Hererokrigen havde for Tyskland medført mange opofrelser, mens de indfødte stammer blev ramt af en åreladning, som en overgang truede dem med fuldstændig undergang. Herero-stammen beregnes før krigen at have haft omkring 100.000 personer. Efter krigen var blot mindre end 20.000 tilbage. Som følge af oprørene var tyskerne blevet tvunget til at forøge deres militære styrker i Sydvestafrika, så at disse under den kritiske periode nåede en størrelse af næsten 15.000 mand. Under de følgende år blev troppernes antal atter mindsket, så at de i 1914 blot udgjorde 3.000 mand.<ref name="NF 610">[https://runeberg.org/nfcj/0335.html Nordisk Familjenok (1920), sp. 610]</ref> Med disse tropper og indfødte hjælpetropper af en omtrent samme størrelse åbnedes kort efter [[1. verdenskrig]]s udbrud fjendtligheder mod den engelske enklave [[Walfish bay]], som 11. september 1914 erobredes. Tyskerne gik den 19. september over grænsen til den Sydafrikanske Unions område. I begyndelsen begunstigedes deres offensiv af en oprørsrørelse blandt boerne under ledelse af oberst Maritz og general de Wet, men efter at denne var blevet underkuet, begyndte briterne under ledelse af den sydafrikanske premierminister general Botha en offensiv mod Tysk Sydvestafrika. Understøttet af den [[Royal Navy|britiske flåde]] lykkedes det Botha i sommeren 1915 at føre felttoget til en for de engelsk-sydafrikanske interesser fordelagtig afslutning, idet den tyske guvernør den 9. juli 1915 kapitulerede.<ref name="NF 610"/>
Filosofi Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande Foreninger Organisationer