Det var først i 1760 lang tid efter epidemien, at man besluttede at sløjfe de seks overfyldte og farlige pestkirkegårde. En sumpet mark på den anden side af [[Søerne]] blev udlagt til en ny og større assistenskirkegård. Der blev dyrket [[tobak]] på marken, men nu blev den forsynet med en ringmur og udlagt som kirkegård.<ref>Peder Bundgaard: ''København – du har alt'' (s.77), forlaget Borgen, København 1996, {{ISBN|87-21-00499-4}}</ref> Det bedre borgerskab afholdt sig imidlertid fra at blive begravet på et så fjernt og øde sted, så kirkegården var fortrinsvis fattigkirkegård. Det ændredes i [[1785]] da krigskancellisekretær [[Johan Samuel Augustin]] bad om at blive stedt til hvile på Assistens Kirkegård. Flere fra de øvre klasser fulgte hans eksempel, og efter den tid blev stedet mondænt. Det endte endda med, at københavnerne begyndte at tage på udflugt til kirkegården med madkurv og medbragt [[te]].
Religion Historie Død Foreninger Organisationer