Stamfaderen, Niels Mikkelsen, omtalt [[1336]], var sikkert farfader til [[Erik Jensen Krabbe]] (død 1376), der [[1362]] blev viet til [[biskop]] i [[Odense]] af [[Pave Innocens 6.|paven]], og til hr. Niels Mikkelsen Krabbe til Nærum og Østergård, som var fader til biskop i [[Trondhjem]] Johan Krabbe og til Morten Krabbe til Østergård (død 1483). En af sidstnævntes sønner, Glob Krabbe til Østergård, var fader til [[rigsråd]]en [[Iver Krabbe (rigsråd)|Iver Krabbe]] til Østergård (død 1561), der efterhånden sad som [[lensmand]] på [[Københavns Slot]], [[Krogen (borg)|Krogen]] og [[Koldinghus]], og som byggede en anselig hovedbygning på Skovshoved ved [[Skive]], der nu fik navnet [[Krabbesholm (Skive)|Krabbesholm]]. En anden af Morten Krabbes sønner, Mikkel Krabbe til [[Vesløsegård]], var oldefader til rigsråden hr. [[Gregers Krabbe]] til [[Torstedlund]] (1594-1655), der ofte benyttedes i diplomatiske sendelser, og som [[1651]] blev [[statholder]] i [[Norge]]. Hans søn, [[oberst]] for [[Hestgarden]], [[generalmajor]] og [[hvid ridder]] [[Niels Krabbe (officer)|Niels Krabbe]] til [[Hevringholm]] (1650-1708), en brav og retskaffen mand, hørte til [[Christian V]]'s nærmeste kreds, ligesom hans tyskfødte frue var overhofmesterinde hos dronning [[Charlotte Amalie]]. En tredje søn af Morten Krabbe, Niels Krabbe til [[Tandrup (Bedsted Sogn)|Tandrup]] og [[Torp]], var fader til [[magister]] [[Morten Krabbe]] (død 1542), der [[1532]] blev norsk kansler og 3 år senere deltog virksomt i [[Christian III]]'s valg til Norges konge. En fjerde søn af Morten Krabbe, Mogens Krabbe til [[Bustrup]] i [[Salling (landsdel)|Salling]], var fader, til den navnkundige hr. [[Tyge Krabbe]] (1474-1541). Denne var allerede 12 år gammel som »Smaadreng« hos kong [[Hans af Danmark|Hans]] og passede senere kongens hunde. Han nævnes [[1503]] som [[ridder]] og forlenedes ca. [[1507]] med [[Helsingborg Slot]], hvortil han derpå var knyttet næsten hele sit liv. Som befalingsmand i [[Skåne]] tilføjede han [[1510]] den svenske hærfører [[Aake Hansson Thott]] et stort nederlag ved »Fantehullet« i nærheden af grænsen. Kort efter optoges han i [[Rigsrådet]]. Senere opstod bittert fjendskab mellem ham og [[Christian II]], der fratog ham Helsingborg. Tyge Krabbe blev en ivrig deltager i opstanden mod kongen. Straks efter [[Frederik I]]'s hylding udnævntes han til [[rigsmarsk]] og fik Helsingborg tilbage. Han udfoldede nu en omfattende virksomhed og kan navnlig fremhæves som det konservative, [[katolsk]]sindede rigsråds hovedfører. Efter [[1524]]-[[1525|25]] at have dæmpet bondeopstanden i Skåne, hvor almuen gav ham øgenavnet »Tyge Badspyd«, slog han sidstnævnte år [[Søren Norby]] ved [[Lund (Sverige)|Lund]] og [[Bunketofte Lund]] og ledede så forfølgelsen mod kong Christians tilhængere. Han havde [[1531]] hovedskylden for, at kongens lejde blev brudt og for, at denne blev sat i forvaring på [[Sønderborg Slot]]. Hans forfølgelser mod de [[Lutheranisme|lutherske]] i Skåne bidrog til [[Grevens Fejde|Grevefejdens]] udbrud [[1534]]. Han forsøgte at samle den Skånske adel, men sluttede sig snart til grev [[Grev Christoffer af Oldenburg|Christoffer]]. Midt under [[Slaget ved Helsingborg (1535)|slaget ved Helsingborg]] [[1535]] lod han imidlertid [[Kernen]]s kanoner beskyde Lybækkerne i ryggen og bidrog derved til deres fuldstændige nederlag. Selv kastede han sig i Christian III's arme, men  fra  nu af var hans magt forbi, om han end tillige med [[Axel Axelsen Brahe|Axel Brahe]] en kort tid var statholder i Skåne. Foruden hans datter [[Elsebeth Krabbe]] (1514-1578), søhelten [[Peder Skram]]s hustru, kendt som forfatterinde af historiske arbejder, genealogiske optegnelser og salmer, skal blandt hans sønner nævnes rigsråden hr. [[Erik Krabbe (rigsråd)|Erik Krabbe]] til [[Bustrup]] og [[Aastrup (Soderup Sogn)|Aastrup]] (1510-1564) og Mogens Krabbe til [[Vegeholms slot|Vegholm]] (1513-1564). Erik Krabbe blev hyppigt benyttet i ærinder uden for riget og var stærkt optaget af litterære juridiske arbejder. Han oversatte [[Jydske Lov]] og [[Thor Degn]]s artikler til højtysk og arbejdede på en almindelig [[logbog]] for hele Danmark, uden at det dog lykkedes ham at afslutte værket. Hans datter [[Anne Krabbe]] (1552-1618), gift med Jacob Bjørn til [[Stenalt]], efterlod en række genealogisk-heraldiske og historiske optegnelser og en kæmpe visesamling, hans søn Christian Krabbe til [[Vitskøl Kloster|Bjørnsholm]] var far til [[landsdommer]] i Skåne [[Erik Krabbe (landsdommer)|Erik Krabbe]] (1593-1659), der måtte pantsætte sin anseligste ejendom, [[Strandbjerggård]], og siden kom i stor armod. Sidstnævntes søn, [[gehejmeråd]], [[kammerherre]], [[blå ridder]] [[Otto Krabbe]] til [[Egholm (Sæby Sogn)|Egholm]], [[Holmegård (Holme Olstrup Sogn)|Holmegård]], [[Bækkeskov]] og Krabbesholm (1641-1719) var meget yndet af [[Frederik III]], som han i kongens sidste leveår stadig opvartede som [[Page|kammerpage]] og [[kammerjunker (titel)|kammerjunker]]. Han blev [[1682]] [[Stiftamtmand|stiftsbefalingsmand]] over [[Sjællands Stift]], i hvilken egenskab han [[1700]], udvisende stort mod, traf forsvarsanstalter efter fjendens landgang; [[1703]]-[[1717|17]] sad han tillige som gehejmeråd i [[Gehejmekonseil|Konseillet]]. Erfaren og flittig som statsmand, human, omhyggelig og sparsommelig som godsejer og udrustet med hjertets gode egenskaber hævdede han med ære den gamle danske adels bedste traditioner. Hans datter, Charlotte Amalie (1689-1709), ægtede admiralen, grev [[ Ulrik Christian Gyldenløve, greve af Samsø|Ulrik Christian Gyldenløve]]. Ovennævnte Mogens Krabbe til Vegholm var farfader til hr. [[Iver Krabbe (statholder)|Iver Krabbe]] til [[Jordberga slot|Jordbjerg]], [[Krageholm slot|Krogholm]] og [[Marsvinsholms slot|Marsvinsholm]] i Skåne, [[Gunderslevholm]] og [[Vemmetofte]] på [[Sjælland]] (1602-1666) og dennes broder, [[Niels Krabbe (godsejer)|Niels Krabbe]] (1603-1663) til [[Skillinge säteri|Skellinge]] og [[Bälteberga|Bæltebjerg]]. Iver Krabbe udmærkede sig [[1645]] mod svenskerne, men måtte efter [[Freden i Roskilde|freden]] opgive [[Varberg]]. [[1657]] blev han generalmajor i det søndenfjeldske Norge og i kamp mod svenskerne ([[Krabbe-krigen]]), dog uden større resultater. [[1661]]-[[1664|64]] var han statholder i Norge. Hans søn, [[Jørgen Krabbe]] (1633-1678), introduceredes 1664 på det svenske [[Riddarhuset|Ridderhus]] og fik [[1676]] titel af [[baron]]. Under den [[Skånske Krig]] indtog han imidlertid en vaklende holdning, hvilket førte til, at kong [[Karl 11. af Sverige|Carl XI]] lod ham henrette i Malmø, skønt beviser på nogen virkelig brøde næppe forelå. Sidstnævntes ældre broder, Tage Krabbe til [[Gunderslevholm]] (1630-1712), var farfader til [[kaptajn (militær)|kaptajn]] Christian Krabbe, der [[1742]] endte sine dage på [[Munkholm]]. Hans sønnesøn, læge i [[Royal Navy|den britiske marine]] Carl Frederik Herman Krabbe (1774-1856) var i sit første ægteskab fader til slægtens sidste mand i Danmark, kontorchef i [[Marineministeriet]], [[etatsråd]] Christian Frederik Krabbe (1798-1878), hvis halvbrødre af faderens andet ægteskab har efterladt afkom, der blomstrer i [[England]] og [[Argentina]], hvor navnet nu skrives ''Krabbé''.
Historie