Omkring år 960 kom et stort opsving i rejsningen af runesten med udgangspunkt i [[Danmark]], hvor [[Harald Blåtand]] havde ladet sig døbe og rejste [[Den Store Jellingsten]]. Mere end halvdelen af alle runesten i Danmark er således opført i perioden ca. 970-1020.<ref>[[Lisbeth M. Imer|Imer, Lisbeth M.]]: Danmarks runesten - En fortælling, s. 187, [[Nationalmuseet]] og [[Forlaget Gyldendal]] 2016, {{ISBN|978-87-02-19132-5}}</ref>
{{citat|Kong Harald bød gøre disse kumler efter [[Gorm den Gamle|Gorm]] sin fader og efter [[Thyra Dannebod|Thyra]] sin moder – den Harald, som vandt sig hele Danmark og Norge og gjorde danerne kristne.|Den Store Jellingsten}}
Skikken spredte sig videre mod nord og i hvert område rejste man runesten i en generations tid inden man holdt op igen, med en undtagelse: [[Uppland]] og [[Södermanland]], hvor man blev ved til et stykke inde i 1100-tallet, hvad der har gjort disse områder særligt rige på runesten.<ref name="Harrison_s192">Harrison & Svensson (2007), s. 192</ref> Disse sten holder sig i høj grad til skabelonen: ''X rejste stenen efter sin slægtning Y, som havde gjort dette og døde sådan. Gud hjælpe hans eller hendes sjæl. Z [[runerister|ristede]]''.<ref name="Harrison_s196">Harrison & Svensson (2007), s. 196</ref>
Historie Middelalderens_kultur