== Baggrund ==
[[Fil:1946-10-08 21 Nazi Chiefs Guilty.ogv|thumb|Amerikansk filmavis [[17. oktober]] [[1946]] fra domfældelsen.]]
[[Fil:Ostbau Justizpalast Nürnberg.jpg|thumb|Domhuset i [[Nürnberg]] stod uskadet efter krigen.]]
[[Fil:Goering_on_trial_(color).jpg|thumb|[[Hermann Göring]] for domstolen.]]
[[Fil:Lord-justice-lawrence-at-nuremberg-72-867.jpg|thumb|[[Tribunal]]ets [[præsident]] ''Lord Justice'' Lawrence.]]
Det var i udgangspunktet ingen selvfølge, at opgøret skulle ske ved en retssag efter juridisk mønster. [[Churchill]] havde foreslået, at 50-100 ledende nazister og militære ledere ved krigens slutning skulle henrettes som krigsforbrydere før en tilbagevenden til fredstidens [[retssikkerhed]]. Det britiske krigskabinet og den britiske justitsledelse sagde sig enige. [[Stalin]] fremholdt, at hvis 50.000 tyske [[officer]]er blev henrettet, kunne krigen afsluttes. [[Franklin Delano Roosevelt|Roosevelts]] opfatning er ikke kendt, men hans [[finansminister]] [[Henry Morgenthau]] ønskede at få Tyskland sønderbombet og landets ledelse helt udraderet. I en erklæring afgivet i [[Moskva]] [[30. oktober]] [[1943]] fremkom, at [[de allierede]] ville holde alle tyske krigsforbrydere ansvarlige, men ikke noget om, hvordan det skulle ske.<ref>Hans Fredrik Dahl: ''Krigen som aldri tar slutt'' (s. 70-71), forlaget Aschehoug, Oslo 2017, {{ISBN|978-82-03-29679-6}}</ref>
Jura Filosofi Politik Retsvæsen