Schillers succes i den store koalition bidrog til at give SPD magten ved valget i 1969 og gav [[Willy Brandt]] en chance for at danne en ny regering sammen med det liberale [[FDP]]. Den nye koalition udvidede det vesttyske velfærdssystem og udvidede omfanget af og omkostningerne til sociallovgivningen. De sociale bevillinger steg med over 10% om året i 1970'erne og lagde en stadig forpligtelse ind i budgetterne, som mindskede den finansielle fleksibilitet (selv om Schiller og andre keynesianere mente, at det ville have en dæmpende effekt på konjunkturudsvingene). Det kom efterfølgende til at ride Schiller og den tyske regering som en mare sidenhen. Schiller selv måtte træde tilbage i 1972 da både den vesttyske og verdensøkonomien var på vej i krise, og hvor alle hans ideer ikke lod til at kunne genoplive den vesttyske højkonjunktur. Willy Brandt selv trådte tilbage to år senere.
Historie Videnskab Humaniora