I januar 1916 havde britiske agenter rapporteret, at der var en osmannisk styrke på omkring 25.000 mand i Sinai, hvilket bekræftede den britiske overkommandos tro på at et osmannisk angreb på Suez-kanalen var nært forestående.<ref>Gullet, p.47</ref> Luftrekognoscering syntes at bekræfte efterretningerne og rapporterede, at [[Beersheba]] var en stor militærlejr hvor den osmanniske armë allerede var i færd med at grave skyttegrave og andre forsvarsværker.<ref>Gullet, p.48</ref>
Efter rapporter fra [[Royal Flying Corps]] (RFC) og spioner om en osmannisk post, der var ved at blive opbygget ved Jifjafa brønden fik [[brigadegeneral]] [[John Antill (general)|John Antill]], som havde kommandoen over 3. lette beredne brigade ordre til at sende en enhed afsted for at undersøge sagen. Den fik til opgave at ødelægge de to brønde, som man mente blev forsvaret af tungt artilleri, og om muligt erobre stillingen. Sekundært skulle den rapportere om andre brønde eller vand i området, forsvarsstillinger som var bygget eller under opførelse, anden information af militær betydning og endelig om muligt tilfangetagelse af fjendtligt personel eller indbyggere.<ref name=appendix14>{{cite web|accessdate=31. oktober 2013|publisher=Australian War Memorial|title=3rd Light Horse Brigade krigsdagbog Appendix 14|url=http://static.awm.gov.au/images/collection/bundled/RCDIG1012649.pdf}}</ref> Styrken blev ledet af [[Major]] William Henry Scott, næstkommanderende for 9. australske lette beredne regiment (9th LHR). Sammen med han i styrkens hovedkvarter var kaptajn Macaulay, en stabsofficer ved 2. australske division. Kaptajn Albert Ernest Wearne fra 8. lette beredne regiment, kaptajn Ayris fra hovedkvarteret for 3. lette beredne brigade. 9. og 8. lette beredne regiment leverede kampsoldaterne i form af yderligere 8 officerer og 122 mand. Til støtte for dem bidrog den beredne[[ANZAC division]] med ingeniører, 1 officer og 8 mand. Royal Flying Corps bidrog med en signalenhed på to officerer og 2 mand. Radiokommunikation blev sikret af en radiosektion fra [[Royal Engineers]] med 1 officer og 8 mand. Sanitetsstørre kom fra 3. lette beredne brigades feltambulance, 1 officer og 8 mand. Yderligere transport kom fra det [[Egyptiske kameltransportkorps]] (ECTC), 1 officer, 31 lette beredne hestedrivere og 95 egyptiske drivere. [[Australian Army Service Corps]] bidrog med en forsyningsofficer. Til at beskytte ECTC bidrog [[Bikanir kamelkorpset]] med en officer og 24 mand. Der var også to guider og en arabisk tolk. Styrken var i alt på 18 officerer, 302 mand, 175 heste og 261 kameler.<ref>Darley, pp.37–38</ref><ref name=appendix18>{{cite web|accessdate=31. oktober 2013|publisher=Australian War Memorial|title=3rd Light Horse Brigade krigsdagbog Appendix 18|url=http://static.awm.gov.au/images/collection/bundled/RCDIG1012649.pdf}}</ref><ref name=appendix14/><ref name=appendix17>{{cite web|accessdate=31. oktober 2013|publisher=Australian War Memorial|title=3rd Light Horse Brigade krigsdagbog Appendix 17|url=http://static.awm.gov.au/images/collection/bundled/RCDIG1012649.pdf}}</ref> Australierne og newzealænderne havde gennemført nogle rekognosceringspatruljer i ørkenen, men denne ville blive deres første offensive aktion.<ref name="gullet71" />
Historie