Knaus kom 1845 på [[Kunstakademiet i Düsseldorf|Düsseldorf-akademiet]], fik en god lærer i [[Karl Ferdinand Sohn|Sohn]], medens [[Friedrich Wilhelm von Schadow|Schadow]] stillede sig ganske afvisende over for hans [[Naturalisme (billedkunst)|naturalistiske]] tilbøjeligheder; på egen hånd studerede han da [[bønder]]liv i [[Willinghausen]] og i [[Schwarzwald]], og de gamle [[Nederlandene|hollændere]], særlig [[Adriaen van Ostade|Ostade]] og [[Adriaen Brouwer|Brouwer]], var ham udmærkede læremestre i syn og kolorit. Da han i Düsseldorf udstillede ''Bondedans'' (1850) og ''Falske spillere'' (1851), så den undrende samtid i ham et formeligt naturgeni, med fuldt udviklet teknik (det var dog gammel hollandsk kunst omsat til moderne) og med en forbavsende karakteriseringsevne både til alvor og skæmt. Han forfulgte sejren med en række underholdende og humorfyldte skildringer af rhinsk bondeliv.
Maleri