[[1858]] valgtes han til [[Folketinget]] for Hjørring Amts 5. kreds og genvalgtes her indtil [[1866]]; var [[1864]]-[[1865|65]] tillige medlem af [[Rigsrådets Folketing]]. Han sluttede sig først til [[Bondevennerne]] og var i april 1865 medlem af fællesudvalget om [[Grundlov]]ssagen; han stemte imod forslaget, fordi det ikke tog tilstrækkeligt hensyn til bøndernes krav om [[Landstinget]]s sammensætning, men erkendte ellers, at den tidligere ordning ikke var retfærdig. Senere sluttede han sig dog til den gennemsete Grundlov og mistede derfor sin plads i tinget. 1865 var han medstifter af [[Oktoberforeningen]] og blev medlem af dens bestyrelse. Ved et [[udfyldningsvalg]] [[1868]] valgtes han til Landstinget og genvalgtes [[1874]] og [[1882]]. Han hørte her til den gruppe ([[Venstre]] centrum), der havde [[Carl Ploug]] til fører, og gjorde god tjeneste i ikke få vigtige udvalg, bl.a. om vandafledning og om [[kreditforening]]er for [[Husmand|husmænd]]. Han var en forstandig, vel oplyst og selvstændig mand, frisindet og mådeholden; ønskede således større indflydelse for menighederne på præsternes valg, end regeringen ville tilstå, men foretrak en forbedring af den offentlige [[folkeskole]] frem for de nye [[friskole]]r. Da [[Provisorietiden|den politiske kamp]] i [[1880'erne]] blev heftigere, hørte han til dem, der søgte for enhver pris at undgå et brud mellem tingene, bl.a. som medlem af fællesudvalget om [[finanslov]]en 1882, og misfornøjet med begge de store partiers holdning trak han sig tilbage i sommeren [[1885]].
Politik Ledelse Ledere