En senere ledelse ved Jakob lader sig slutte ud fra {{Bib|ApG|apg|21|15}}ff, hvor han mødtes med "de ældste". ''[[Testimonium Flavianum]]'' meddeler at han – åbenbart som leder af urmenigheden – blev dømt til stening af [[Synedrium|det høje råd]]. Hans børnebørn skal efter citat af Hegesippus hos Eusebius være blevet fængslet under kejser [[Domitian]] og blevet forhørt: således havde de endnu to generationer senere en lederrolle i kristendommen.
 
Der var i den første kristne generation ikke tale om et lederdynasti; dette var imod deres selvopfattelse: alle kristne var i overensstemmelse med Jesu bud uden rangorden alle at regne for "de hellige" ({{Bib|Rom|rom|15|25}}). Evangelietekster om rangstridigheder blandt disciplene, blandt andet {{Bib|Mark|mark|10|35-45}}, afviser udtrykkeligt et lederprivilegium for enkelte af de af Jesus kaldede og kritiserer ønsket derom som undsigelse <!-- tysk har: Verleugnung --> af Jesu selvhengivelse. Ganske vist havde vidnerne til Jesu tilsynekomster ved Påsken en uomstridt autoritet som missionærer ({{Bib|1 Kor|1kor|15|3}}-8), og dog var det ikke dem men en fællessynode der traf beslutninger for alle ({{Bib|ApG|apg|15|28}} bl.a.).
Jura Historie Død Kriminalitet