Med forstående opmærksomhed havde han fulgt den stigende misfornøjelse i [[Tyskland]], og det skyldtes væsentlig hans personlige mod og aktive indgriben, at de [[1833]] i Frankfurt udbrudte uroligheder ikke antog farligere dimensioner. Allerede i oktober [[1831]] havde han til præsidialgesandten indgivet en memoire om "forbundsdagens impotens". Da han senere traf sammen med Metternich i [[Carlsbad]], forestillede han fyrsten, at det ikke kunne blive ved, som det gik, uden at det til sidst måtte ende med forskrækkelse, men han fik kun det overlegne svar, at "fra det rolige Østrig så forholdene ved [[Rhinen]] og [[Mainz]] slet ikke så farlige ud, man skulle kun have tålmodighed". I den anledning skrev Pechlin hjem: ''"pour vouloir conserver et rien que conserver, on risque de perdre dans une journée tout le fruit de ses labeurs"''. Med samme frimodighed udtalte han sig til [[Ernst August 1. af Hannover]], til hvem han var sendt i [[1838]] for at lykønske til tronbestigelsen. Da kongen nemlig spurgte ham om, hvad han mente om den bekendte forfatningsophævelse af [[1. november]] [[1837]], svarede han, at han anså den for uberettiget.
Personbillede_savnes Historie Biblioteks-_og_informationsvidenskab