Efter Trollfjordslaget i 1890 holdt de dampdrevne fiskebåde sig væk fra lofotenfiskeriet til 1903. På grund af dårligt fiskeri andre steder søgte nogen få af dem ind på Lofotenhavet.<ref name=Fin119/> På denne tid deltog også skøjter med sejl. Antallet af store dampdrevne fartøjer voksede meget, og i 1908 deltog 65 dampskibe, 87 motorbåde og 892 større og mindre skøjter og både med dæk. Disse nye deltagere drev linefiskeri med såkaldte ''doryer'', en type små hjælpebåde med plads til to mand. Disse doryer udsatte linerne ved at lade sig drive med vind og strøm. Dermed gik linerne på kryds og tværs på havet. Fiskerne med åttringer havde altid samarbejdet om udsætningen således, at linerne gik i samme retning for at undgå problemer. Når linerne, som gik på kryds og tværs, skulle trækkes ind igen, opstod der konflikter og skuffelser.<ref name=Fin120>[[#Fin|Finnstad mf.: ''En næring i omforming 1880-1970'' side 120.]]</ref>
Vand