Ifølge du Bois-Reymonds var materialisternes væsentligste problem deres utilstrækkelige argumentation for enheden af hjerne og sjæl. Vogt, Moleschott og Büchner havde indskrænket sig til at betone sjælsfunktionernes afhængighed af hjernefunktionerne: En beskadigelse af hjernen fører til en indskrænkning af de sjælelige funktioner hvad man kan eftervise ved [[Forsøgsdyr|dyreforsøg]]. Denne afhængighed gør imidlertid ideen om en immateriel sjæl uplausibel, og som en følge heraf er materialismen den eneste acceptable konsekvens. Derfor er det overhovedet heller ikke nødvendigt at forklare hvordan hjernen i sidste instans forårsager bevidstheden:
<blockquote>"For øvrigt kan det synes temmelig ligegyldigt for denne undersøgelse, om og på hvad måde en forestilling er mulig om hvorledes de sjælelige fremtrædelser fremgår af materielle anknytninger eller af aktiviteter i hjernesubstansen, eller hvordan stoflig bevægelse slår om i en åndelig. Det er tilstrækkeligt at vide at materielle bevægelser formidlet af sanseorganerne virker på ånden.<ref>''Kraft und Stoff'', s. 181</ref>
</blockquote>
Filosofi