Indfæstningsvæsenet fortsatte således både under og efter landboreformerne. Om udviklingen i anden halvdel af 1700-tallet kan nævnes, at for 10 sjællandske godser var gennemsnittet i indfæstning i tiåret 1760-69 24½ rigsdaler, 1770-79 24 rigsdaler, 1780-89 36 rigsdaler og 1790-99 54 rigsdaler, altså næsten en fordobling i perioden. For 5 lollandske godser var indfæstningen i gennemsnit i tiåret 1760-69 27 rigsdaler, 1770-79 52 rigsdaler, 1780-89 39 rigsdaler og 1790-99 61 rigsdaler, således tenderende mod fordobling med med store udsving. For 6 fynske godser var indfæstningen i gennemsnit i tiåret 1760-69 85 rigsdaler, 1770-79 118 rigsdaler, 1780-89 125 rigsdaler og 1790-99 183 rigsdaler, og for 10 jyske godser var indfæstningen i gennemsnit i tiåret 1760-69 25 rigsdaler, 1770-79 27 rigsdaler, 1780-89 33 rigsdaler og 1790-99 64 rigsdaler. De indbyrdes forskelle mellem landets egne holdt sig, og indfæstningerne var generelt stærkt stigende. Men bag gennemsnittene skjuler sig, at mange fæstekontrakter blev indgået uden betaling af indfæstning, låledes gik 20-30% fri i Jylland, på Sjælland voksede andelen fra 30% i 1760-erne til 50% i 1790-erne, hvorimod andelen kun var omkring 10% på Fyn<ref name="SK 348">Skrubbeltrang (1978), s. 348</ref>
Historie