I det 17. århundrede afviste moderne videnskab Aristoteles og søgte forklaringer på naturfænomener i form af [[fysisk lov|fysiske love]], som var ens for alle synlige ting, og ikke behøvede faste naturlige kategorier eller en guddommelig kosmisk orden. Men den nye metode var for langsom til at slå rod i biologien, som blev den sidste bastion for begrebet om faste naturlige typer. [[John Ray]] brugte en af de generelle vendinger om faste naturlige former "arter", om planter og dyr, men han identificerede udelukkende hver type som en art og foreslog, at hver art kunne defineres ved funktioner, som fastholdte sig i hver generation <ref name="MayrRay1"/>. Disse arter blev skabt af gud, men viser forskelle pga. lokale forhold. Den biologiske klassifikation - indført af [[Carl von Linné]] i 1735 - så også arter, som bestemt af en guddommelig plan.<ref name="linnaeus"/>
Naturvidenskab