Fra 1830'erne opstod [[Slesvig-holstenisme|slesvigholstenismen]] blandt en del af hertugdømmernes tysk-orienterede middel- og overklasse, der ønskede at styrke båndene mellem de to områder og gøre dem til én selvstændig stat, som kun havde kongen til fælles med Danmark. Der opstod en modbevægelse for at synliggøre det danske sprog i Nordslesvig, kendt fra [[Christian Paulsen|Christian Paulse]]<nowiki/>ns skrift i 1842 og [[Peter Hiort Lorenzen]]<nowiki/>s danske tale i stænderforsamlingen samme år. Som fronterne skærpedes, udviklede det sig til en kamp mellem tre muligheder. Et tysk [[Slesvig-Holsten]] blev foreslået af Uwe Jens Lornsen i 1830; et Danmark til [[Ejderen]] af [[Orla Lehmann]] i 1842, og andre var mere besindige og ønskede at bevare den dansk-tyske helstat. De dansksindede begyndte at genindføre det gamle navn for Slesvig, Sønderjylland, og grundlagde [[Rødding Højskole]] i 1844.
Kultur Politiske_bevægelser