Hansen var særlig engageret i kampen for [[Kvinders valgret|kvinders stemmeret]] og afløste [[1909]] [[Vibeke Salicath]] som formand for [[Danske Kvindeforeningers Valgretsforbund]]. Desuden deltog hun [[1899]] i dannelsen af Dansk Kvinderaad, senere [[Danske Kvinders Nationalråd]], og var i dets styrelse i flere år. Hun var ligeledes med i Danske Kvinders Nationalråds sundhedsudvalg, oprettet [[1911]]. Ved [[International Alliance of Women|International Woman Suffrage Alliance]]’s store kongres i København i [[1906]] fungerede hun som tolk og skaffede sig mange udenlandske kontakter. Til sin død virkede Hansen som kendt international kontaktperson til udlandet for de bevægelser, hun deltog i. Således udførte hun under [[1. verdenskrig]] et stort arbejde for at knytte og vedligeholde forbindelsen mellem tyske og engelske kvinder. I krigsåret [[1915]] deltog hun i den [[international kvindefredskongres|internationale kvindefredskongres]] i [[Haag]]. Da hun kom hjem stiftede hun sammen med [[Thora Daugaard]], [[Clara Tybjerg]], [[Louise Wright]] og [[Eva Moltesen]] Danske Kvinders Fredskæde, senere [[Kvindernes Internationale Liga for Fred og Frihed]], hvor hun blev kasserer.
Historie Undervisning