Curtius var 1849-54 professor i Prag, derpå i Kiel og fra 1862 i Leipzig. Curtius' fortjeneste er at have fornyet studiet af [[Græsk (sprog)|græsk]] og til dels [[latin]] fra den komparative [[lingvistik]]s standpunkt. Hans hovedværker er: ''Griechische Schulgrammatik'' (1852; 23. oplag udgivet af Meister, 1902) med ''Erläuterungen'' (1863; 3. oplag 1875), ''Grundzüge der griechischen Etymologie'' (1858; 5. oplag, under medvirkning af [[Ernst Windisch]], 1879), ''Das Verbum der griechischen Sprache'' (1873-76, 2 bind; 2. oplag 1877-80); endvidere ''Die Sprachvergleichung in ihrem Verhältniss zur klassischen Philologie'' (2. oplag 1848), ''Philologie und Sprachwissenschaft'' (1862), ''Zur Chronologie der indogermanischen Sprachforschung'' (1867, 2. oplag 1873), ''Zur Kritik der neuesten Sprachforschung'' (1885); de mindre arbejder er samlede i ''Kleine Schriften'', udgivet af Windisch (2 bind, 1886-87). Curtius' ''Studien zur griechischen und lateinischen Grammatik'' (10 bind, 1868-77) indeholder arbejder af Curtius selv og hans disciple; [[1878]] stiftede han i forening med [[Ludwig Lange (filolog)|Ludwig Lange]], [[Otto Ribbeck]] og [[Hermann Lipsius]] ''Leipziger Studien zur klassischen Philologie''.
Litteratur Sprogforskning Kultur Videnskab Humaniora Organisationer Uddannelsesinstitutioner Universiteter