'''Abel Seyler''' (født [[23. august]] [[1730]] i [[Liestal]], [[Schweiz]], død [[25. april]] [[1800]] i [[Rellingen]], [[Hertugdømmet Holsten|Holsten]]) var en en schweizisk bankier og forretningsmand, der senere blev kendt som en af Europas store teaterdirektører i det 18. århundrede. Han var "den førende støtte for tysk teater" i sin levetid,<ref>Wilhelm Kosch, "Seyler, Abel", i ''[[Dictionary of German Biography]]'', red. Walther Killy and Rudolf Vierhaus, bd. 9, Walter de Gruyter, 2005, {{ISBN|3-11-096629-8}}, s. 308</ref> og gives æren for at have introduceret [[Shakespeare]] til et tysksproget publikum, og for at fremme idéen om nationaltheatret i traditionen fra [[Ludvig Holberg]], ''[[Sturm und Drang]]''-digterne og tysksproget [[opera]].<ref>Andrea Heinz: Abel Seyler. I ''Neue Deutsche Biographie'' (NDB). Bd. 24, Duncker & Humblot, Berlin 2010, s. 300.</ref> Han var hovedbagmanden bag [[Hamburgs nationalteater]] (1767–1769), der havde [[Gotthold Ephraim Lessing]] som dramaturg. I 1769 grundlagde han ''[[Seylersche Schauspiel-Gesellschaft]]'', der blev en af de mest berømte europæiske teatertrupper i perioden 1769–1779 og der betragtes som "den bedste teatertrup i Tyskland på det tidspunkt,"<ref>"Herzogin Anna Amalie von Weimar und ihr Theater," i Robert Keil (red.), ''Goethe's Tagebuch aus den Jahren 1776–1782'', Veit, 1875, s. 69</ref> og der bl.a. virkede ved hertuginde [[Anna Amalia af Braunschweig-Wolfenbüttel|Anna Amalias]] hof. Abel Seyler sluttede sig til [[frimureri]]et i [[London]] i 1753.<ref>''Weiblichkeitsentwürfe und Frauen im Werk Lessings: Aufklärung und Gegenaufklärung bis 1800 : 35. und 36. Kamenzer Lessing-Tage 1996 und 1997'', Lessing-Museum, 1997</ref>
Biblioteks-_og_informationsvidenskab