Endelig [[1890]] lykkedes det ham, på eget forlag, at få trykt sin store [[roman]], ''I Drift'', et betydeligt forsøg på at arbejde bred milieuskildring og minutiøs analyse af heltens sjæleliv sammen til et livfuldt billede af [[samfundet]]s medindflydelse på en [[Dekadence|dekadentnaturs]] selvopløsning. Med strengere begrænsning af emnet uddybes skildringen af den samme type i romanen ''Guds Finger'' (1893), der røber en indtrængende forståelse af livets moralske sammenhæng. Samme grundsyn fylder også det kraftige [[skuespil]] ''Marionetter'' (1894, opført i Bergen [[1895]]). Romanen ''Under Kundskabens Træ'' (1897) afslører, gennem en mesterlig analyse af en broders hjerteforhold til en yngre søster, tomheden i det naturalistiske livssyn. Trods al sin håbløse fatalisme ejer Madsens dystre romaner evnen til at fængsle, ikke blot ved fremstillingens overlegne ro, men også ved det dybt personlige tankeliv, de giver et så intelligent udtryk for. Efter mange års tavshed udgav Madsen [[1915]] skuespillet ''Per Gadd''.
Personbillede_savnes Historie Lister_over_personer