Biskop Hans Albertsen fik ved sin jordefærd dette vidnesbyrd:<br />
«Han var en forstandig, skarpsindig, flittig og lærd Mand,
venlig og omgængelig i sit Væsen, hvorfor han ogsaa
lettelig erhvervede sig alle brave Folks Venskab. Han
beflittede sig som en from Mand stedse paa at have
Gud, Kirken, Staten, Familien og sit Embedskald for
Øje i al sin Gjerning; altid stræbte han at bevare en
god og uskadt Samvittighed og et ubesmittet Rygte. I
sit Bispeembede viste han, baade naar han optraadte
som Dommer og ellers, stor Billighed, Alvor og
Beskedenhed; han vilde ikke vige en Haarsbred fra
det, som ret er, men var dog strængere mod sig selv
end imod andre. De gamle Præster omgikkes han som
Fædre, sine jævnaldrende som Brødre, de yngre som
Sønner. Overalt opførte han sig saaledes, at han
med rette kan fremstilles som et Mønster for ethvert
gudfrygtigt Menneske, men i Særdeleshed for Kirkens
Lærere og Forstandere.»
Historie Videnskab Ledelse Uddannelsesinstitutioner Universiteter Ledere