=== Resumé ===
Især havde de sidste udstillinger gjort det klart for Stieglitz, at der havde fundet store forvandlinger sted inden for kunsten i det forløbne årti, og at hver kunstner havde fortolket udviklingen i europæisk modernisme på sin egen måde og ladet det komme til udtryk i værkerne. Marsden Hartley var for eksempel inspireret af Kandinskij; John Marin gav i sine akvareller med bymæssige, ofte mennesketomme motiver et forlæg for den senere ''[[præcisionisme]]''; Arthur Dove frigjorde <!-- emanzipierte sich -->sig som den første [[Abstrakt kunst|abstrakte]] amerikanske kunstner, og Georgia O’Keeffe havde med sine halvabstrakte arbejder fundet sin egen stil, tydelig uden indflydelse fra europæisk stil. Atter andre kunstnere forfulgte [[Kubofuturisme|kubofuturistiske]] fremgangsmåder for – over en præcisionisme at nå frem til en ''regionalistisk realisme'', eller som malerne i gruppen ''The Eight'' (o. 1934 omtalt som ''[[Ashcan School]]'') til en ''socialkritisk realisme'' der blev kendt som ''[[American Scene]]'' eller ''Amerikansk realisme''. Det de har fælles er den tydelige tilknytning til fotografien, som i USA fik den største indflydelse på billedkunsten. Som repræsentant for det socialdokumentariske fotografi er her nævnt [[Paul Strand]]. Kun få samtidige overtog prædadaistiske elementer som for eksempel New Yorker-maleren og fotokunstneren [[Man Ray]], der allerede i begyndelsen af sin kunstnerkarriere havde hentet indtryk i Stieglitz' galleri. Sammen med Duchamp og Picabia formulerede Man Ray på omtrent samme tidspunkt den såkaldte ''New York-Dada'' før han vendte sig bort fra amerikansk kunst.<ref>Merry Foresta: "Wiederkehrende Motive in der Kunst von Man Ray", i: ''Man Ray – Sein Gesamtwerk''. Edition Stemmle, Zürich, 1989, {{ISBN|3-7231-0388-X}}, s.&nbsp;22–25</ref>
Filosofi Kunst Historie Fotografi Kultur Kulturhistorie Foreninger Organisationer