[[Danske Lov]] fra [[1683]] fastlagde i 3. bog kapitel 14 bestemmelser, der fastholdt vornedskabet i de områder, hvor det hidtil havde eksisteret, og samtidig præciserede den juridiske side af vornedskabet: vornede skulle være forpligtede til at fæste den gård eller det hus, som ejeren måtte kræve, og det blev tilladt af efterspore vornede, der var rømmet. Bestemmelserne sagde også, at "''Husbond må sin vorned vel frigive, men han må hannem ingenlunde til en anden sælge''", og hvis en rømmet "utiltalt" havde boet 10 år i en købstad "da bør han være fri for sin fødestavn" (boende han andetsteds på landet var grænsen 20 år).<ref name="Sk 177"/> Danske Lov fastlagde også, at vornedskabet begyndte ved 6 års alder<ref name="lø 29"/> og at skolelærere og studenter var fritaget fra vornedskabet så længe, de udøvede undervisningsgerning.<ref name="lø 26">Løgstrup, s. 26</ref> Loven sikrede mulighed for vornede for at frikøbe sig, og der kendes 106 sådanne frihedsbreve i perioden mellem 1661 og 1708, heraf 10 i perioden 1661-1680 og 80 i perioden 1681-1700, altså perioden efter Danske Lovs gennemførelse.<ref>Munch, s. 300</ref> Prisen på disse frihedsbreve svingede voldsomt omkring et gennemsnit på ca. 40 rigsdaler, strækkende sig fra under 14 op til 100 rigsdaler.<ref>Munch, s. 301</ref>
Historie