Da han ikke kunne enes med sin stabschef, bad han derfor kejseren om at forflytte Knobelsdorf. Den [[23. august]] opfyldte Wilhelm 2. denne anmodning. Den [[28. august]] trådte Rumænien ind i krigen på Ententens side. Som følge heraf trådte Falkenhayn den følgende dag tilbage som generalstabschef, da det ikke var lykkedes ham at overtale denne nye modstander til at slutte sig til Centralmagterne. På elegant vis blev han udnævnt til øverstbefalende for den 9. tyske armé i Rumænien. Sammen med [[August von Mackensen|Mackensen]] opnåede han frem til julen 1916 en næsten fuldstændig sejr over Rumænien. I stedet for Falkenhayn udpegede kejseren den øverstkommanderende på [[Østfronten under 1. verdenskrig|Østfronten]] [[feltmarskal]] [[Paul von Hindenburg]] og general [[Erich Ludendorff]] til at lede krigen. Efter at Ludendorff havde besøgt Vestfronten, gav Hindenburg ordre til, at alle offensive aktioner skulle stoppes, og at det vundne terræn skulle udbygges til et solidt stillingssystem. Opgaven med at forsvare de vanskelige stillinger ved Verdun blev i første omgang ikke taget i betragtning.
Historie