'''''Oplysningens dialektik''''' er en bog af [[Theodor Adorno]] og [[Max Horkheimer]], hvori de bl.a. fremfører idéen om kulturindustrien. Tanken med dette begreb er, at [[populærkultur]]en kan ligne en stor [[fabrik]], der producerer standardiserede ”kulturprodukter,” der manipulerer masserne til at blive passive, og at de "enkle fornøjelser" som populærkulturen tilbyder, får mennesker til at blive sløve og får dem til at affinde sig deres økonomiske livsforhold, lige meget hvor ringe det er. Horkheimer og Adorno mener, at selvom to forskellige kulturprodukter ser ud til at være forskellige, så er dette blændværk. Ifølge deres tankegang er alle populærkulturelle tekster skåret over samme skabelon på måde, så masserne aldrig skal anstrenge sig for at afkode, det de ser, læser eller og hører. Litteraten Anne H. Stevens opsummerer således: "De kritiserer Hollywood-film, populærmusik og selv Disney-tegnefilm som kapitalistiske redskaber, der hjernevasker masserne, så de ikke kan tænke selv."<ref name=":0">Anne H. Stevens (2015) ''Literary Theory and Criticism: An Introduction''. Broadview Press, 189. Peterborough, Ontario: Broadview Press, 189.</ref> Stevens bemærker, at Adorno og Horkheimers synspunkter gerne kan virke både fordømmende og elitære, men at de udmærker sig ved at påpege et ideologisk lag i ellers tilforladelig populærkulturelle tekster.<ref name=":0" />
Filosofi Kunst Kultur Videnskab Humaniora Uddannelse