Også i den almindelige politik stillede han sig på den konservative side. Han var således [[1852]] en modstander af den påtænkte [[Mistillidsvotum|mistillidsadresse]] imod [[Ministeriet Bluhme I|Ministeriet Bluhme]] og støttede dette i [[Arvefølgeloven|arvefølgesagen]] som medlem af den forenede [[Rigsdagen|Rigsdags]] store udvalg. Han blev derfor heller ikke [[Landstingsvalget 1853|genvalgt]] 1853 i København, men blev 1854 kongevalgt medlem af [[Rigsrådet (1855-1866)|Rigsrådet]] og var 1855 formand for det udvalg, der rådslog om [[Fællesforfatningen|Helstatsforfatningens]] omarbejdelse i konstitutionel retning. Et halvt år tidligere havde han været mellemmand ved dannelsen af [[Ministeriet Bang|Decemberministeriet]] [[P.G. Bang|Bang]]-[[L.N. Scheele|Scheele]], ligesom 1848 ved [[Novemberministeriet]]s sammensætning, og fik derfor den spøgefulde titel af ministeriel fødselshjælper. I Rigsrådet var han også medlem af flere vigtige udvalg, medens han kun sjældent tog del i selve ordskiftet, og han støttede gennemgående ministeriet, således [[1858]] i spørgsmålet om [[Københavns Søbefæstning]]. I marts [[1863]] frasagde han sig hvervet som medlem af Rigsrådet og stod i sine sidste år helt uden for det politiske liv.
Kultur Ledelse Foreninger Organisationer Uddannelsesinstitutioner Ledere