''Væsen er begrebet værens sandhed.'' Dette kan illustreres gennem forholdet mellem [[kausalitet|årsag og virkning]]. I en forstand er bevægelsen fra årsag til virkning en bevægelse fra intet til intet, da en årsag selvfølgelig ikke er en årsag uden at der er en virkning (for hvad er den ellers en årsag til?), så før virkningen er til stede er årsagen et intet. Den kan ganske enkelt ikke være en årsag uden en virkning. Det samme gælder med virkningen – den er ligeledes et intet før der er en årsag der derved kan være betingelsen for, at virkningen kan være en virkning. Indtil da er den et intet. Hvis der ingen årsag er, hvad er en virkning da en virkning af? Det er simpelthen begrebslogisk sandt, at en virkning ikke kan være en virkning uden at være bevirket. Så snart denne bevægelse fra intet til intet er fuldført (og tilblivelsen af kategorien ligeledes bliver fuldført) bliver årsag og virkning netop det som er er: nemlig årsag og virkning. Altså det vender tilbage til væren. Det vender tilbage til hvad det er. Det er dette der menes med, at væsen er værens sandhed. Ordet 'bevægelse' må selvfølgelig ikke forstås som vi normalt gør det, men forstås i lyset af, at Hegel gennem hele sin logik blot snakker om begrebslogiske sandheder.
Filosofi