Engelbrekts politiske dominans ved disse møder blev først brudt ved valget af rikshøvitsmann i Stockholm i 1436, da [[Rigsmarsk|marsken]] [[Karl Knutsson]] næsten enstemmigt blev valgt, men Engelbrekt og [[Erik Puke (Rossviksslægten)|Erik Puke]] med våbenmagt tiltvang sig delt høvitsmannaskab.<ref>{{Cite web |url=https://runeberg.org/nfbm/0500.html |title=''Karl Knutsson'' (Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 13. Johan – Kikare /943-944. 1910) |access-date= 4. maj 2016 |archive-date=30. november 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191130120522/http://runeberg.org/nfbm/0500.html |url-status=live }}</ref> Dette arrangement blev imidlertid kortvarigt, eftersom Engelbrekt kort efter blev myrdet efter at have ledet et krigstogt gennem det sydlige Sverige og de da danske områder [[Skåne]], [[Blekinge]] og [[Halland]].
Historie