Pärts og Góreckis værker er karakteriseret ved brugen af [[tonalitet]], af et musikalsk materiale der er enkelt og ofte bruges på en repetitiv måde og af komposition influeret af [[Middelalderen]]s komponister og [[Kirkemusik#Den latinske kirke|gregoriansk kirkesang]]. Begge – stærkt præget af den politiske og åndelige [[repression]] i deres hjemlande under det kommunistiske regime – begyndte i 1960 at komponere i en [[Nyklassicisme (musik)|neoklassisk]] stil før de orienterede sig mod [[serialisme]]n, hvilket fremprovokerede at værkerne blev censurerede af myndighederne.<ref name="AP-Ircam">[http://brahms.ircam.fr/composers/composer/2510 Fiche d'Arvo Pärt] sur le site de l'[[:fr:Ircam|Ircam]]</ref> Pärt vendte sig så mod en musik af stilhed og [[kontemplation]] ved at komponere ''Für Alina'' (1976), ''Fratres'' (1977) og ''Spiegel im Spiegel'' (1978), værker der er grundlæggende for denne strømning inden for minimalismen, og som lagde grunden for en stil som han kaldte ''[[tintinnabuli|tintinnabulum]]''.
Denne stil er karakteriseret ved simultan brug af to stemmer, den ene ved [[arpeggio]] gennem en [[treklang]] som han kaldte "tintinnabulum", og hvor den anden stemme svarer med en bas på en [[Diatonisk skala|diatonisk]] måde.
Hans arbejde vendte sig derefter mod at skrive næsten udelukkende religiøse musikstykker, oftest [[koral (musik)|koraler]], idet han udviklede en "sangens klarhed".<ref name=Griffiths/> Górecki foretog overgangen mellem den serielle musik og den religiøse minimalisme i 1976 især ved at skrive sin tredje [[symfoni]] (polsk: ''Symfonia piesni zalosnych'', "Symfoni af klagesange"), som skulle få en ganske stor virkning nogle år senere i Vesteuropa og USA og medføre international opmærksomhed.<ref>[http://www.polyphonies.eu/lemensuel/spip.php?article314 ''Dossier compositeur : Henryk Mikolaj Górecki''] i ''Le Mensuel de Polyphonies'' n°31 – januar 2009</ref>
Musik