== Biografi ==
Edgeworth blev opdraget i [[Frankrig]], studerede hos [[jesuitter]]ne i [[Toulouse]] og blev derefter i [[Paris]] oplært til præst. [[Ludvig XVI]]'s søster Elisabeth valgte ham til [[sjælesørger]], og det var på hendes foranledning, at Edgeworth, der efter kongedømmets fald havde holdt sig skjult, blev kaldet til Ludvig XVI i hans sidste timer. Edgeworth modtog uden tøven det farefulde kald, han hørte monarkens [[skriftemål]], gav ham [[sakrament]]et og fulgte ham til [[skafot]]tet. Det berømte ord, "Søn af [[den hellige Ludvig]], stig op i himlen", som Edgeworth skal have tilråbt kongen, da [[guillotine]]ns økse faldt, er en fiktion. Edgeworth kunne nu vente det værste, men for prinsesse Elisabeths skyld blev han endnu en tid i Paris og holdt sig derefter skjult på forskellige steder. I 1796 drog han til [[England]], hvor han blev modtaget med højagtelse, og hvor [[William Pitt den yngre|Pitt]] tilbød ham en [[pension]], som han dog ikke modtog. Edgeworth drog derefter til [[Ludvig XVIII]] i [[Tysk-romerske rige|Tyskland]], blev hans [[kapellan]] og fulgte ham 1798 til Mitau i Kurland. Han bortreves her af en [[Smitte|smitsot]], medens han plejede de franske [[krigsfange]]r. De [[landflygtig]]e [[Huset Bourbon|Bourboner]] anlagde sorg i anledning af hans død. Edgeworths [[memoirer]], som hovedsagelig behandler hans ophold i Paris i [[Franske revolution|revolutionens]] tid, er udgivne af C. Sneyd Edgeworth (London 1815), i [[Fransk (sprog)|fransk]] [[oversættelse]] i [[Paris]] 1815.
Historie