Blechingberg var en levemand, som hele tiden brugte flere penge, end han havde. Han var konstant i økonomisk uføre. Han blev derfor spion af økonomiske, ikke ideologiske årsager, da den polske efterretningstjeneste, [[Służba Bezpieczeństwa]] (SB), i 1953 i Warszawa fik blik for Blechingbergs potentiale. Den polske efterretningstjeneste lavede et udførligt studie af Blechingbergs levevis og hans svagheder: Hans skilsmisse, hans forhold til kvinder, penge og alkohol. På sofistikeret vis ventede SB med hvervningsforsøget. I stedet sørgede den for, at Blechingberg etablerede et [[venskab]] med en medarbejder på den polske ambassade i København. SB ventede med at hjemkalde den polske medarbejder fra ambassaden i København, indtil man var sikker på, at man havde så meget kompromitterende materiale på den danske diplomat, at han ikke ville kunne afslå at arbejde for den polske tjeneste. Man var således parat til at [[Afpresning|afpresse]] Einar Blechingberg, hvis han havde afvist fortsat at udlevere materiale til polakkerne.
Personbillede_savnes Politik Organisationer Uddannelsesinstitutioner