Efter uddannelse ved [[Edinburgh University]] valgtes han [[1813]] til [[Underhuset]] og sad her med en kort afbrydelse i 48 år. Fra [[1841]] som repræsentant for [[Londons City]]. Hans første tale holdtes [[1814]] for [[Norge]]s [[selvstændighed]], men vakte ingen opmærksomhed. Senere kæmpede han med iver og dygtighed for [[dissenter]]nes og [[katolik]]kernes politiske ligestilling, og fra [[1819]] stillede han gentagne forslag om at ophæve det skæve valgsystem i ''[[Rotten boroughs|rådne flækker]]''. [[1828]] vandt han sin første sejr, da [[Test-Akten]] ophævedes, og da [[Whigerne]] november [[1830]] kom til roret efter 23 års udelukkelse, fik han vel kun en underordnet post i [[regeringen]] som krigskasserer (først juni [[1831]] med sæde i [[kabinettet]]), men samtidig det vigtige hverv at udarbejde og indbringe [[valgreformen]] samt føre dens forsvar i Underhuset. Det må også nærmest tilskrives hans energi og udholdenhed, at denne sag førtes igennem.
Historie