I midten af 1700-tallet var man i Europa begyndt at eksperimentere en smule med sukkersaft fra fodersukkerroer. Under [[Napoleonskrigene]] i [[1803]]-[[1815]] kunne man ikke fragte råsukkeret fra sukkerrørene til Europa, og det betød, at man her måtte sætte en større produktion i gang af roesukker. Det betød også, at prisen steg på sukker. Da Napoleonskrigene var slut, begyndte man igen at importere rørsukker, som var billigere. Men i Frankrig var man nervøse for, at man skulle få mangel på sukker igen, så derfor fortsatte man med at eksperimentere med sukkerroer. Før Napoleonskrigene var [[slaveri]]et så småt på retur. I [[1792]] udstedte den danske konge, [[Christian 7.]], en forordning, som forbød [[slavehandel]] i de danske kolonier, men forordningen skulle først træde i kraft i [[1803]]. Slaveriet måtte gerne fortsætte; man måtte bare ikke hente nye slaver, men bruge de slaver, som var der, samt deres efterkommere. I [[1848]] blev slaveri helt forbudt. [[England]] havde forbudt det allerede i [[1833]], mens [[Brasilien]] først gjorde det i [[1888]]. Men de frigivne slaver skulle jo nu have løn, og det blev for dyrt at dyrke rørsukker.
Ernæring