Den anden store krise begyndte i 1660-erne og varede helt frem til de første tiår af 1700-tallet. I lighed med den første krise var denne præget af en række uheldige hændelser. Blandt andet brændte varelagrene i Bergen igen i [[1702]] under en stor bybrand, avlingerne nordpå svigtede og fiskeriet gav meget små fangster. En vigtig årsag kan være klimaændringerne, som gav specielt koldt og dårligt vejr, fra 1590-erne til 1690-erne. Forsyningsvanskeligheder og mangel på udredning (manglende kredit fra købmændene for at købe udstyr) kan også have været medvirkende årsager.<ref>[[#Nie|Nielssen m.fl.: ''Fangstmenn'' side 452–453.]]</ref>
Vand