Suffikset ''-ende'', som i dansk "sovende", genfindes i urdu ''-inda''. Man har ord som ''âinda'' (= fremtid, egentlig "kommende"), ''parinda'' (= [[fugl]], egentlig "flyvende"), ''bâshinda'' (= beboer, egentlig "værende"), ''sharminda'' (= skamfuld), ''numâinda'' (= repræsentant). Og selv om de danske ord "nevø" og "niece" er indlånt [[Fransk (sprog)|fransk]], er de også indoeuropæiske og beslægtede med urdu ''navâsâ'' (= dattersøn) og ''navâsî'' (= datterdatter), som urdu på sin side har lånt fra persisk. Flere låneord fra persisk er ''nâm'' (= navn), ''nâf'' (= navle), ''murdâbad'' (= død over, beslægtet med "mord") og ''mard'' (= mand – samme rod som ''mors'' på [[latin]], for menneskets tydeligste kendetegn er, at det er dødeligt). <ref name=thiesen35 />
Kultur Videnskab Humaniora Sprog