I teksten introducerer Haraway [[cyborg]]-figuren som en [[metafor]] for den uholdbarhed, der kendetegner en række gængse [[dikotomi]]er i vestlig kultur og tænkning: natur/kultur, krop/ånd, menneske/dyr, dyr/maskine, virkelighed/fiktion. Selvom cyborgen er et produkt af denne orden – resultatet af forbindelserne mellem teknologi, videnskab, magt, sprog, familieliv – viser dens fremkomst, at det bestående samfund rummer mindst lige så meget destruktiv styrke som [[utopi]]sk potentiale. Cyborgmanifestet kritiserer tidligere feminismer, særligt [[feminisme]]ns fokus på [[identitetspolitik]], og opfordrer til at danne "affinitetskoalitioner" som alternativ. Dermed er cyborgen legmeliggørelsen af Haraways ønske om, at feminismen flytter sig hinsides de begrænsninger, som traditionelle kategorier for køn, politik og feminisme. [[Manifest]]et betragtes som en milepæl i udviklingen af feministisk og [[Posthumanisme|posthumanistisk]] teori.
Filosofi