Fichtes filosofi er en ''[[idealisme|idealistisk]]'' filosofi. Den ser det absolutte jeg (den absolutte [[bevidsthed]]), ikke [[stof (fysik)|materien]], som det, der er grundlaget for alt andet. Omverdenen kalder han ''ikke-jeget'', og den er ”sat” (frembragt) af det absolutte jeg. Omverdenen er dybest set udtryk for det absolutte jegs vilje. Det absolutte jeg har en vilje til selvbegrænsning, en vilje til at skabe en modsætning til eller en modstand for sig selv. Eksistensen af ikke-jeget bevirker, at arbejde og kamp bliver mulig for mennesket, og først gennem den frie brug af åndelige kræfter når mennesket til sin bestemmelses højeste mål.<ref name="autogeneret1" />
Filosofi