[[Belejringen af Candia]] på Kreta forøgede flytningen af mennesker og kapital til landområderne betydeligt. Således solgte byen af pengenød omkring 900&nbsp;km² statslige områder, fortrinsvis mellem 1665 og 1682. Hertil kom salget af kirkegods fra 1676. Mens statsgælden i 1662 kun slugte 8% af statens indtægter, var tallet allerede i 1670 vokset til 54% ved en gæld på 35 mio. dukater. Krigen om [[Kreta]] skal have kostet Venedig 125 mio. dukater, hvilket svarede til 40 års indtægter for staten. I sin nød valgte adelen i 1646 at sælge optagelse i denne ellers lukkede stand for 100.000 dukater. Det gjorde 125 familier brug af frem til 2. halvdel af 1700-tallet. Deres opstigning udløste en strid om prestige mellem gamle og nye adelsfamilier, som frem for alt var livlig indenfor luksusindustrien.<ref>Spørgsmålet om den økonomiske virkning af opstigningen og de derved ændrede repræsentationsbehov og -krav, samt konkurrencen mellem gamle og nye familier er endnu ikke udforsket nøjere.</ref>
Historie Videnskab Humaniora