På dette tidspunkt anvendtes Stibolt også jævnlig i en del [[Krigsret (militær)|krigsretter]], der nedsattes over søofficerer, bl.a. den kendte ret over kaptajn [[Peter Schiønning]]; han var her det eneste medlem, der – rigtignok forgæves – søgte at modarbejde den uretfærdigt hårde dom, denne officer måtte lide. Stillingen som ekvipagemester ombyttede han [[1792]] med kadetchefsposten, hvilken han beklædte indtil [[1797]], afbrudt af et togt med [[orlogsskib]]et ''Sjælland'' [[1794]]. 1797 kom det frem, at der under hans virksomhed som ekvipagemester var begået nogle uordener ved besigteisen af mastetømmer. Stibolt blev i den anledning stillet for en generalkrigsret, der idømte ham 3 måneders civilarrest. Efter at have udsonet denne straf tog Stibolt sin afsked og trak sig tilbage til sit [[landsted]] ''[[Sømandshvile]]'' ved [[Rungsted]], hvor han boede til [[1808]]; fra [[1809]]-[[1811|11]] ejede han Langholmgaard ved [[Frederiksborg]]; her fra flyttede han til København, hvor han døde 5. juni 1821. Han var fra [[1783]] medlem af [[Det Kongelige Danske Landhusholdningsselskab]] og har som kadetchef udarbejdet en del tegninger til brug ved undervisningen, stukne af [[Johann Friderich Clemens]]. Adskillige tegninger og malerier af ham er bevaret på bl.a. [[Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot]], [[Orlogsmuseet]], [[Royal Copenhagen|Den kgl. Porcelænsfabrik]] (sammen med broderen H.H. Stibolt, dateret 1763) og [[Søværnets Officersskole]]. Ligeledes optrådte han flere gange som forfatter af taler og mindre afhandlinger.
Kunst Historie Erhvervsliv Kommunikation