I [[kancelli]]et var der ligeledes uenighed, og det blev derfor [[konge]]n selv, der måtte tage en beslutning, og denne gik da ud på, at
baptisterne vel måtte forsamle sig og nyde den hellige [[nadver]], men deres børn skulle døbes (23. december 1842). Man var her gået
ud fra den mislige tankegang, som i øvrigt også var Mynsters, at da de anså barnedåben for en nullitet, uden betydning, kunne de heller intet have at indvende mod børnenes dåb. Men denne forudsætning holdt ikke stik, baptisterne søgte på alle måder at unddrage børnene dåben, og snart begyndte også [[P.C. Kierkegaard]] i [[Pedersborg Sogn|Pedersborg]] og andre præster at vægre sig ved at døbe de børn, der med magt måtte tages fra forældrene for at bringes til kirken.
Religion Historie Lister_over_personer Videnskab Ledelse Organisationer Ledere