Med traktaten blev grænsen mellem Zar-Rusland og Qing-Kina fastlagt til at løbe langs dele af Amurs bred og nord for Amur ved [[Stanovojbjergene]]. Ved traktaten opgav russerne dele af områderne nord for Amur, men fik bekræftet områderne ved [[Bajkalsøen]]. Traktaten blokerede Ruslands ambition om at sikre sig adgang til det [[Japanske Hav]], men Rusland fik etableret handelsrelationer med Kina. Den russiske udpost ''Albazin'' skulle opgives. 
 
Forhandlingerne foregik for det meste, om ikke udelukkende, på [[latin]], eftersom russerne havde en latinskkyndig tolk med sig, en polak, og russernes ambassadør [[Fjodor Aleksejevitj Golovin]] forstod latin, mens Qing-hoffets forhandlere havde de to [[jesuiterordenen|jesuitpræster]] til at forestå forhandlingerne på latin. Aftalen blev officielt affattet på tre sprog: [[Russisk (sprog)|Russisk]], [[latin]] og [[Manchu-tungusiske sprog|manchuisk]]. Der var imidlertid væsentlige forskelle mellem versionerne.<ref>V. S. Frank, "The Territorial Terms of the Sino-Russian Treaty of Nerchinsk, 1689", ''The Pacific Historical Review'' 16, No. 3 (August 1947), 265–270.</ref> Der blev også fremstillet en uofficiel kinesisk tekst.
Politik Samfund Historie Fredsaftaler