Mengs formodes at have været af [[jødisk]] herkomst. Han lærte [[portrætmaleri]] af kontrafejeren Peter Jochumsen (død 1711), men omtales også som lærling af [[Jacques d'Agar]], [[Benoît le Coffre]], [[Samuel Cooper]] og Paul Heinicke i [[Lübeck]]. Da næsten hele hans slægt bortreves i [[Den sorte død|pestens]] tid, gik han til udlandet, opholdt sig nogle år i Lübeck og [[Hamborg]] og flakkede derefter om i [[Tyskland]] – hvor han [[1720]] ægtede Charlotte Burmann fra [[Zittau]] -, i [[Italien]], [[Bøhmen]] og [[Østrig]]. Mengs var en tarvelig kunstner i miniatur og emalje og levede i trange kår; ikke længe før sin død opnåede han dog et professorat ved [[Kunstakademiet i Dresden|akademiet]] i Dresden og ([[1764]]) en understøttelse af hoffet der. Han var rå og brutal og opdrog sine børn med stokken.
Kunst Religion Maleri