Problemet for anklagerne var, at den danske [[Kongeloven|kongelov]] ikke tog højde for en situation, hvor den enevældige konge var sindssyg og ude af stand til at regere. Forholdene med en egentlig magthaver, der misbrugte den viljeløse konges underskrift, havde eksisteret før Struensee kom til hoffet - blot med andre i rollen. Forskellen var, at Struensee var af borgerlig afstamning, og - udover dronningen - ikke havde støtte i kongefamilien. Der skulle derfor statueres et eksempel, og retssagen var blot en formalitet. Den kun 28-årige advokat [[Peter Uldall]] blev forsvarer for både Struensee og dronning Caroline Mathilde. Først indledtes skilsmissesagen, og den blev afsluttet 7. april 1772.<ref>Aug. Fjelstrup, ''Skilsmisseprocessen imellem Kong Kristian den syvende og Dronning Karoline Matilde'', København, 1908 (2. udg., 1968).</ref> Dagen efter blev dommen forelagt dronningen i hendes fængsel på Kronborg. Hun underskrev den, og udviste kun bekymring for Struensees skæbne. Dernæst fulgte inkvisitionsprocessen mod Struensee og Brandt. Allerede 25. april blev de dømt efter [[Danske Lov]]s 6. bog, 4. kapitel, 1. artikel som lyder:
Jura Titler Religion Samfund Historie Videnskab Død Uddannelsesinstitutioner Kriminalitet Universiteter