Blichers værker er udtryk for en tragisk realisme. I "Præsten fra Vejlbye" er det tragiske, at alle uskyldige hovedpersoner misforstår den manipulation, Bruus-familien udøver. Realismen er, at retfærdigheden ikke altid er afslutningen på et drama.<ref name="holk" /> Dette grundmotiv, som findes i flere af Blichers noveller, er blevet betegnet som psykisk tvang.<ref name="Bag">{{Harvnb|Baggesen|1965|p=161f.}}</ref> Den psykiske tvang i den blicherske novelle betegnes her som en skæbneopfattelse, der "…viser det enkelte menneskes skæbne som et begivenhedsforløb, der er immanent determineret af den virkelighed, som er menneskenes, af deres karakter og af de situationer, som skabes af de mellemmenneskelige relationer;".<ref>{{Harvnb|Baggesen|1965|p=167.}}</ref>
{{endspoiler}}
Litteratur Kultur