Albummet bød på en markant ændring af stilen i forhold til ''Doggystyle'', og hovedsinglen, "[[Snoop's Upside Ya Head]]", som bød på et samarbejde med [[Gap Band]] forsangeren Charlie Wilson. Selvom at albumet solgte rimeligt godt, var det ikke så succesfuldt som sin forgænger. Imidlertidlig havde, ''Tha Doggfather'' en blødere tilgang til G-funk stilen. Det umiddelbare eftervirkninger af Dr. Dres tilbagetrækning fra Death Row Records, genstand for en jernhård tidsbaseret kontrakt (dvs., at Death Row stort set ejede noget han havde produceret for dem i en årrække), Snoop Dogg nægtede at producere flere spor til [[Suge Knight]], bortset fra den fornærmende "Fuck Death Row", indtil hans kontrakt udløb.<ref name="Most Lovable Pimp"/> I et interview med [[Neil Strauss]] i 1998, slog Snoop Dogg fast at selvom han havde fået nogle overdådige gaver, ved hans tidligere pladeselskab så tilbageholdte de stadigvæk royalty til musikeren.<ref>Strauss, Neil. ''Everyone Loves You When You're Dead: Journeys into Fame and Madness.'' New York: HarperCollins, 2011, s. 12-13</ref>
Levende_personer Politik Religion Musik Pseudonymer Erhvervsliv Kriminalitet