Skønt hans ovennævnte retshistoriske afhandlinger havde banet ham vej til universitetet, nåede han dog først efter Kolderup-rosenvinges død til at holde forelæsninger over retshistorie i årene 1853-55 på grundlag af Kolderup-Rosenvinges trykte værk. det er beklageligt, at han først så sent nåede til at behandle dette fag, da politikken lagde så stærkt beslag på ham; thi vedblivende var dog retshistorien, især den offentlige rets historie, hans yndlingsfag og genstand for hans frit valgte studier. De ovenfor omtalte retshistoriske [[habilitation]]sskrifter efterfulgtes i 1833 af den fortræffelige afhandling om det ekstraordinære tyvs- og hælerbevis, der indvirkede bestemmende på dette bevismiddels ordning i forordningen af 8. september 1841 § 7. I indbydelsesskriftet til universitetets reformationsfest 1838 skrev han dernæst en historisk-statsretlig afhandling om rigsdage, provinsialforsamlinger samt Rigsrådet i Danmark, der i dansk bearbejdelse optoges i 1. bind af ''[[Historisk Tidsskrift]]'', og som indbydelsesskrift til universitetsfesten i anledning af kongens fødselsdag 1839 afhandlingen om de danske kongers personlige deltagelse i retsplejen. også må i denne sammenhæng nævnes den historisk-statsretlige afhandling, han som rektor i 1855 skrev til samme universitetsfest om [[Island]]s statsretlige stilling i riget, som vi nedenfor komme tilbage til.
Historie Videnskab Ledelse Uddannelsesinstitutioner Universiteter Ledere