages en Lave Lavesen af Høng.
::'''''Niels Mule''''' (død før [[1233]]) søn af Esbern Snare og Holmfred
::'''''Ingeborg Esberndatte''''' (død [[1267]] i [[Hertugdømmet Slesvig|Slesvig]]) datter af Esbern Snare og Elena. Skænkede [[1250]] Sorø Kloster en gård i [[Bringstrup]] samt af [[Ørslevøster]] (begge [[Bringstrup Sogn]], [[Ringsted Herred]]). Ægtefællen Peder på Ingeborgs vegne i strid med Sorø Kloster i begyndelsen af [[1230]]’erne om Stenmaglegodset. Måske som kompensation skænkede Ingeborg det nævnte gods i Bringstrup og Ørslevøster. Bevidnede omkring [[1260]] et mirakel i [[Kalundborg]] relateret til den spirende Erik Plovpenning-kult. Blev fordrevet fra Kalundborg i [[1262]]. I gavebogen og gravkataloget kaldt ”af Kalundborg”. Gift med Peder Strangesen (død [[1233]] eller [[1241]]), kautionist for kongen og aktiv i rigsstyret i [[1220]]’erne og formentlig forlenet med Kalundborg. Død senest [[1241]]. Det er ikke muligt at bestemme, om Kalundborg, hvor Esbern Snare i sin tid byggede borgen, var allodial-ejendom, som var gået i arv til Ingeborg, eller om det var en form for embedslen eller fogedi, som først Esbern og siden hans svigersøn bestred.
:::'''''Elisabeth''''' datter af Ingeborg Esberndatte
:::'''''Magga''''' datter af Ingeborg Esberndatte
:::'''''Marina''''' datter af Ingeborg Esberndatte
:::'''''Margrethe''''' datter af Ingeborg Esberndatte
:::'''''Ingeborg Ingeborgsdatter''''' (død senest [[1266]]) datter af Ingeborg Esberndatte. Gift med greve Ernst IV af Gleichen (forælder: greve Lambert II af Gleichen og Sophie af Orlamünde), nævnt i dansk sammenhæng [[1228]]-[[1267]], greve Ernst døde efter [[1271]], under kongernes fængsling [[1223]]- [[1225]] på den tyske modparts side, senest fra [[1228]] i den danske kongemagts følge, måske egentlig styrer af landet i den kaotiske periode efter kong [[Christoffer 1.|Kristoffer I]] død [[1259]]. ''Greve Ernst'' gift anden gang med ''Margrethe'' af Ebbe-linjen.
::::'''''Greve Albrecht III af Gleichen''''' (død [[24. marts]] [[1290]]) søn af Ingeborg Ingeborgsdatter og Greve Ernst IV af Gleichen<ref name= Aarbog2/>
::::'''''Grevinde Kristine af Gleichen''''' datter af Ingeborg Ingeborgsdatter og Greve Ernst IV af Gleichen
::::'''''Gunnar'''''
::::'''''Ingeborg'''''
::::'''''Grev Erwin af Gleichen''''' søn af Ingeborg Ingeborgsdatter og Greve Ernst IV af Gleichen<ref name= Aarbog2/>
:::'''''Andreas Ingeborgsen''''' (død 1266) søn af Ingeborg Esberndatte og Peder Strangesen. Nævnt [[1250]] – [[1261]]. Skødede i [[1250]] på sin mors vegne gods i Bringstrup og Ørslevøster (begge i Bringstrup Sogn, Ringsted Herred) til Sorø Kloster. Her kaldt kongens [[Rigsmarsk|marsk]], vel [[Abel af Danmark|Abels]], idet han også i [[1251]] vidner for denne. I [[1255]] vidne for kong [[Christoffer 1.|Kristoffer I]], og er her tituleret forhenværende marsk. Som sådan også vidne for [[hertug]] [[Erik Abelsen]] i [[Sønderborg]] i [[1261]].
:::'''''Johannes Ingeborgsen''''' søn af Ingeborg Esberndatte og Peder Strangesen
:::'''''Elena Pedersdatter''''' (død efter 1282) datter af Peder Strangesen.<ref name= Aarbog2>[[Danmarks Adels Aarbog]], [[2009]]-2011 nioghalvfemsindstyvende årgang, side 564 -578</ref>
::::'''''Holmgeir Knutsson''''' ([[Halshugning|halshugget]] i [[1248]]) søn af Elene Pedersdatter og [[Knut Holmgersson Lange|Kong Knut Lange af Sverige]].<ref name= Aarbog2/>
::::'''''Filip Knutsson''''' dræbt [[1251]] i slaget ved Herrevadsbro søn af Elene Pedersdatter og Kong Knut Lange af Sverige<ref name= Aarbog2/>
:'''''Ingefred Assersdatter''''', datter af Asser Rig. Ingefred, den eneste kendte søster af Absalon og antagelig den unavngivne søster gift med Peder, som Absalon ifølge [[Saxo Grammaticus|Saxo]] gør ophold hos under sin flugt i [[1157]] på vej fra Ramsø til [[Fjenneslev]]. Peder kaldes ofte af Borup i fremstillinger måske på grund af Knytlinga sagas beskrivelse af flugten, hvor man drager fra Ramsø til Borup. Ifølge Saxo aktiv Valdemar-partiet efter [[Blodgildet i Roskilde|blodgildet]] i [[1157]].
::'''''Aleksander Pedersen''''' søn af Ingefred Assersdatter og Peder
:::'''''Aleksander''''' søn af Aleksander Pedersen
:::'''''Niels Aleksandersen''''' søn af Aleksander Pedersen, måske den Niels Aleksandersen, der ifølge. Falsterlisten ejede jord i Tingsted, men forholdet er usikkert. I Genealogien.<ref name= absalon /> næves børnene Gunhild, Andreas, Estrid, Elisabeth samt en datter gift med Stig Hvide. [[1268]] nævntes, at en søster til Niels Aleksandersen datter Estrid er gift med Andreas Erlandsen. Hun er antagelig da datter af Niels og antagelig den Ingefred, der nævnes senere som enke efter Andreas. Der kan så være tale om, at Ingefred er genealogiens unavngivne datter af Niels, gift (første gang) med Stig Hvide, eller Ingefred kan være udeladt i genealogien.<ref name= absalon /> Her er antaget det sidste, at Ingefred er et sjette barn af Niels.
::::'''''Andreas''''' søn af Niels Aleksandersen
::::'''''Estrid''''' (død [[26. december]], formentlig omkring [[1270]]) datter af Niels Aleksandersen. Nævnt [[1262]] – [[1268]]. testamenterede [[28. maj]] [[1262]] [[Salby]] ([[Højelse Sogn]], [[Ramsø Herred]]) og Asum (evt. [[Åshøj]], Ramsø Herred) til [[Börringekloster]] samt [[Kalvslunde]] (= [[Karlslunde]], [[Karlslunde Sogn]], [[Tune Herred]]) og [[Gørslev]] ([[Gørslev Sogn]], [[Bjæverskov Herred]]) til Skt. Clara. [[Priorinde]] for Börringe, nævnt som sådan [[1268]]. blev senere nonne i [[Bosö]] og døde som sådan. Testamentet [[8. juni]] [[1262]] bekræftet i [[Lund (Sverige)|Lund]] af Jakob Erlandsen. Testamentets gaver må være blevet overleveret før hendes død. Jakob Erlandsen greb [[25. maj]] [[1267]] ind over for hendes bror Andreas Nielsen, der sad ”voldeligt” på det til Skt. Clara skænkede gods. [[2. august]] [[1268]] gav Andreas Erlandsen afkald på Karlslunde, som han indtil da havde sat sig i besiddelse af. I slægt med [[Franciskanerordenen|franciskanermunken]] Aastrad, men slægtskabet kan ikke nærmere bestemmes. [[Segl (mærke)|Segl]] fra [[1262]] ovalt med helgenfigur. Måske gift med Peder Erlandsen.
::::'''''Elisabeth Nielsdatter''''', datter af Niels Aleksandersen. Gift med Johannes Ranesen, fra slægten Rani
:::::'''''Niels Rane''''' (stejlet [[1315]] ved [[Vordingborg]]) søn af Elisabeth Nielsdatter og Johannes Ranesen. Gods i [[Dronningsholm]] ([[Kregme Sogn]], [[Strø Herred]]). Modtog godts i Skørpinge ([[Havnelev Sogn]], [[Stevns Herred]]), Uglerup (Sæby Sogn, [[Løve Herred]]) og Klinteskov mod gods i Værløse ([[Fakse Sogn]], [[Fakse Herred]]) ved mageskifte med Stig af Roskilde 1279. købte [[1306]] gård i Sønder Jernløse ([[Sønder Jernløse Sogn]], [[Merløse Herred]]) for 300 mark gængs. Modtog [[1308]] gård i Havnelev ([[Havnelev Sogn]], [[Stevns Herred]]) ved Jakob Blåfods enke Kristines testamente. 1282 kaldt væbner. På hof i [[Vordingborg]] i [[1282]] medgarant for Olaf Tagesen. [[30. august]] [[1291]] i [[København]] gjort til medeksekutor for Peder Uds testamente. [[20. november]] [[1302]] var han vidne for kong Erik VI Menved i [[Odense]] og 1306/07 i Lund. Nævnt i Jon Jonsens datter Cecilies testamente den [[9. oktober]] [[1308]] og [[23. maj]] [[1308]] eksekutor på sin svigermor, Jakob Blåfods enke Kristines testamente. Han vidne på kongens forhandlinger med de jyske oprørere. [[19. april]] [[1314]] garant for Esger Juul på dennes forlig med kongen. Et brev af [[25. juli]] [[1307]], angiveligt fundet i begyndelsen af [[1315]] og videregivet til kongen, skulle røbe Niels som konspirator mod kongen i fællesskab med Tue Vindsen. Segl [[1306]] delt på langs med hjortehorn og bjælker. Gift med Edel (forælder: Kristine og Jakob Blåfod)
::::::'''''Ove''''' søn af Niels Rane og Edel
::::::'''''Elene''''' af Havnelev datter af Niels Rane og Edel
::::::'''''Cecilie''''' datter af Niels Rane og Edel
::::::'''''Peder''''' søn af Niels Rane og Edel
::::::'''''Jakob Rane''''' af Magleby søn af Niels Rane og Edel
::::::'''''Jon''''' søn af Niels Rane og Edel
:::::'''''Peder'''''
:::::'''''Rane''''' ([[stejlet]] [[1294]]/95 i [[Roskilde]]) søn af Elisabeth Nielsdatter og Johannes Ranesen, ifølge en sen overlevering kaldtes alt de fredløses forbrudte gods i [[1314]] for ''”Ranes gods”''- ''”thi han var af stor slægt”''. Det antyder væsentlig mere godsejendom end den smule, vi kender til. I samme kilde bliver han kaldt ”af Gjorslev” ([[Gjørslev]], [[Holtug Sogn]], [[Stevns Herred]]). Dømt fredløs i [[1287]] for mordet på kong [[Erik Klipping|Erik V Klipping]] året før, blev samme år Håkon af Norges mand. Fredløs i [[Norge]]. Nævnt som kongemorder adskillige gange under Johannes Grand-processen i [[Rom]], hvor kong [[Erik Menved|Erik VI Menved]] angav Ranes slægtskab med [[Grev Jakob af Halland|Jakob af Halland]], [[Stig Andersen Hvide|marsk Stig Andersen]], Peder Jakobsen, Jakob Erlandsen og Johannes Grand selv som en del af mønstret i en større sammensværgelse mod hans far kong [[Erik Klipping|Erik V Klipping]]. Af Johannes Grands indlæg under processen fremgår dat, at Rane var til stede ved drabet (''”han forsvarede sin konge”''), hvilket i visen om drabet er blevet til, at forsvaret var på skrømt. Gendømt [[posthumt]] for kongemordet [[1305]]. ifølge anklagen mod [[Niels Brock (ridder)|Niels Brock]] [[1314]] var det på dennes gård i [[Roskilde]], Rane blev fundet da han [[1294]]/95 blev fanget og stejlet. [[Sagn]] og viser har en del varierende historier om tilfangetagelsen og i det hele om Ranes tid som fredløs. Var ifølge en sen årbog kongens [[kammertjener]]. [[1287]] benævnt [[væbner]]. Sagn knytter Rane henholdsvis til [[Nørre Broby Sogn]], [[Sallinge Herred]] og [[Framlev Sogn]], [[Framlev Herred]].
::::'''''Datter''''' datter af Niels Aleksandersen
::::'''''Ingefred''''' datter af Niels Aleksandersen
::::'''''Gunnild''''' datter af Niels Aleksandersen
:::'''''Absalon''''' søn af Aleksander Pedersen, nævnt på [[1515]]-frisen<ref name= frisen1515>Skjoldefrisen i Sorø fra 1515. Tekst i Scriptores rerum danicarum bd.4, afbildninger i Ranvig, Sorø-krøniken.</ref> og på Kornerups frise<ref name= kornerup>Kornerups i 1871 restaurerede skjoldefrise i Sorø. Der refereres i almindelighed kun til Kornerups "oprindelige" skjolde.</ref> som Absalon Rød.
{{Uddybende|Absalon}}
:'''''Absalon''''' [[biskop]] og [[ærkebiskop]] (født omkring [[1128]] – [[21. marts]] [[1201]]) formentlig i Sorø, søn af Asser Rig,<ref name= Aarbog2/> begravet i [[Sorø Kirke]]. Gav [[1158]]/[[1277|77]] sammen med broderen Esbern 3 fjerdedele [[bol]] i [[Ottestrup]] ([[Ottestrup Sogn]], [[Slagelse Herred]]) og en 1 fjerdedel bol i [[Rosted]] ([[Sørbymagle Sogn]], [[Vester Flakkebjerg Herred]]) mod gods i [[Gudum (Slagelse Kommune)|Gudum]] ([[Gudum Sogn (Slagelse Kommune)|Gudum Sogn]], [[Slagelse Herred]]) som de straks videregav til [[Sorø]]. Erhvervede [[1158]]/77 gods i [[Langholm]] (forsvunden bebyggelse i [[Hobro Herred]]) som umiddelbart skænkedes til [[Esrum Kloster]].
Historie