Ifølge Hans religiøse overbevisning kunne [[udødelighed]] nås ved at man nåede [[Xi Wangmu|dronningemoderen i Vestens]] land eller [[bjerget Penglai]].<ref>Loewe (2005), "Funerary Practice in Han Times," s. 101–102; Csikszentmihalyi (2006), s. 116–117.</ref> [[Daoism|Daoister]] fra Han-tiden samledes i små grupper af [[eneboer]]e, som forsøgte at opnå udødelighed gennem åndedrætsøvelser, seksuelle teknikker og anvendelsen af medicinske [[Livets eliksir|elixirer]].<ref>Hansen (2000), s. 144.</ref> Ved slutningen af [[100-tallet]] gik daoisterne sammen og dannede store religiøse samfund. Deres tilhængere troede, at den vise filosof [[Laozi]] (virkede i 500-tallet) var en hellig profet, som kunne tilbyde frelse og godt helbred, hvis hans hengivne tilhængere erkendte deres synder, ophørte deres tilbedelse af urene guder, som accepterede kød-ofre, og messe dele af ''[[Tao Te Ching|Daodejing]]''.<ref>Hansen (2000), s. 144–146.</ref>
Kultur