Oplysningstiden var præget af en optimistisk tro på menneskets fornuft og dens evne til at erkende tilværelsen. Fornuften blev betragtet som uafhængig af enhver autoritet, og dermed som et redskab til at opnå frihed i forhold til autoriteterne. En vigtig inspiration kom fra ''[[naturvidenskab]]en'', som i forbindelse med [[den naturvidenskabelige revolution]] i [[1500-tallet]] og [[1600-tallet]] havde haft succes med at forklare mange fysiske fænomener.
 
På det religiøse område var [[deisme]]n fremtrædende. Den stod for troen på en Gud, der har skabt verden som et stort urværk, et perfekt system der kører af sig selv. Efter at have skabt verden griber Gud ikke aktivt ind i verdens begivenheder, for eksempel ved en speciel åbenbaring. Deismen var et udtryk for naturvidenskabens indflydelse på religionen.
Filosofi Historie Videnskab Humaniora