Brigadegeneral [[Edward Chaytor]], som havde kommandoen over den newzealandske beredne riffelbrigade, flyttede sit hovedkvarter op til grænsepælen 1,5 km sydøst for Rafah, lige bag Auckland Mounted Rifles. En halv time senere kunne angrebet ses i støt fremgang over hele linjen.<ref>Powles 1922, pp. 71–2</ref> Kl. 12.15 var Wellington Mounted Rifles Regimentet nået frem til frontlinjen mellem Canterbury og Auckland regimentet under 550 meter fra El Magruntein, mens 2. bataljon af kamelkorps brigaden rykkede frem for at forlænge linjen, der blev holdt af deres 1. bataljon. Kort efter fik Canterbury Mounted Rifles Regiment forbindelse til 5. beredne brigades venstre side og afsluttede dermed ringen om den osmanniske hærs befæstninger. Til venstre for 5. beredne brigade nåede 7. automobilpatrulje Rafah vejen, hvor den fandt dækning hvorfra den kunne dirigere beskydningen mod A1 og A2 skanserne 1,5 km borte. I mellemtiden var batterierne rykket omkring 1,3 km frem fra deres tidligere stilliner og "B" batteriet af HAC holdt op med at beskyde "C" gruppen af skanser. Efter at være skiftet til A1 og A2 skanserne begyndte den at skyde igen på en afstand af 1,4 km til støtte for 5. beredne brigade.<ref name="Falls267"/>
Historie