Galois var så overbevist om, at han skulle dø, at han sad oppe hele natten før duellen og skrev breve til sine republikanske venner. Han skrev også det, der skulle blive hans matematiske testamente. Han skrev også et berømt brev til Auguste Chevalier med hovedtrækkene af sine ideer. [[Hermann Weyl]], en af de største matematikere i det 20. århundrede, sagde om testamentet: "Dette brev er, hvis det bedømmes på dets novation og dybsindighed, muligvis det mest betydningsfulde skrift i hele menneskeheden". Historien om Galois' samling af matematiske tanker natten før hans død synes at være overdrevet. I sin afhandling analyserede han løseligt ideerne i nogle af de arbejder, han havde udført og kommenterede et eksemplar af det manuskript, han havde sendt til akademiet, og andre afhandlinger. Den [[30. maj]] [[1832]] blev han skudt i maven og døde næste dag kl. 10 på hospitalet i Cochin muligvis af [[peritonitis]], bughindebetændelse efter at have afvist en præsts forrettelse. Han blev 20 år gammel. Hans sidste ord til broderen Alfred var:
<blockquote>
''Ne pleure pas, Alfred ! J'ai besoin de tout mon courage pour mourir à vingt ans !'' (Græd ikke, Alfred! Jeg behøver alt mit mod for at dø som 20-årig.)
</blockquote>
Historie Matematik