Fra 1842 var han med i en diskussionskreds af oppositionelle liberale og socialister "[[De Frie]]" med [[Bruno Bauer]] og [[Arnold Ruge]]. [[Friedrich Engels]] frekventerede samme forening en overgang. Sideløbende skrev Stirner en række artikler som ''[[Das unwahre Prinzip unserer Erziehung oder der Humanismus und Realismus]]'' og ''[[Kunst und Religion]]''.
Fra 1843 arbejdede Stirner på ''Den eneste og hans ejendom'', der udkom i slutningen af oktober 1844. Et måned tidligere forlod han af ukendte grunde pigeskolen i Berlin (og konen forlod ham). ''Den eneste og hans ejendom'' blev lige efter udgivelsen forbudt og beslaglagt af de preussiske myndigheder, men blev frigivet den 2. november, da indenrigsministeren mente, at bogen ikke ville have nogen "ufordelagtig virkning på læseren". Derimod ville den være "frastødende og styrke den religiøst-moralske livsholdning".
Stirner kone forlod ham, og han begyndte at få økonomiske problemer. Han forsøgte i 1845 forgæves at oprette et kollektivt ismejeri med bekendte. Han blev oversætter og oversatte bl.a. [[Adam Smith]]s ''The Wealth of Nations'' til tysk i 1847.
I 1853-54 var han to gange i gældsfængsel. Han døde fattig i 1856 efter en infektion fra et insektstik. Han begravedes i Berlin.
Filosofi