<!-- Faderen var Sekretær hos en af de ledende Advokater Mr. Salt i Inner 
Temple (Forholdet mellem dem skildret i: Old Benchers of the I. T., hvor Mr. Lovel er Faderen), 
og ved dennes Protektion blev L. optaget i Christ Hospitalskolen, hvor han var 1782—89, 
og hvor han sluttede et nøje Venskab med Coleridge. Efter endt Skolegang blev han ansat 
i South Sea House, hvor hans 12 Aar ældre Broder John allerede var ansat, men efter to 
Aars Forløb fik han Plads i det ostindiske Kompagnis Tjeneste (India House), hvor han blev 
til 1825, da Kompagniet tilstod ham en rundelig Pension. Da Mr. Salt 1792 døde kom 
Familien, der foruden Faderen og Moderen bestod af Charles og den 10 Aar ældre Søster Mary, 
i trange økonomiske Kaar; om nogen Hjælp fra Broderen John, en elskværdig Egoist med 
kunstneriske Anlæg var der aabenbart ikke Tale. Tilbøjelighed til Sindssyge var arvelig i 
Faderens Slægt, og i Vinteren 1795—96 fik L. et mindre Anfald, hvorfor han tilbragte nogle 
Uger paa en Anstalt i Hoxton. Anledningen til dette Anfald synes han selv at tilskrive sin 
Forelskelse i den skønne Alice W-n, som vi møder rundt om i hans Produktion. Han havde mødt 
hende allerede som Barn, naar han tilbragte sine Ferier i Hertfordshire hos Mormoderen 
Mrs. Field paa »Blakesmoor«. Om hans Kærlighed har været ugengældt, ell. om han i Frygt for de 
medfødte Sindsanlæg ikke har vovet at realisere den — ell. om han — hvad maaske er 
sandsynligst — har renonceret for helt at kunne vie Søsteren Mary al sin Omhu — derom 
ved vi intet; thi ogsaa Mary havde tidlig vist Tegn til Sindssyge, og i et Anfald Septbr 1796 
ssarede hun Faderen og dræbte Moderen, inden L. kunde hindre det. Hun blev af 
Autoriteterne anbragt paa et Sindssygehospital, hvor hun forblev til efter Faderens Død nogle 
Maaneder senere, da L. udvirkede, at hun fik Lov til at vende tilbage til deres fælles Hjem mod, 
at han overtog Ansvaret for hende. For Mary’s Vedk. vendte Anfaldene stadig tilbage med 
kortere og kortere Mellemrum, medens for L.’s Vedk. Anfaldet 1795 blev det eneste; muligvis 
har det Ansvar, han følte over for Søsteren, virket til at holde Sygdommen nede hos ham 
selv, men den tragiske Skygge — we are in a manner marked, siger L. selv — hvilede 
bestandig over den, og har vel nok haft sin Andel i L.’s Hang til gennem Vinen at søge 
Befrielse. Hans første litterære Arbejde saa Lyset i Vennen Coleridge’s: Sonnets on various subjects 
(1796), hvortil L. bidrog med 4 Sonnetter, hvoraf to er rettede til Alice W-n; 2 Aar senere 
udgav han sammen med en anden Ven, Charles Lloyd, Blank Verse, hvori findes det kendteste 
af hans Digte The old familiar faces; s. A. udkom den lille Prosafortælling Rosamond Gray 
and old Blind Margaret, der er henlagt til det kære Hertfordshire. og hvor Rosamond Gray 
atter er et Portræt af Alice. Bogen vakte nogen Opmærksomhed og indbragte L. nogle haardt 
tiltrængte Guineas. Søskendeparrets økonomiske Stilling var trykket, og for at skaffe Penge 
forsøgte L. sig som Dramatiker — Teaterbesøg havde fra hans tidligste Tid hørt til hans 
kæreste Glæder, og i Elizabethstidens dram. Litt. var han og Mary bedre bevandret end nogen 
anden i Samtiden. Begge Forsøgene, Tragedien John Woodwill og Farcen Mr. H. faldt dog 
ganske til Jorden — Mr. H. opførtes kun een Gang. 1807 anmodede William Godwin L. om 
Bidrag til The Juvenile Library, og sammen med Søsteren udarbejdede han de senere 
berømte Tales from Shakespeare, hvoraf Genfortællingen af Tragedierne skyldes L., 
Komedierne Mary. I samme Serie fulgte senere The Adventures of Ulysses, 
Mrs Leicester’s School (væsentlig skrevet af Mary) og Poetry for Children.
Historie Journalistik Kultur