I vikingetiden havde handel med pelse og skindvarer stor betydning i Nordnorge. Denne handel aftog i løbet af 1200-tallet. Dette førte til, at specielt samiske jagt- og fangstsamfund fik dårligere muligheder for at få afsætning for deres varer. Man regner derfor med, at en del samer på denne tid deltog i omlægningen fra jagt og fangst til fiskeri og jordbrug. Udsagn i de gamle værker ''[[Historia Norvegiæ]]'' og ''[[Passio Olavi]]'' er blevet tolket til at berette om, at både den [[norrøn]]e og samiske befolkning deltog i lofotenfiskeriet.<ref name=Hol290/> Fiskeri mener man er naturligt at tænke sig som en del af kystsamernes fangstkultur. I den markedsrettede del af samernes fangstkultur indgik allerede andre ressourcer fra havet som fangst af [[sæl]]er, [[hval]]er og havfugle.<ref>[[#Hol|Holberg og Røskaft: ''Håløygriket'' side 292.]]</ref>
Vand