Herregården var på dette tidspunkt noget forfalden og bestod af to parallelle længer mod nord og syd med en gårdsplads imellem, som mod øst begrænsedes af kirken og mod vest af en mindre fløj. Holstein-Rathlou foretog en stor ombygning af herregården ledet af en af Danmarks største arkitekter, [[C.F. Harsdorff]]. Harsdorff lod vestfløjen nedbryde, lod Sparres nordfløj fra 1636 være og gjorde Hans Billes sydfløj fra 1500-tallet, den nuværende hovedfløj, lige så lang som den anden, hvilket er årsagen til, at bygningens symmetri ikke er fuldkommen. Den har tykke, middelalderlige mure, som Harsdorff har camoufleret med et tykt lag puds, midterpartiets tre fag med den klassiske hoveddør er indrammet med kvaderlisener, der ender i en trekantfronton og over stueetagens vinduer har han anbragt karakteristiske ornamenterede bånd. Harsdorff sammenbyggede hovedbygningen med Thotts lave fløj mod haven. Denne fløj består af en kvadratisk del med en stor stue med fire fag vinduer, i samtidens sprogbrug benævnt salen, og af to mindre rum samt en lavere liggende havestue med affasede hjørner. Desuden indrettedes i den østlige ende af hovedfløjen en spisestue med tre fag vinduer. Den er siden totalt ombygget, og nichernes ovne og vinduespillernes to spejle med tilhørende knægtkonsoller befinder sig nu i andre rum.
Bygninger,_konstruktioner_og_anlæg