Disse bestræbelser fandt en basis på universiteternes juridiske fakulteter i centre som [[Padua]] og [[Bologna]]. Men det var først da man i kredsen af berørte stilister begyndte at retfærdiggøre læsning af de gamle "hedenske" digtere offensivt i en kritik af konservative kirkelige kredse, at et element blev tilføjet, der kan beskrives som præhumanistisk.
En banebrydende rolle spillede de tidlige humanister fra Padua Lovato de’ Lovati (1241-1309) og Albertino Mussato (1261-1329), som allerede arbejdede filologisk, og den i [[Vicenza]] aktive digter og historiker Ferreto de' Ferreti (†1337), der kunne takke efterligningen af [[Livius]] og [[Sallust]] for sin klare og elegante stil. Albertino Mussato, der havde skrevet tragedien ''Ecerinis'' med [[Lucius Annaeus Seneca|Senecas]] [[tragedie]]r som forbillede, modtog i 1315 digterkronen ([[poeta laureatus]]). Efter hans mening var den klassiske gamle poesi af guddommelig oprindelse. På det tidspunkt var elementer af renæssancens humanisme allerede forventet.
Filosofi