Af afløsningssummen skulle tiendeyderne udrede 18 gange et års tiende, mens resten blev udredt af statskassen. Tiendeejerne modtog den dem tilkendte erstatning enten kontant eller i 4% rentebærende [[obligation]]er, der blev udstedt [[Kongeriget Danmarks Tiendebank]], som var oprettet til formålet. Banken var under [[Finansministeriet]]s overopsyn og dannede mellemleddet mellem tiendeyderne og tiendeejerne. Tiendeyderne fyldestgjorde deres forpligtelse ved til obligationernes forrentning og successive afbetaling at erlægge til banken en fast halvårlig ydelse på 2,25% af den del af afløsningssummens oprindelige beløb, som påhvilede tiendeyderne. Heraf regnedes 2% som renten af den til enhver tid resterende gæld, mens resten regnedes som afdrag, hvilket gav en afbetalingsperiode på ca. 55 år. På samme måde ydede statskassen 2,25% halvårligt af den samme påhvilende andel i afløsningssummerne.
Historie