Når folk dømte strengt om Moltke, var det for en stor del, fordi de sigtede ham for at bruge sin indflydelse hos kongen til sin egen fordel. Dette var dog en uretfærdig beskyldning. Når man undtager et enkelt, i virkeligheden temmelig ubetydeligt træk, vil man ikke kunne påvise, at han har gjort sig fordele på en uforsvarlig måde. Sin formue har han i hovedsagen forstået at skaffe sig ved at være en god økonom og ved at købe sine godser på en tid, da prisen på landejendomme var overordentlig lav i sammenligning med, hvad den blev allerede i slutningen af Frederik 5.s regering. Også havde han flere gange i en mærkelig grad lykken med sig, således vandt hans hustru en gang ikke mindre end 60.000 rdl. i lotteriet.<ref name="Holm 386"/> Den fremragende stilling, han indtog, har naturligvis haft til følge, at de fremmede diplomater oftere have udtalt sig om hans karakter. Deres domme lyde meget forskellig. Man kan se ham blive omtalt som "en forstandig hofmand, en brav karakter, fast og pålidelig i, hvad han lover, omhyggelig i at sætte sig ind i alle sager, meget øm om sin herres ære"; men han er også blevet skildret som en højst uelskværdig personlighed, der bare tænkte på at berige sig selv og tilfredsstille sin herskesyge, og som holdt en skare spejdere
omkring i København, således at han blev i stand til at plage alle dem i deres privat forhold, som han ikke offentlig kunne undertrykke. Diplomaterne er imidlertid kun alt for tit overfladiske og lidenskabelige iagttagere, hvis domme bestemmes af, hvorvidt de finde behag i den mands politik, som de dømme om. Sikkert er det, at om der end ikke kan siges at være noget storslået hos Molkte.<ref>[https://runeberg.org/dbl/11/0388.html Holm, s. 386f]</ref> I nogen retning, som vækker levende sympati, vidner ikke blot det, vi på anden måde høre om hans forhold til kongen og til statsmændene på Frederik 5.s tid, fordelagtig for hans karakter; men udtalelser fra flere forskellige personligheder, der kom i berøring med ham, tyde også på, at han i sin grund har været en brav og hæderlig mand, der netop har holdt af at gavne, men ikke af at skade andre. Man har et brev fra Bernstorff til ham, skrevet i december [[1770]], hvori det bl.a. hedder: "i 26 Aar har Deres Excellence aldrig kjendt hverken Hævn eller Hovmod eller nogen sinde misbrugt Deres magt, De har gjort vel imod alle, ondt imod ingen, de har gjort det Tidsrum, i hvilket de havde Indflydelse, til Ærens og Velgjerningernes Epoke."<ref name="Holm 387">[https://runeberg.org/dbl/11/0389.html Holm, s. 387]</ref>
Titler Samfund Historie Biblioteks-_og_informationsvidenskab