Betegnende for denne periode i den engelske
landskabshaves udvikling er, at der i det store værk ikke
fandtes en eneste plan; man arrangerede og
komponerede de forskellige havescener i malede
skitser eller på stedet. En vandring i en sådan have
var vellykket i samme grad som de besøgende
kom ud af sindsligevægt; det hørte ikke til god
tone at lade sig upåvirket af de forskellige
stemninger. Når selve landskabsbilledet og
planterne ikke virkede kraftigt nok, hjalp man på
effekten ved indskrifter, [[skulptur]], [[Tempel|templer]], hytter,
[[grotte]]r, [[gravsten]]e, [[ruin]]er osv. De kinesiske
bygninger afløstes efterhånden som tiden
krævede det af andre, ''empiren'' fik antikke bygninger,
mens de middelalderlige ruiner florerede under [[romantikken]].<!-- Her kunne vel være nogle danske eksempler, fx Liselund, Sanderumgaard ? -->
Kunsthistorie