I forhold til grubleren og intrigemageren Odin var Thors psyke enkel og ligetil, hans vigtigste egenskab var hans maskuline styrke, som han brugte til at løse problemer med.<ref name=davidson73 /> Kløgt og snilde blev også brugt, dog mere sjældent, et af de tilfælde er [[Alvíssmál]], hvor han snyder [[dværg (mytologi)|dværgen]] [[Alvis]] til at svare på sine spørgsmål, indtil solen står op og Alvis forvandles til sten. Men normalt var Thors metode udnyttelse af sin formidable styrke til at besejre sine fjender.<ref>Clunies-Ross (1994) pp. 128</ref> Overordnet set lå forskellen mellem ham og Odin snarere i samfundets sociale forskelle end i noget religiøst. Deres hovedfunktionsområde var i grunden de samme, nemlig at opretholde [[nordisk kosmologi|verdensordenen]], men hvor Thor var hele samfundets gud, så var Odin kun gud for visse [[samfundsklasse]]r.<ref>Bæksted (1996) pp. 100-101</ref> I Hárbradsljód fremstilles Thors drab på jætterne som en slags befolkningskontrol, som aserne fandt nødvendigt af frygt for at jætternes antal skulle blive så stort, at de kunne true asernes magtposition.<ref>Clunies-Ross (1994) pp. 105</ref> Men kombineret med hans temperament kunne Thors simple væsen være årsag til at verdensordenen blev sat på spil, det skete fx, da han forsøgte at fange [[Midgårdsormen]].<ref name=steinsland107 />
Religion