Han havde [[11. februar]] [[1815]] ægtet Rose Wallich (f. 23. februar 1796), en datter af [[grosserer]] Heyman Amsel Wallich (død 20. februar 1823) og Judithe f. Cohn (d. 9. juli 1855), og udfoldede i forening med sin hustru en stor godgørenhed såvel mod privatpersoner af forskellig trosbekendelse som mod [[Det mosaiske Troessamfund]], hvilket Eibeschütz tilhørte. Således oprettede han [[28. januar]] ([[Frederik 6.|Kongens]] fødselsdag) [[1834]] en fribolig i København for 13-14 fattige familier og enker inden for nævnte Trossamfund. Efter helt at have trukket sig tilbage fra forretningslivet stiftede Eibeschütz, som ikke havde nogen livsarving, ved ægtefællernes [[testamente]] af [[20. juni]] [[1853]] [[Justitsråd Simon Aron Eibeschütz' Legat]], til hvilket den største del af formuen blev henlagt, og samtidig [[Rose Eibeschütz født Wallichs Legat]], til hvilket den del af formuen, som efter Simon Aron Eibeschütz' død skulle tilfalde enken, blev testeret. Renterne af disse legater tilfalder for en mindre del bestemte familiemedlemmer, for den største del derimod en mængde forskellige velgørende øjemed, såvel inden for Trossamfundet, til dels atter med speciel fortrinsret for familien, som inden for [[Københavns Kommune]] i almindelighed. Også kunstneriske og videnskabelige formål er betænkt, bl.a. med [[Eibeschütz' Præmie]] for kunstnere. Efterhånden som de personlige legatnydere uddør, tilfalder renterne en reservefond, af hvilken der atter fra tid til anden kan oprettes reservelegater til bedste for Trossamfundet og kommunen. Et sådant oprettedes allerede [[7. november]] [[1878]]. Eibeschütz, der [[1854]] havde fået titel af [[justitsråd]], døde 25. november 1856, hans enke [[16. marts]] [[1870]].
Religion Historie Erhvervsliv Kultur Organisationer