Banen åbnede som [[Central London Railway]] i 1900, som den tredje dybtliggende ''tube''-bane, der blev muliggjort af elektriske tog, og krydser det centrale London i en øst-vestgående akse. Den blev senere forlænget til den vestlige forstad Ealing. Efter 2. verdenskrig blev banen forlænget betragteligt til de nyligt anlagte forstæder ved overtagelse af damptrukne ruter i de ydre forstæder til Londons grænser og videre mod øst. Disse realiserede planer var blevet forsinket af krigen, hvor anlægget stoppede og de ubenyttede tunneller blev benyttet som beskyttelsesrum og fabrikker. Væksten i forstæderne viste sig dog at blive mindre end forventet, og af de planlagte forlængelser blev en (til [[Denham]]) forkortet pga. sin beliggenhed i det grønne bælte rundt om London, og en anden (til [[Ongar]]) blev i sidste ende lukket i 1994 pga. lave passagertal. Central line har siden en større renovering i 1990'erne hovedsageligt været drevet automatisk med [[automatic train operation]], selvom alle tog stadig har lokomotivfører. Mange af banens stationer er af historisk interesse, lige fra Central London Railway-bygningene i Vestlondon fra århundredeskiftet til modernistiske efterkrigsdesigns på West Ruislip- og Hainault-grenene, så vel som victorianske [[Eastern Counties Railway|ECR]]- og [[Great Eastern Railway|GER]]-bygninger øst for Stratford, fra da banen til Epping var en afgrening gennem åbent land.
Historie Foreninger Organisationer