Han flyttede til [[Luxembourg]], hvor han skrev ''Den sociale kontrakt'' (1762) med de kendte ord: "''Mennesket er født frit, og det er overalt i lænker''". Han mente, at vi havde politiske systemer, som ikke tillod os at være frie. Rousseau påstod, at mennesket har det bedst i sin naturtilstand, og at [[civilisation]]en og samfundet har ødelagt det. Hvis det er sandt – Rousseau påstod aldrig, at vi kunne vende tilbage til denne oprindelige, rene naturtilstand – findes der så en måde, som vi kan bevare menneskets naturlige frihed i det moderne samfund? Rousseau brugte en form for en social kontrakt til at foreslå, hvorledes individer kunne underkaste deres vilje en fælles vilje. I [[Hobbes]]' naturtilstand var mennesket [[krig]]erisk og dets liv ondt, brutalt og kort. Det manglede den sociale kontrakt til at bringe det ud af den tilstand. Rousseaus kontrakt virkede anderledes og tillod noget af det gode i naturen, da mennesket var på sit højeste, at vinde indpas i det moderne samfund. Skønt Rousseau ikke talte for ''tilbage til naturen'', udforskede han værdien af livet tæt på [[natur]]en og risikoen ved det civiliserede liv – ideer, som blev meget populære i [[romantikken]].
Filosofi Pædagogik Historie Vegetarer Død