Han virkede gennem alle årene som læge i København for alle, fra kongehuset til de fattigste. Under flere [[byldepest|pestepidemier]] blev han i byen for at pleje sine patienter. Worm oplevede mindst fem udbrud af pest i København. Først i [[1625]] kom en lovgivning om forholdsregler ved pestudbrud. I det ene mistede han en datter, i et andet sin første kone, Dorothea Fincke, sin far, sin søster og sin svoger [[Caspar Bartholin den ældre|Caspar Bartholin]]. I en senere epidemi mistede han sin anden kone, Susanne Madsdatter, skønt han for en sikkerheds skyld havde sendt hende på landet. Han skrev, at han havde "mistet min eneste Trøst i dette elendige Liv, min højtelskede Hustru". Selv døde han i epidemien, der brød ud i København i februar 1654. Den havde taget livet af en tredjedel af befolkningen på [[Bornholm]] i efteråret [[1653]] og nævnes den [[24. februar]] [[1654]] for første gang i København, da Karen Lauritzdatter fra [[Ebeltoft]] døde af pest 20 år gammel. Til midten af maj blev "den store P" for "død af pest" kun brugt nogle få gange, men så tog sygdommen til og rasede heftigt til ud på efteråret. Da var også Worm død. Til sin søn Willum skrev han [[22. juli]] 1654 om sygdommen, at den var "heftig", dræbte i løbet af fire dage, og at sygdomsforløbet indebar mathed, kuldegysninger, [[byld]]er og til sidst sorte og gustne pletter i [[hud]]en.<ref>Lise Gerda Knudsen: "Pesten er nu begyndt at hærge her", ''Personalhistorisk tidsskrift'' 2008:2, udgivet af Samfundet for dansk genealogi og personalhistorie</ref>
Litteratur Sprogforskning Historie Videnskab Humaniora Ledelse Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter Ledere