Med færdselsloven af 1955 blev beskrevet tre forskellige vigepligtsregler: 1) Ubetinget vigepligt, som skulle gælde, når vigepligten var meddelt ved skiltning (på veje udlagt som hovedvej måtte anvendes den velkendte trekant på højkant, de andre veje måtte bruge en særlig stoptavle), eller ved udkørsel fra markvej, ejendom eller grundstykke, parkeringsplads eller holdeplads, eller ved udkørsel over fortov eller cykelsti. 2) Særlig vigepligt, der var færdselslovens mest uklare regel, da den fordrede et betydeligt skøn fra trafikanterne. Den trådte i kraft ved kørsel fra en vej med ringe færdsel ind på eller over en åbenbart mere betydende vej, på den måde, at færdslen på den større vej skulle tage tilbørligt hensyn og lade sidevejsfærdslen slippe igennem. 3) Højrevigepligt, eller almindelig højrevigepligt, som skulle gælde alle steder, hvor andet ikke var tilkendegivet.<ref>[https://www.folketingstidende.dk/samling/19541/lovforslag/L93/19541_L93_som_vedtaget.pdf Færdselsloven af 1955.] Hentet 22. februar 2021.</ref><ref>[http://asp.vejtid.dk/Artikler/1957/03/7379.pdf G.E. KaJtrup. 1957: Hvem kommer først? - Vigepligt praksis. Dansk Vejtidsskrift 3:1957, s. 47-52.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210305150250/http://asp.vejtid.dk/Artikler/1957/03/7379.pdf |date= 5. marts 2021 }} Hentet 22. februar 2021.</ref>
Jura