Sangerinden Raquelle er kommet igennem den smalle døråbning og befinder sig på en balkon, i den mørklagte teatersal, de forlod kort forinden. Tonni, der var for stor til at klemme sig igennem hullet, kaster sin lighter ind til hende og da Raquelle tænder den, ser hun at nogen har skrevet 'JYDEN ER OND!' i blod på væggen. Hun får derefter øje på et bål på scenen, nede i teatersalen og en stor, tavs mand, der står ved siden af bålet. Det sidste hun får øje på er liget af en mand, iklædt en læderjakke og nøgen, fra livet og ned. Hun ser aldrig ligets ansigt eller dødsårsag, da hun straks derefter går i panik. 
På den anden side af den blokerede dør har Georg og Tonni forsøgt at kalde på Raquelle, men uden effekt. Lyden af deres råb passerer åbenbart ikke hullet i døren, af uforklarlige årsager. 
Raquelle, der har skreget ved synet af liget, er derfor både panikslagen og rasende over ikke at blive hørt, idet hun stikker armene igennem hullet og bliver trukket tilbage i sikkerhed. 
På vej ned ad trappen, i jagten på den mand Raquelle har set på trappen, falder Georg langsomt bagud, med smerter i brystet, hvilket ingen af de andre opdager.
Da Tonni og Raquelle når teatersalen er der hverken mand eller bål på scenen og Raquelle slår Tonni i ansigtet, da hun tror, at han ikke tror på hendes historie. Straks derefter hører de dog lyden af en mand, der kalder på en kvinde ved navn Charlotte, inde fra salen. 
Mens Tonni tager kontakt til den fremmede, falder Raquelle diskret ind i skyggerne, pludseligt bange for den fremmede, uden nogen egentlig grund. 
3. Akt slutter med, at Georg falder ned ad den sidste lange sektion trappetrin, tilsyneladende med store smerter i brystet og armen, muligvis også delvist lammet. I teatersalen oplever Raquelle et deja vu, idet den fremmede kommer tæt nok på, til at Tonnis lighter oplyser ham. Især læderjakken, den fremmede har på, virker bekendt.
Litteratur Kultur