Kejseren klarede også at udvide det kinesiske magtområde med militærmagt. Han invaderede de nordøstlige dele af [[Yunan]] (som den gang var betragtet som et eget land og som fremdeles var regeret af en mongolsk fyrste) og tog kontrol over de nordøstlige dele. Ellers var hans udenrigspolitik præget af udstrakt diplomatisk aktivitet. Mange omliggende kyststater var interesserede i handelsrettigheder i Kina. Dersom deres herskere betalte [[det kinesiske tributsystem|tribut til kejseren]] og således implicit til en vis grad anerkendte Kinas overhøjhed, blev koncessioner givet. Blandt de lande, som således søgte om koncessioner, var [[Annam]], [[Champa]], [[Cambodja]], [[Thailand|Siam]], [[Cochin]], [[San Fo-qi]], [[Java (ø)|Java]], [[Japan]], [[Kongeriget Ryukyu|Ryukyu]], [[Brunei]] og [[Korea]].
Kultur