Rabelais havde sikret sig en ny god forbindelse i kansler Ghemant, så han i [[1545]] fik kongelig [[privilegium]] for bogen. Så farlige var dog tiderne for enhver, der hældede til kætteri (den lærde [[Étienne Dolet]] henrettedes som sådan i [[1546]]), at Rabelais 1545-46 måtte opholde sig som flygtning i [[Metz]] og virke som læge. Her skrev han en tredje del om Pantagruel og hans eventyr. Rabelais' venner skaffede ham [[Henrik 2. af Frankrig|kong Henrik 2.s]] forsikring om [[frit lejde]]. Kong Henrik lå i konflikt med paven, og for at more ham skrev Rabelais en fjerde del om Pantagruel, hvor både paven og [[Calvin]] kritiseres - for selv blev Rabelais fordømt af begge parter.<ref>Professor Lennart Breitholtz: ''Epoker og diktere'' (s. 288)</ref>
Religion Uddannelse Undervisning