Thurneysen studerede 1875—80 i Basel, [[Leipzig]], [[Berlin]] og [[Paris]]. Han blev 1882 [[privatdocent]] i [[Romanske sprog|romansk]] og [[Keltiske sprog|keltisk]] [[filologi]] i [[Jena]] og 1886 ekstraordinær [[professor]] i romansk filologi sammesteds. I 1887 blev Thurneysen ordentlig professor i sammenlignende sprogvidenskab i [[Freiburg i. B.]]; 1913 kom han i samme egenskab til Bonn. I bogen ''Keltoromanisches'' (Halle 1884) bevæger Thurneysen sig endnu på et grænseområde mellem keltisk og romansk, men snart kom keltisk til at stå i forgrunden. Hans navn er knyttet til et par af de vigtigste opdagelser, der i det 19. århundrede er gjort på den keltiske sprogvidenskabs område (''L’accentuation de l'ancien verbe irlandais'', 1884; ''Die Verbalpartikel ro'', 1900), og han er forfatter til ''Handbuch des Alt-Irischen'' (1909). Desuden har han store fortjenester af [[Irsk (sprog)|irsk]] [[litteraturvidenskab]] (teksthistorie og realfortolkning). Thurneysen var dog ikke udelukkende keltisk forsker, men har på en række meget forskellige omraader af den [[indoeuropæiske sprog]]videnskab ydet skarpsindige og værdifulde bidrag til forskningen.
Personbillede_savnes Litteratur Sprogforskning Historie Videnskab Humaniora