Horrocks fik tilbudt ledelsen af 10. korps, et pansret korps, i det planlagte slag ved el-Alamain, men afslog det, da han mente at generalmajor [[Herbert Lumsden]], en kavaleriofficer, ville være bedre til opgaven.<ref name="Warner">Warner. ''Horrocks'', p.&nbsp;83.</ref> I stedet beholdt han ledelsen af 13. korps og fik til opgave at lave et skinangreb på den sydlige del af fronten for at narre aksestyrkerne, mens hovedangrebet blev gennemført af 30. Korps og 10. korps mod nord.<ref name="Warner"/> Montgomery sagde til Horrocks, at han ikke måtte miste kampvogne, så 13. korps' offensive operationer blev begrænset til mindre raids.<ref>Warner. ''Horrocks'', p.&nbsp;85.</ref> Efter den afgørende britiske sejr blev Horrocks korps overført til reserven og blev formindsket i størrelse mens resten af 8. Armé forfulgte Aksestyrkerne. På et vist punkt var den eneste enhed under hans ledelse en bjærgningenhed, som fjernede skrot fra slagmarken, som han besøgte hver dag.<ref>Horrocks. ''A Full Life'', p.&nbsp;142.</ref> I december overtog han imidlertid ledelsen af 10. Korps, det forreste korps i 8. Armés fremrykning, efter at Lumsden var blevet afskediget på grund af sin dårlige indsats i forfølgelsen.<ref>Mead. ''Churchill's Lions'', p.&nbsp;265.</ref> Horrocks blev udnævnt til Companion of the [[Distinguished Service Order]] den 31. december 1942.<ref name=DSO /><ref>{{cite web|url=http://www.nationalarchives.gov.uk/documentsonline/details-result.asp?Edoc_Id=7655454&queryType=1&resultcount=8|title=Documents online—Family History: Recommendations for Honours and Awards (Army)—Image details—Horrocks, Brian Gwynne—Distinguished Service Order|format=fee required to view full citation|publisher=[[The National Archives]]|access-date=2008-04-23}}</ref>
Sport Kultur