Hans regeringstid blev præget af det spændte forhold til Danmarks naboer mod syd, dels [[Vendere|venderne]] langs Østersøens sydkyst, dels det [[Det tysk-romerske Rige|tysk-romerske rige]], hvis kejser [[Otto den Store]] vha. missionærer søgte at indføre [[kristendom]]men i sine nabolande. Harald lod sig kristne tidligt i sin regeringstid og imødekom dermed den store tyske nabo, men gik samtidig i gang med at befæste grænsen mod syd ved [[Dannevirke]] og [[Hedeby]]. Harald giftede sig med [[Tove af Danmark|Tove]], datter af den vendiske fyrst Mistivoj, og knyttede således bånd til de vendiske naboer. Efter kejser Ottos død i 983 angreb Harald mod syd, men blev slået tilbage. Som modtræk til truslen om tysk fremrykning byggede Harald på kort tid omkring 980 de store [[ringborg]]e Fyrkat og Aggersborg i Jylland, Nonnebakken på Fyn og Trelleborg på Sjælland og Skåne, og hans rige må have omfattet hele det nuværende Danmark og Skåne. Omkring 985 ragede Harald uklar med sin søn [[Svend Tveskæg|Svend]]. Det kom til kamp, og Harald måtte flygte til [[Jomsborg]], hvor han døde kort efter.<ref>Benito Scocozza og Grethe Jensen (1999): Danmarkshistoriens Hvem, Hvad og Hvornår. Politikens Forlag, 543 sider, {{ISBN|87-00-65576-7}} (s. 46-48)</ref>
Religion Samfund Historie Religionsvidenskab