Johan drog til Frankrig for at rekruttere krigere til at ledsage ham til Konstantinopel.{{Sfn|Perry|2013|p=152}} Pave Gregor erklærede ikke Johans felttog til Det Latinske Kejserrige som et korstog, men lovede at tildele pavelige privilegier til de korsfarere, der sluttede sig til ham.{{Sfn|Perry|2013|p=152}} Under sit ophold i Frankrig optrådte Johan igen som mellemmand mellem lokale fyrster{{Sfn|Perry|2013|p=153}} og underskrev en fredsaftale mellem [[Ludvig den Hellige|Ludvig 9. i Frankrig]] og Hugo 10. af Lusignan.{{Sfn|Perry|2013|p=153}} Han vendte tilbage til Italien i slutningen af 1230.{{Sfn|Perry|2013|p=154}} Johans udsendinge underskrev en traktat med [[Jacopo Tiepolo]], [[Doge|dogen af Venedig]], der blev indvilligede i at transportere ham og hans følge på 500 riddere og 5.000 almindelige borgere til Konstantinopel til gengæld for Johans bekræftelse af venetianske ejendomme og privilegier i Det Latinske Kejserrige.{{Sfn|Perry|2013|p=155}} Kort efter at Johan var rejste til Konstantinopel i august, anerkendte pave Gregor Frederik 2.'s krav til Kongeriget Jerusalem.{{Sfn|Perry|2013|p=156}}
Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande