Mathiesen havde fra ung af været kendt for sin fremtrædende faglige dygtighed og for sin bestemte, uafhængige karakter. Således havde han i 1838 haft et sammenstød ved parolen med sin [[regiment]]schef. Den [[Krigsret (militær)|krigsretssag]], der rejste sig heraf, vakte megen opsigt og havde til følge, at Mathiesen blev forsat til Rendsborg. Her var han [[24. marts]] 1848 blandt dem, der trådte skarpest op mod [[Frederik af Nør|prinsen af Nør]], da denne opfordrede garnisonens officerer til at svigte deres fane. Den anseelse, Mathiesen nød hos kammeraterne, fik et udslag ved, at der var planer oppe om at opstille ham som kandidat ved det første [[Landstingsvalget 1849|landstingsvalg]], en ære, han dog selv frabad sig. Siden 10. december 1848 havde han levet i barnløst ægteskab med Emilie f. Møller, datter af købmand Broder Møller i [[Aalborg]].
Historie