Blandt hans værker må nævnes: ''A Digest of Hindu Law'' (sammen med [[Raymond West]]) (1867—69, 3. oplag 1884), ''Pañatantra'' (1868—69, 4. oplag 1891), ''Āpastamba Dharmasūtra'' (I—II, 1868—71, 2. oplag 1892), ''Daçakumāracarita'' (I, 1873, 2. oplag 1889), ''Vikramānkadevacarita'' (1875), ''Three new Edicts of Açoka'' (1877), ''Pāïyalacchi'' (1878), [[oversættelse]]r af ''Āpastamba og Gautama'' ("Sacred Books of the East" II), ''Vasishṭha'' og ''Baudhāyanạ'' (sammesteds XIV), ''Manu'' (sammesteds XXV), katalog over sanskrithåndskrifterne i Guzerat, og beretninger om hans rejser og fund (i ''Journal of the Royal Asian Society''), ''Leitfaden für den Elementarkursus des Sanskrit'' (1883), talrige bidrag til ''Indian Antiquary'', ''Epigraphia Indica'', ''Zeitschrift der deutschen Morgenländischen Gesellschaft'' (blandt andet højst vigtige bidrag til læsningen og forståelsen af [[Açoka]]s [[edikt]]er), ''Zeitschrift für die Kunde des Morgenlandes'', og [[Österreichische Akademie der Wissenschaften|Wien-akademiets]] skrifter (særlig vigtig ''Über das Leben des Jainamönches Hemacandra'', 1889, og ''Die indischen Inschriften und das Alter der indischen Kunstpoesie'', 1890); ''On the origin of the Indian Brāhma Alphabet'' (2. udgave 1898). Han grundlagde 1896 det store værk ''Grundriss der indoarischen Philologie und Altertumskunde'', hvortil indologer i alle lande bidrog, og som efter Bühlers død lededes først af Kielhorn, senere af [[Heinrich Lüders]] og [[Jacob Wackernagel]].
Sprogforskning Universiteter Undervisning