== Medarbejderne ==
Adenauer modsatte sig sovjetiske forslag om genforening af Tyskland til gengæld for tysk neutralitet, og han afslog konsekvent enhver tilnærmelse til [[DDR]], som han nægtede at anerkende. I [[1955]] fremlagdes Hallstein-doktrinen i en regerings-erklæring. Den fastslog som den officielle vesttyske opfattelse, at kun BRD kunne repræsentere Tyskland [[folkeret]]sligt. Doktrinen, der var opkaldt efter Walter Hallstein ([[1901]]-82, departementschef i det vesttyske [[udenrigsministerium]]), blev først ophævet i [[1969]]. Vesttyskland ville jfr. Hallstein-doktrinen ikke indgå eller opretholde [[diplomati]]ske forbindelser med stater, der anerkendte DDR. Undtaget var Sovjetunionen, der var indgået diplomatiske forbindelser med i 1955, men forbindelsen med [[Jugoslavien]] blev afbrudt i [[1957]], og med [[Cuba]] i [[1963]]. <ref>[http://www.denstoredanske.dk/Rejser,_geografi_og_historie/Tyskland,_%C3%98strig,_Schweiz_og_Liechtenstein/Den_tyske_Forbundsrepublik_efter_1949/Hallsteindoktrinen Hallsteindoktrinen | Gyldendal – Den Store Danske<!-- Bot genereret titel -->]</ref> Adenauers [[statssekretær]], Hans Globke, havde som jurist arbejdet med fortolkningen af [[Nürnberglovene|Nürnberg-lovene]] og medvirket til, at [[jødiske]] borgere måtte bære ekstranavnene Sara og Israel, samt få [[Pas (legitimation)|passet]] påstemplet [[bogstav]]et J for "jøde". Amerikanerne havde alligevel klassificeret ham som "ubelastet", og Globke selv påstod, at han som regime-modstander kun havde deltaget i udarbejdelsen af retningslinjerne for "at forhindre det i at blive endnu værre". I [[1961]] afholdt DDR en fiktiv [[retssag]], hvor Globke, her omtalt som "[[Bonn]]s [[Adolf Eichmann]]", blev idømt [[livsvarigt fængsel]] ''[[in absentia]]''. Det samme skete med Theodor Oberländer, som i [[Lvov|Lemberg]] under krigen havde grundlagt ''Batallion Nachtigall'' (= [[Nattergal]]-[[bataljon]]en) og var ansvarlig for [[massemord]] på byens jødiske befolkning i [[1941]]. Oberländer blev en sådan belastning for Adenauer, at han blev sendt på [[pension]] i [[1960]]. Imidlertid holdt Adenauer til trods for massiv kritik, fast ved Globke frem til sin egen afgang i efteråret 1963. <ref>Anette Storeide: ''Arven etter Hitler'' (s. 127-8)</ref>
Walhalla