Begyndelsen på hans militære løbebane var lovende nok: [[1760]] blev han kornet, [[1765]] [[Ritmester|secondritmester]] i Oldenborgske Kyrasserregiment og ved dettes opløsning [[1767]] forsat til Sjællandske Dragonregiment. I det korte og ublodige felttog mod [[Rusland]] i sommeren [[1762]] erhvervede han sig som [[adjudant]] general, grev [[Claude-Louis de Saint-Germain|Saint-Germains]] velvilje, avancerede til ritmester og fik sikker udsigt til at blive ansat som referent for de holstenske militæranliggender i krigsdepartementet. I tillid til denne gode udsigt havde han i 1765 giftet sig med Sophie Trochmann, datter af [[rådmand]] Trochmann i [[Slesvig by]]; men da [[Frederik 5.]] døde, og Saint-Germain gik af, blev alt anderledes. I stedet for at få den lovede, godt lønnede plads blev han sat på [[ventepenge]], og dette uventede slag blev betydningsfuldt for hele hans fremtid, i det den gæld, han havde haft ved brylluppet, voksede hvert år med den tiltagende børneflok og forfulgte ham som en ond skæbne, selv efter at han havde opnået et embede, således at han egentlig hele sit liv igennem kom til at kæmpe med pengesorger. Hans forfattervirksomhed, som i hans soldatertid havde været mangfoldig og til dels original, lammedes af pengenøden, og når man læser hans tragedie ''Ugolino'' med det mærkelige, fra [[Dante]] lånte sujet ''Sultedød'', skulle man næsten tro, at han havde været påvirket af tanken om, hvorledes det kunne gå ham selv og hans familie.
Historie