Den siddende præsident [[Andrew Johnson]] var kommet til magten i 1865 efter mordet på [[Abraham Lincoln]], en republikaner. Johnson, en såkaldt krigsdemokrat fra [[Tennessee]], havde fungeret som Lincolns vicepræsident i [[Præsidentvalget i USA 1864|1864]] på [[National Union Party (USA)|National Union-]]<nowiki/>kandidatliste, som var designet til at tiltrække republikanere og krigsdemokrater. I forbindelse med sin tiltrædelse som præsident stødte Johnson sammen med den republikanske [[Kongressen (USA)|kongres]] vedrørende spørgsmål om diverse rekonstruktionspolitikker. Han blev ligeledes ført for en rigsret og næsten fjernet fra embedet. Johnson modtog en vis støtte til endnu en valgperiode ved det demokratiske konvent i 1868, men efter adskillige afstemninger nominerede konventet Seymour, som tidligere havde fungeret som [[New Yorks guvernører|guvernør i New York]]. Den republikanske konvent i 1868 nominerede enstemmigt Grant, som havde været den højest rangerende unionsgeneral ved slutningen af borgerkrigen. Demokraterne kritiserede den republikanske rekonstruktionspolitik og førte "eksplicit en valgkampagne på en anti-sort, pro-hvid platform",<ref>[[Tali Mendelberg]] (2001), [https://books.google.com/books?id=pd8yDwAAQBAJ&pg=PA45 ''The Race Card: Campaign Strategy, Implicit Messages, and the Norm of Equality''], Princeton University Press, pg. 45-46</ref> mens republikanerne førte kampagne om Grants popularitet og Unionens sejr i borgerkrigen.
Politik Samfund Historie Politiske_valg Mellemmenneskelige_forhold