En tid derefter blev det [[misvækst]] og [[hungersnød]], og varslerne lød, at den ypperste yngling i riget måtte ofres, før nogen bedring kunne ventes. Heidrek sagde, at den ypperste måtte være kongens søn; men den gamle kong Harald holdt på, at der var mere ved Heidreks søn, hans egen dattersøn Angantyr. Kong Høfund blev sat til at afgøre sagen, da han var anset den retfærdigste mand, de kendte. Høfund fandt, at hans sønnesøn Angantyr den ypperste yngling i Reidgøtaland, men dømte derved drengen til at [[blot]]es, og Heidrek efterspurgte straks, hvilken bod ''han'' kunne få for sit tab. Høfund fandt det rimeligt, at sønnen overtog hveranden mand i kong Haralds hird til gengæld for tabet af sin søn. Heidrek forkyndte så folket sin fars dom, at hans søn var den ypperste i landet og dermed dømt til at blotes, mens han selv til bod for sønnetabet fik hveranden mand i Haralds hird, som aflagde [[Ed (løfte)|ed]] på at følge ham indenlands og udenlands og adlyde ham. Da råbte Heidrek: "''Nu vier jeg Harald og hans søn med hele deres [[hær]] til [[Odin]], og det er et rigere offer end at blote en dreng, selv om han er den ypperste,''" og dermed rejste han sit mærke og angreb sin svigerfar med sin del af hirden. Kong Harald og hans søn faldt og de fleste af deres mænd, og Heidrek blev konge i Reidgøtaland; men Helga tog sit liv af sorg over sin fars død.<ref>[https://heimskringla.no/wiki/Nordiske_myter_og_sagn:_Tyrfing] [[Vilhelm Grønbech]]: ''Nordiske myter og sagn'' 10. afsnit</ref>
Historie