Den gallo-romerske kultur fortsatte helt ind i det [[7. århundrede]] – især i områderne [[Gallia Narbonensis]], som blev til [[Occitanien]], [[Gallia Cisalpina]] og i mindre omfang [[Aquitanien]]. Det tidligere romaniserede Nordgallien udviklede sig i stedet til en [[merovinger|merovingisk]] kultur, efter at det var blevet besat af [[franker]]ne. Den romerske livsform, der var centreret omkring statsbegivenheder og kulturelle pligter overfor ''[[res publica]]'' i det ofte luxusprægede liv på det landlige, romerske gods ([[Romersk villa|den romerske villa]]), var længe om at bryde sammen i den gallo-romerske regioner, hvor visigoterne i store træk overtog situationen, som den var i 418. Gallo-romersk sprog blev fortsat talt mod nordøst ind i [[Silva Carbonaria]], som dannede en effektiv, kulturel barriere overfor frankerne i nord og øst, og i nordvest op til den nederste del af [[Loire (flod)|Loiredalen]], hvor gallo-romersk kultur mødtes med frankisk kultur i en by som [[Tours]], sådan som det personificeres i den gallo-romerske biskop, [[Gregor af Tours]], der stor overfor den merovingiske kongemagt.
Middelalderens_kultur