Han spillede en større rolle i Islands politiske historie i det 18. århundrede end nogen anden. Han søgte under de usleste forhold i den af monopolhandelen mest udarme tid ad en helt ny vej at ophjælpe landets befolkning. I 1731 kom han som en fattig student til Københavns Universitet. I 1734 blev han [[sysselmand]] i [[Austur-Skaptafellssyssel]], 1737 i [[Skagafjarðarsyssel]]. Her administrerede han med stor dygtighed den i nogle år ledigstående bispestol med tilhørende [[bogtrykkeri]]. I 1749 blev han landfoged og flyttede da til Sydlandet, hvor han snart fik øen [[Viðey]] som embedsgård. Som landfoged havde han hele oppebørselsvæsenet, der dengang var meget indviklet, under sig, og ligeledes skulde han administrere det offentlige jordegods i [[Gullbringusysla]] og [[Mosfellssveit]].
Personbillede_savnes