Solutréentraditionen overlejrer [[gravettienkulturen]]. Den var i sine første stadier begrænset til det sydvestlige Frankrig, men spredte sig efterhånden til forskellige dele af den [[Iberiske halvø]]. I Frankrig gør den i alle henseender indtryk af at være resultatet af en intern udvikling. Blandt andet synes [[hulemaleri]]er at have fortsat uden afbrydelse fra gravettien via solutréen og nået sit højdepunkt under den efterfølgende [[madeleinekultur]], og endvidere synes de lagerbladsspidser med fladhugning kun på den ene side, som ofte betragtes som noget af et symbol for solutréen, af alt at dømme at være udviklet fra de spidser med flad tilhugning alene på de ene side, som dukkede op under ældre solutréen. Lagerbladsspidser, som næppe kan forbindes direkte med disse fra mellemste solutréen, forekom i den [[Ungarn|ungarnske]] [[szeletienkulturen|szeletienkultur]] og i flere af de [[Ukraine|sydrussiske kulturer]] fra yngre [[palæolitikum]]. I begge tilfælde synes de at stamme fra mellempalæolitiske traditioner indenfor flintbearbejdningen.
Historie