Hans iver for at sikre borgerne fri adgang til domstolene stod i sammenhæng med hans bestræbelser for i det hele at beskytte dem mod overgreb fra statsmagtens side. embedsmænd, der viste sig for ivrige til at udsuge folk med [[sportel|sportler]] (som jo i de tider tilfaldt dem selv), forsømte han ingen lejlighed til at indskærpe, at de var til for publikums skyld og ikke omvendt. Under den enevældige konges beskyttelse skulle borgerne i videst muligt omfang nyde frihed og lighed for loven. Foranstaltninger f.eks. gående ud på at pålægge bønderne tarvelighed i klædedragt modsatte han sig, fordi de kun kunne bidrage til at udvikle en uheldig følelse af standsforskel; snarere skulle de højere stænder i så henseende foregå de andre med et godt eksempel. I det hele taget følte han en varm interesse for at hæve og frigøre bondestanden, om end han med den forsigtighed, som også til en vis grad hans stilling pålagde ham, anbefalede at gå langsomt til værks. Også for næringsfrihed, imod lavsvæsen og købstadsprivilegier træder han i sine betænkninger ofte i brechen. Over for militærmagten er han stadig på sin post, når den forsøger at ville tilrane sig jurisdiktion over civile borgere eller begår andre overgreb, og det lykkedes ham også ved bestemt optræden at få afværget et forsøg, der blev gjort på at få pensionerede ffficerer ansatte i de forskellige civile embeder.
Titler Samfund Historie Lister_over_personer Videnskab Organisationer