== Baggrund ==
I 1461 var England i det sjette år af Rosekrigene, en serie af [[borgerkrig]]e mellem husene [[Huset York|York]] og [[Huset Lancaster|Lancaster]] om den engelske trone. Lancaster-fraktionen støttede den regerende konge af England, [[Henrik 6. af England|Henrik 6.]], en ubeslutsom mand, der led af anfald af sindssyge.{{Sfn|Wolffe|2001|p=289}} Lederen af York-fraktionen var til at starte med [[Richard Plantagenet, 3. hertug af York|Richard, hertug af York]], der hadede dominansen af få aristokrater begunstiget af kongen, primært hans nære slægtninge, familien [[Huset Beaufort|Beaufort]]. Anstiftet af rivaliseringen mellem indflydelsesrige støtter af begge fraktioner førte Yorks forsøg på at fortrænge Henriks favoritter fra magten til krig.{{Sfn|Wolffe|2001|p=289}}{{Sfn|Ross|1997|pp=11–18}} Efter at have taget Henrik til fange i [[Slaget ved Northampton]] i 1460, proklamerede hertugen, der var af kongeligt blod, sit krav på tronen. Selv Yorks nærmeste støtter i adelen var varsomme med at styrte det regerende dynasti. I stedet vedtog den med et flertal loven ''[[Act of Accord]]'', der bestemte, at hertugen og hans arvinger skulle arve tronen ved Henriks død.{{Sfn|Carpenter|2002|p=147}}{{Sfn|Hicks|2002|p=211}}
Historie Kriminalitet