I 1950'erne i sin søgning efter en bedre QED, udviklede Dirac den generaliserede Hamiltonske teori,<ref> Canad J Math 1950 vol 2, 129; 1951 vol 3, 1 </ref> baseret på en forelæsning han holdt 1949 i den internationale matematik kongres i Canada. Det er en kraftfuld generalisering af Hamiltons teori, som også er korrekt i krum [[rumtid]]. Et af Diracs mesterværker. Dirac<ref> 1951 "The Hamiltonian Form of Field Dynamics" Canad Jour Math, vol 3, 1 </ref> løste også problemet med at indsætte Tomonaga–Schwinger ligningen i Schrödingers repræsentation<ref> Phillips R. J. N. 1987 Tributes to Dirac p31 London: Adam Hilger </ref> og give en eksplicit udtryk for det skalære meson-felt (nul spin pion or pseudoscalar meson), vektor meson-feltet (spin et Rho meson) - og det elektromagnetiske felt (spin et masseløs boson, foton).
Fysik