== Fra store nordiske krig til Napoleonskrigene ==
[[Fil:Map hamburg 1800.png|thumb|Hamborg i 1800.]]
Under den [[store nordiske krig]] kom Hamborg i konflikt med flere af de krigsførende magter og måtte [[1712]] forsone Danmark ved en udbetaling af 246.000 rigsdaler. De danske og holstenske krav på overhøjheden over Hamborg opgaves først ved det gottorpske forlig ([[1768]]), der især skyldtes den danske statsmand [[Johann Hartwig Ernst von Bernstorff|J.H.E. Bernstorffs]] ønske om at gøre en ende på de stadige stridigheder, disse krav affødte. Det følgende år fik Hamborg officiel repræsentation og stemme på den tyske [[Rigsdagen (Det tysk-romerske Rige)|Reichstag]], hvor byen tidligere kun havde været uofficielt repræsenteret. Den amerikanske frihedskrig åbnede nye muligheder for den neutrale handel og søfart, som Hamborg i fuldeste mål udnyttede. I den senere del af 18. århundrede blev Hamborgs handel til en verdenshandel, og den oceaniske trafik voksede hurtigt. Den første del af de franske revolutionskrige blev også til fordel for Hamborgs kommercielle udvikling, idet den franske besættelse af [[Holland]] [[1795]] førte en stor del af den hollandske handel til Hamborg. I det længst mulige søgte staden ved diplomatiske forhandlinger og store pengeudbetalinger (blandt andet 6 mio. franc til [[Frankrig]] [[1798]]) at bevare den indbringende stilling som neutral handelsstad under de store europæiske krige. Da [[England]] [[1799]] tvang Hamborg til at udlevere 4 irske oprørere, vakte dette i høj grad Frankrigs uvilje. For at hindre en fransk eller engelsk erobring af Hamborg lod Danmark [[1801]] byen besætte en kort tid af en hær under prins [[Carl af Hessen]]. Franskmændenes besættelse af Hannover 1803 bragte Hamborg inden for den franske magtsfære; og samtidig ødelagdes byens handel ved englændernes blokade af Elbmundingen. Efter [[Preussen]]s nederlag [[1806]] besatte franskmændene Hamborg, og [[1810]] blev staden indlemmet i det franske kejserrige og gjort til hovedstad i Elbmundingens Departement. Handel og skibsfart ophørte, og befolkningen aftog; [[1802]] havde Hamborg med forstæder 123.000 indbyggere, [[1813]] mindre end 100.000. Da den russiske general [[Friedrich Carl von Tettenborn]] marts 1813 holdt sit indtog i Hamborg, blev han modtaget som en befrier; men allerede i maj rykkede en fransk hær efter ubetydelige kampe atter ind i Hamborg, der af [[Louis-Nicolas Davout]] blev behandlet som en oprørsk by og straffet med uhyre bøder. Endvidere blev Hamborg og Harburg omgivet med uhyre fæstningsværker og gjort til et støttepunkt i den franske forsvarslinje; en del af forstæderne blev ødelagt for at skabe et glacis, og umiddelbart før juli 1813 lod Davout den fattigste del af befolkningen jage ud af byen for at undgå hungersnød. Indtil maj [[1814]] holdt Davout Hamborg mod de allieredes angreb; først efter kejserdømmets fald overgav han byen.
Historie