I Kerteminde bragte han det forfaldne skolevæsen på fode og ordnede fattigvæsenet. Der holdtes den gang i sognet gudelige forsamlinger i en lille kreds. Paludan-Müller lagde dem ikke hindringer i vejen, uagtet han kun havde lidt sympati for dem. Vel roste han de opvaktes liv, men deres hele tendens, mente han, forskruede sindene, gjorde dem tungsindige og uskikkede til livets glæde og skyldfri nydelser, medens den forledte til indbildskhed og dømmesyge. Som stiftsprovst har han ofte måttet erklære sig om forsamlingerne, og han søgte bestandig at holde middelvejen mellem for stor strenghed og slaphed. I Odense udgav han tre samlinger prædikener, som han kaldte ''Bidrag til Husandagt'' (1821-25), og hvori han søgte at give dem, der trængte til opbyggelse uden for kirkerne, en sundere føde, end de efter hans mening fik i forsamlingerne. I anledning af tusindårsfesten for kristendommens indførelse 1826 blev han indbudt til at disputere for den teologiske doktorgrad, men han afslog denne ære.
Historie