Afhandlingens overordnede tese er, at Canadas politiske historie har været præget af en bestræbelse fra politisk side på at skabe og bevare national enhed og få befolkningen til at identificere sig med den canadiske stat. Nationsbygning og bevarelse af national enhed har derfor altid haft høj politisk prioritet, og de fleste af landets politiske ledere har siden 1867 haft disse mål for øje. Det aflæser Böss i politikker, love og institutioner, der har skullet forlige indre modsætninger af etnisk, regional og økonomisk art og styrke den nationale identitet. I disputatsen viser Böss desuden, hvordan en række nationsdannende faktorer og ikke-statslige nationsbygningsprocesser sideløbende har påvirket udviklingen af kollektive politiske og kulturelle identiteter – dels i kraft af intelligentsiaen (journalister, akademikere, filosoffer, kunstnere m.fl.) og dels i kraft af det civile samfund (kirker, skoler, patriotiske foreninger og selskaber, fagforeninger, politiske partier, organisationer, dagblade, tidsskrifter m.m.).
Levende_personer Litteratur Historie