En tilnærmelse mellem de to forurettede grupper skete. Den [[24. december]] [[1845]] indbød Balthazar Christensen og J.C. Drewsen til dannelse af et selskab, der skulle undersøge landboforhold og virke for bøndernes ophøjelse til ligeværdige borgere, og dette førte til oprettelsen af ''[[Bondevennernes Selskab]]'' den [[5. maj]] [[1846]]<ref name="Bjørn118"/> med [[A.F. Tscherning]] som formand og [[Balthazar Christensen]], [[Orla Lehmann]], skolelærer [[Asmund Gleerup]], kaptajn [[N.F. Jespersen]] og [[J.C. Drewsen]] i bestyrelsen og med landboreformers gennemførelse som sit mål, formuleret i 6 punkter:
# en forbedring af skolevæsenet på landet,
# indførelse af almindelig værnepligt,
# ophævelse af al til jordbesiddelse knyttet kaldsret, retsudøvelse og lignende og lige hartkornsbeskatning,
# næringsfrihed for by og land,
# forbedring af husmændenes vilkår,
# fæsteejendommes overgang til selveje.<ref name="Bjørn119">Bjørn (1988), s. 119</ref>
Rasmus Sørensen og Peder Hansen, der begge havde håbet på, at enevælden i lighed med 1788 ville gribe ind og bryde godsejernes magt, blev underordnet den nye ledelse.<ref name=autogeneret1>Bjørn (1990), s. 300</ref>
Selskabet nåede allerede 1847 et medlemstal af over 5.500.<ref name="Bjørn119"/>
Historie