Ved vejtjenesten virkede han først i [[Hertugdømmerne]] 1839-42 og dernæst i Kongeriget 1842-52. [[1852]]-[[1863|63]] var han dirigerende stabsofficer for vejtjenesten i [[Holsten]] og [[Sachsen-Lauenburg|Lauenborg]] og blev i [[1852]] konstitueret, [[1856]] virkelig overlandevejinspektør i Holsten. Fra [[1855]]-[[1863|63]] var han kongelig kommissær for [[Altona-Kieler Eisenbahn-Gesellschaft|Altona–Kiel-Jernbane]] og dens sidebaner og fra [[1864]] [[Indenrigsministeriet]]s tekniske konsulent i jernbanesager og medlem af direktionen for [[Sjællandske Jernbane Selskab|De sjællandske Jernbaner]] (fra [[1880]] [[DSB|Statsbaner]]). Fra begyndelsen af [[1864]] overgik han til vejtjenesten i Kongeriget som dirigerende stabsofficer og kom således ikke til at deltage i [[2. Slesvigske Krig]],<ref>[[Heinrich Wenck]], ''Familien Wencks Slægtbog'', København 1928, s. 29.</ref> og han sattes i slutningen af samme år [[à la suite]] i Ingeniørkorpset. I [[1868]] blev han overvejinspektør og fratrådte posten som fungerende direktør for Ingeniørkorpsets Vejtjeneste på grund af dennes overgang til den civile bestyrelse. Han var formand for Kommissionen af [[1872]] til bedømmelse af de indkomne planer til anlæg af en fast bro over [[Limfjorden]] og medlem af Kommissionen af [[1878]] angående [[Københavns Hovedbanegård|Københavns Banegårds]] udvidelse. [[1879]] udnævntes han til [[general]] à la suite, og [[1885]] fratrådte han stillingen som medlem af direktionen for de sjællandske Statsbaner. Wenck døde [[21. november]] samme år. Han blev [[Dannebrogordenen|Ridder af Dannebrog]] 1849, [[Dannebrogsmand]] [[1856]], Kommandør af 2. grad [[1867]] og af 1. grad [[1873]].
Historie