At digteren ikke direkte tog del i [[1840'erne|fyrrernes]] friheds- og nationalitetsbevægelse var en anden bebrejdelse, der rettedes imod ham af den politiske oppositions presse; denne kritik agtede Winther kun ringe, men anken over livsanskuelsens løshed tog han sig i sit stille sind nær, fordi han betragtede den som en formummet sigtelse angående hans forhold til fru Werliin, hvilket vakte en del skandale i "Selskabet". For at bryde brodden af forargelsen, holdt de sig begge i lange tider borte fra hovedstaden, Winther som gæst hos sin talrige lollandske slægt, hun i [[Holsten]] og på en rejse til Italien. Først [[21. februar]] [[1848]] blev [[ægteskab]]et indgået, så der har vel været nogen betænkelighed, nærmest sagtens fra hendes eller hendes families side, thi han har næppe tøvet noget øjeblik med at opfylde sin pligt som mand af ære, skønt han ikke overså den betænkelighed, der kunne rejse sig af hans fremrykkede alder. Han var den gang nær de 52, og når han allerede syv år tidligere havde skrevet til [[Ludvig Bødtcher]]: {{citat|I min Alder, når man er så nær ved Aftenen, er det for silde at bygge Rede}}
så havde disse ord nu fået forøget gyldighed – hvad tiden da også viste.
Historie Organisationer Uddannelsesinstitutioner