Han var søn af en [[Protestantisme|protestantisk]] [[Schlesien|schlesisk]] adelsmand, Maximilian von Gaffron, der i [[Trediveårskrigen]] havde været svensk officer, og Elisabeth von Lehst. For ikke at blive tvunget til at gå over til [[katolicismen]] afstod Abraham von Gaffron, så snart han blev voksen, sit fædrenegods [[Haltauf]] ved [[Münsterberg]] til sin eneste søster og drog til Danmark, hvor han trådte ind i [[Fodgarden]] og [[1683]] blev [[fændrik]]; han fulgte med hjælpetropperne til [[Irland]] og [[Nederlandene]], blev [[1690]] [[Sekondløjtnant|sekond-]], [[1692]] [[premierløjtnant]] og [[1696]] [[Kaptajn (militær)|kaptajn]]. Ved [[Grenaderkorpset]]s oprettelse [[1701]] blev han [[major]] ved dette, [[1706]] [[oberst]] af [[infanteri]]et og [[1707]] chef for et dansk regiment i kejserlig tjeneste, hvilket han dog snart byttede for [[Marineregimentet]]; i spidsen for dette blev han [[Slaget ved Helsingborg (1710)|såret]] ved [[Helsingborg]] [[1710]]. Samme år fik han efter [[Valentin von Eickstedt (officer)|Valentin von Eickstedt]] kommandoen over [[Grenaderkorpset]], blev [[1712]] [[generalmajor]] og viste sig ligeledes under de påfølgende års felttog i [[Nordtyskland]] som en tapper og dygtig fører.
Personbillede_savnes Historie