I 2. og 3. årh. f.v.t. havde Rom gennem især erobringer forøget sit [[territorium]] enormt, og ifølge den romerske lov tilfaldt den erobrede jord staten, men skulle fordeles til de romerske borgere mod en afgift. Ifølge [[Appian]] og [[Plutarch]] var det oprindeligt formuleret i loven, at man ikke måtte overtage mere jord, end man selv kunne dyrke. Men efterhånden fik folk lov til at overtage den jord, de regnede med at kunne opdyrke. Resultatet i 2. årh. f.v.t. var, at de rige i [[Italien]] langsomt pressede de fattige ud af landbruget, og i stedet for de traditionelle familiebrug opstod der store, [[Slaveri|slavedrevne]] godser. Denne udvikling bekræftes af [[arkæologi]]ske udgravninger i [[Latium]]. De mange krige betød også en udstrakt rekruttering af [[soldat]]er, som i mangel af andre muligheder efter afsluttet militærtjeneste ofte endte op blandt [[Rom]]s mange arbejdsløse - deriblandt de, som var drevet fra gård og grund af rige [[plantage]]ejere. I de omkring 100 år mellem [[Graccherne]] og kejser [[Augustus]] oplevede Rom ikke mindre end 15 blodige opstande med forbigående lovløshed.<ref>[[Hartvig Frisch]]: ''Europas kulturhistorie'' II (s. 37), Gyldendal, 1963</ref>
Jura Retsvidenskab Retshistorie Juridiske_discipliner