=== Britisk fremrykning mod den osmanniske bagtrop ved Katia ===
Infanteri fra 42. division var ankommet dagen før slaget med tog fra Hill 70, Hill 40 og Gilban stationen, og sammen med infanteri fra 52. division fik den ordre til at rykke ud og støtte de beredne australske, newzealandske og britiske brigader.<ref name=baker/><ref name="Keogh54"/><ref name="Powles35">Powles 1922, p. 35</ref> Den 42. division fik ordre til at rykke frem til Hod el Enna. Den 127. brigade afmarcherede kl. 7.30 og nåede Hod el Enna mellem 9.30 og 10, mens 125. brigade nåede frem kl. 11.15.<ref name=baker/><ref name="Falls192"/> De blev støttet af det egyptiske kamel transportkorps, som arbejdede med hærens service korps på at forsyne dem med drikkevand.<ref>McPherson 1983, pp. 154–7</ref><ref>McPherson i Woodward 2006 pp. 48–9</ref><ref group="Note">Nogle af de vanskeligheder McPherson kom ud for i forsøget på at støtte 127. brigade beskrives af Woodward og menig R. Bethel fra hærens service korps, som arbejdede på at støtte den 125. brigade, som nævnt i Carver 2003 pp. 191–2.</ref> Da de led meget i det skoldende varme sand, marcherede infanteriet i 42. division langsomt og langt bagude. 52. division mødte også vanskeligheder. Selv om Lawrence beordrede divisionen af sted kl. 6.37 forlod mændene ikke deres skyttegrave før det var næsten middag og ankom til deres mål ved Abu Hamra sent på aftenen. Som følge heraf kunne Kress von Kressenstein fjerne hovedparten af sine tropper og sit tunge artilleri fra det umiddelbare kampområde i løbet af dagen.<ref name="Keogh55">Keogh 1955 p. 55</ref><ref name="Powles34"/><ref name="Bruce46">Bruce 2002 p. 46</ref><ref group="Note">Det er også blevet hævdet at den osmanniske bagtrop var blevet slået på flugt og stort set fanget uden bistand selv om infanteriet fra 42. division var blevet anfordret. [Falls 1930 p. 192]</ref> Selv om det er blevet fremført, at "britiske reserver bankede" tyskerne og osmannerne til at gå i stå den 5. august, lader det til at en af infanteridivisionerne tøvede med at forlade sine stillinger. Ingen af infanteridivisionerne var trænet i ørkenkrig og fandt det uhyre svært at komme gennem sandklitterne. De kunne ikke holde trit og udholdenhed med de veltrænede tyske og osmanniske styrker og blev hæmmet af problemer med vandforsyningen.<ref name="Bruce47">Bruce 2002 p. 47</ref><ref>Erickson 2001 p. 155</ref>
Historie