Emilie Rosing var vel ikke nogen regelmæssig skønhed, dog på scenen ikke alene tog hun sig ud, men hun gjorde indtryk af en ejendommelig og stærk personlighed: i hendes lyseblå øjne glimtede lidenskab og hengivelse, og hendes høje pande, der indrammedes af et stort kulsort hår, vidnede om forstand og tænksomhed. Skønt hendes teaterbane kun blev kort – allerede [[2. december]] 1811 optrådte hun sidste gang som Sophie i syngestykket ''Mariane'' –, åbenbarede den dog hendes talents rækkevidde og rige udviklingsmuligheder: hun spillede ikke alene blide elskerinder, men også intrigante kvinder, og den dybe indarbejden, der her prægede hendes spil, lovede en stor karakterskuespillerinde.
Historie