== Allegorisk fortolkning ==
[[Fil:Origen.jpg|thumb|left|Kirkefaderen Origenes, som man i eftertiden tænkte sig ham.]]
Efter at have fastslået tekstens faktiske ordlyd, gjaldt det om at fortolke den. Den gang udlagde man skrifterne [[allegori]]sk, som [[stoiker]]ne gjorde med de græske [[myte]]r, og de [[jødisk]]e filosoffer med Det gamle testamente. Denne fortolkningsmåde søgte Origenes at begrunde ved at hævde, at ligesom mennesket består af legeme, sjæl og ånd, på samme vis består Bibelen af en legemlig (dvs. historisk) del, en sjælelig (dvs. moralsk) og en åndelig (dvs. religiøs). Jesu indtog i [[Jerusalem]] var dermed ikke kun en historisk begivenhed, men skulle også tolkes som Jesu indtog i sjælene. Når [[æsel]]et, han red på, nedkom med et føl, skal det læses som Det gamle testamente, der forvandles til levende ånd, hvor føllet er [[Det nye testamente]], og folkemængden omkring Jesus er de [[engel|engle]], der beredte hans vej ind i sjælene. De drengebørn, [[farao]] ville have dræbt i [[Egypten]],<ref>[https://www.bibelselskabet.dk/brugbibelen/bibelenonline/2_Mos/1] "Når I forløser hebræerkvinderne, skal I holde øje med de to sten; er det en dreng, skal I dræbe ham, er det en pige, kan hun få lov at leve." 2. Mos 1:16</ref> skal fortolkes som [[fornuft]]en, mens pigebørnene, der fik lov til at leve, betegner sanserne; det var gængs blandt asketer at opfatte kvinder som lavere væsner. Iblandt indrømmer Origenes, at en bogstavelig udlægning ikke er mulig, såsom beretningen om skabelsen, for: "''Hvilket fornuftigt menneske vil tro, at den første, anden og tredje dag med deres [[aften]] og [[morgen]] har været uden [[Solen|sol]], [[måne]] og [[stjerne]]r?''" Endvidere fandt han det utroværdigt, at Gud "''som en anden agerdyrker skulle have anlagt en have i [[Edens have|Eden]]''". Her fremstår den allegoriske udlægning som en diskret [[kritik]] af Bibelens tekst.<ref>Lorenz Bergmann: ''Kirkehistorie'', bind 1 (s. 81-82)</ref>
Vegetarer