Det er omtvistet hvilket forhold der består mellem Constitutio Valdemariana og den begivenhed der fulgte to måneder efter Valdemars hyldning på Viborg ting [[7. juni]] [[1326]], nemlig den unge konges forlening til grev Gert af Sønderjylland ([[15. august]]).  Lensbrevet fik en særlig højtidelig karakter, da det bevidnes af 7 nordtyske fyrster og 8 danske bisper, 6 danske stormænd, åbenbart rigsråder, samt "adskillige andre troværdige klerke og lægmænd"; ydermere blev det den følgende dag tiltrådt "på (dane-)hoffets vegne" af 30—40 adelige. Heri forlenede Valdemar sin morbroder og dennes lovlige arvinger med "hele" hertugdømmet Jylland efter lensretten som fanelen, uden at der dog tales om nogen krigstjeneste af lenet, og det eneste kongen forbeholder sig, er »''jus superioris dominii seu inpheudationis''«, dvs. overherredømme som lensherre, men hverken »''corona''« eller »''regnum''«, krone eller rige. Det kunne se ud til at rigsrådets og danehoffets medvirken synes overflødige, dersom Sønderjylland virkelig allerede i forvejen var løsnet både fra rige og krone. På den anden side taler brevets form, der stemmer godt overens med Lybsk lensret og som helt undgår de danske begreber "riget" og "kronen", for at man har at gøre med en forlening af samme art som de tidligere kendte af danske konger af nordtyske områder.
Historie