På grund af sine åbenlyse kommunistiske forbindelser blev Broz fyret fra sin arbejdsplads.{{sfn|Swain|2010|p=9}} Han og hustruen flyttede derefter til landsbyen [[Veliko Trojstvo]], hvor han arbejdede som møllemekaniker.{{sfn|West|2012|p=1926}}{{sfn|Vinterhalter|1972|p=84}} Efter at kommunistpartiets ledelse var blevet arresteret i januar 1922 overtog [[Stevo Sabić]] kontrollen med dets aktiviteter. Sabić kontaktede Broz, som gik med til at arbejde ulovligt for partiet ved at omdele materiale og agitere blandt fabriksarbejdere. Der udviklede sig en splittelse i partiet mellem dem, der ønskede at føre moderat politik og dem, der talte for voldelig revolution, og Broz tilsluttede sig de sidstnævnte. I 1924 blev Broz valgt til partiets distriktkomité, men da han holdt tale ved en kammerats [[Katolicisme|katolske]] begravelse, blev han arresteret efter klager fra præsten. Efter at være blevet ført igennem byen i kæder blev han tilbageholdt i otte dage, inden han blev sigtet for at forstyrre den offentlige ro og orden. Takket være en [[Den serbisk-ortodokse kirke|serbisk-ortodoks]] anklager, som hadede katolikker, lykkedes det Broz og hans medanklagede at blive frikendt.{{sfn|Ridley|1994|pp=80–82}} Hans sammenstød med loven havde dog stemplet ham som kommunistisk agitator, og hans hjem blev ransaget på næsten ugentlig basis. Siden deres ankomst til Jugoslavien havde Pelagija mistet tre spædbørn, samt en datter, Zlatina, da denne var to år gammel. Broz blev dybt påvirket af tabet af Zlatina. I 1924 fødte Pelagija en dreng, Žarko, som overlevede. I midten af 1925 døde Broz' arbejdsgiver, og den nye mølleejer gav ham et ultimatum om, at han enten skulle opgive sine kommunistiske aktiviteter eller miste sit job. Broz valgte at fastholde sin kommunisme og blev derfor som 33-årig professionel revolutionær.{{sfn|Ridley|1994|pp=83–85}}
Titler Samfund