'''Neoplatonisme i middelalderen''' er en [[filosofi]]sk skole, der bygger på især [[Platon]]s og hans elevers værker; i [[højmiddelalder]]ens lærde miljø var den en af de dominerende strømninger. Indenfor [[neoplatonisme]] var forestillingen om en ubeskrivelig og [[transcendent]] Gud (''trad. platonisme: Ene'') central, ud fra Gud strømmede resten af universet som en sekvens af stadig mere laverestående væsener. Jorden beskrives i neoplatonismen som et eksil for mennesket, det er her fanget i sin krop på grund af uvidenhed om dets sande hjem hos Gud; frelsen ligger derved i en frigørelse fra kødet.
Filosofi