Frem til 1855 fandtes der kun een banestrækning i kongeriget: banen mellem København og Roskilde, anlagt 1847. Mellem 1855 og 1870 skete der en begyndende anlæggelse af baner, omend det gik langsomt: i 1856 blev København-Roskildebanen forlænget tværs over Sjælland til Korsør, i 1862 anlagdes en banestrækning mellem Århus og Randers, i 1863 anlagdes en banestrækning fra Langå til Viborg, i 1864 blev banen fra Viborg forlænget til Skive og samme år anlagdes Nordbanen fra København over Hillerød til Helsingør og mellem Hellerup og Klampenborg, i 1865 blev banen fra Skive forlænget til Struer, og der anlagdes en banestrækning tværs over Fyn fra Nyborg over Odense til Middelfart, i 1866 anlagdes en banestrækning mellem Struer og Holstebro, en banestrækning fra Fredericia over Kolding til Vojens og Haderslev og en banestrækning mellem Fakse og Fakse Ladeplads, i 1868 anlagdes en banestrækning fra Fredericia over Vejle, Horsens og Skanderborg til Århus, i 1869 anlagdes en banestrækning fra Randers over Hobro til Ålborg og en banestrækning mellem Maribo og Bandholm.<ref name=autogeneret7>Stilling, s. 65</ref>
Samfund Historie Migration