[[1848]] blev Høgsbro teologisk kandidat og i efteråret [[1850]] forstander for den på ny åbnede [[Rødding Højskole|folkehøjskole]] i Rødding; han medvirkede her til uddannelse af flere mænd, som siden hørte til danskhedens bedste forkæmpere i [[Nordslesvig]]. I modsætning til andre højskolelærere lagde Høgsbro særlig vægt på den nyeste tids historie og viste desuden iver for at udvide skolens samlinger og bringe dens pengevæsen på en god fod. Personlig ønskede han at få skolen flyttet til [[Gråsten]], nærmere ved sproggrænsen, men billigede ellers fuldt ud [[Grundtvig]]s tanke om at indføre sprogfrihed i [[Hertugdømmet Slesvig|Slesvig]], ligesom han tidlig hyldede læren om landets deling efter den nationale grænse. I slutningen af september [[1862]] opgav han sin plads, fordi minister [[D.G. Monrad]] i et par år havde nedsat statens tilskud til skolen af misnøje med Høgsbros politiske optræden og ligeledes vragede ham, da han [[1861]] søgte faderens gamle kald for at kunne blive ved skolen uhindret af hin tilsidesættelse. Derimod var Høgsbro siden [[1867]] medlem af bestyrelsen for Rødding Skoles ejendom, indtil den [[1890]] solgtes til den nye [[frimenighed]].
Religion Ledelse Ledere