Ved afslutningen på fordrivelserne var der stadig ca. 200.000 tyskere tilbage i Ungarn,<ref name=Wasserstein/> (Overy anfører 270.000<ref name="Overy" />), men kun 22.445 betegnede sig som tyske ved folketællingen i 1949.<ref name=EU43/> En ordre af [[15. juni]] [[1948]] stoppede udvisningerne, og et regeringsdekret den [[25. marts]] [[1950]] erklærede alle udvisningsordrer for ugyldige, og tillod de fordrevne at vende hjem, hvis de ville.<ref name=EU43/> Efter kommunismens fald blev tyske ofre for udvisning og sovjetiske tvangsarbejdslejre rehabiliteret.<ref name=Phillips86/> Post-kommunistiske love gav adgang til at fordrevne kunne få erstatning, vende tilbage og købe ejendom.<ref name=Phillips87>{{cite book|title=Power and influence after the Cold War: Germany in East-Central Europe|first=Ann L|last=Phillips|publisher=Rowman & Littlefield|year=2000|isbn=0847695239|url=http://www.google.de/books?id=30uZXxGJaQ4C&pg=PA87|access-date=27. august 2009|page=87|archive-date= 7. juni 2011|archive-url=https://web.archive.org/web/20110607033725/http://www.google.de/books?id=30uZXxGJaQ4C&pg=PA87|url-status=live}}</ref> Der er ingen spændinger i det ungarsk-tyske forhold vedrørende spørgsmålet om fordrivelser.<ref name=Phillips87/>
Historie