I januar 1664 udnævnes Ulrik Frederik Gyldenløve til [[statholder]] i [[Norge]], og trods det kølige forhold mellem dem følger Marie Grubbe ham. Ulrik Frederik bliver i deres første år i Norge på ny betaget af Marie og forsøger at genoplive deres forhold, men det afviser Marie. I breve til sin søster fortæller Marie, at Ulrik Frederik har besvaret hendes afvisning med at omgås andre kvinder på deres slot, og forbudt byens handlende at sælge noget til Marie. Senere installerer han så også sin tidligere elskerinde Karen Fiol på slottet og giver hende tilmed Maries soveværelse, så hun må flytte til et andet og koldere værelse. Ulrik Frederik elsker stadig Marie og hans omgang med de andre kvinder har mest til formål at vække hendes misundelse og jalousi. En dag bliver det for meget for Marie, som giver Karen Fiol en endefuld med et læderbælte. Ulrik Frederik tror, Marie gjorde det af kærlighed til ham og opsøger hende og erklærer hende sin kærlighed. Hun afviser ham igen, og Ulrik Frederik forviser hende fra slottet. Samme nat sejler hun til Danmark.{{sfnp|Jacobsen|1876|p=126-138}}
{{Quote box |quoted=true |bgcolor=#FFFFF0 |salign=center|quote= Jeg har for ham kuns Afsky og Foragt i Hjærte, for der er intet een trofast Sentiment i hans Sind, intet een ærlig, varm Blodsdraabe i hans Legem'; han er en Skjøge, ret en forfulet, forbandet Skjøge, og intet en Mand; han har en Skjøges tomme, troløse Øjne og en Skjøges sjælløse, klamme Begjær. Aldrigen har en ærlig, blodsvarm Passion reven ham hen, aldrigen har et hjærtebaaret Ord raabet fra hans Læber. Jeg hader ham, Sti, for jeg føler mig som besudlet af hans listende Hænder og hans skjøgeagtige Ord.|source=– Marie Grubbe til Sti Høg om Ulrik Frederik Gyldenløve{{sfnp|Jacobsen|1876|p=143}}|align=right|width=25em}}
Hjemkommet til Tjele kræver Marie Grubbe [[skilsmisse]], men hendes pragmatiske far håber at kunne redde ægteskabet, og får derfor overtalt Marie til at flytte ind på [[Kalø Hovedgård|Kalø gods]], som ejes af Ulrik Frederik og var tiltænkt hende i tilfælde af hans død. Samtidig slipper han belejligt for at betale for sin datters underhold. På Kalø opsøges Marie af Sti Høg, som stadig beundrer hende, men som stadig ikke gør nok indtryk på Marie til at hun vil dele sit liv med ham. De to fortsætter dog deres venskab, og Sti råder Marie til, når skilsmissen går i orden, ikke at blive boende på Kalø, men få sin medgift udbetalt og rejse udlands og slå sig ned der, gerne i Frankrig. Ulrik Frederik har hele tiden siden Marie forlod ham undgået at diskutere skilsmisse, dels fordi han håber, hun vil vende tilbage, dels fordi han nødigt kan undvære hendes medgift. Men i begyndelsen af 1670 dør Frederik III, og Ulrik Frederik indser, han må se at få ordnet sine forhold, nu kongen er hans [[Christian 5.|halvbroder]]. Ulrik Frederik og Marie bliver officielt skilt, og Marie får hele sin medgift tilbage.{{sfnp|Jacobsen|1876|p=139-146}}
Litteratur Kultur