=== Sidste tid ===
[[Fil:Gravesite Jens Immanuel Baggesen Kiel Germany.jpg|thumb|Grav i Kiel på kirkegården Eichhof]]
Baggesen, der allerede 1814 var bleven entlediget fra sit professorat i Kiel, forlod for sidste gang Danmark i efteråret 1820 og drog med familie til Paris. En del af vinteren måtte han her tilbringe i gældsfængsel, og sygdom, hans stadige svøbe fra ungdommen af, tærede alt mere og mere på hans kraft. I et og samme år – 1822 – døde hans hustru Fanny og hans søn af ægteskabet med hende, den usædvanlig begavede Paul. Efter deres død opholdt han sig mest i Schweiz, altid lidende, men også altid sysselsat, dels med filosofiske studier og religiøs tænkning, dels med arbejdet på sit store humoristiske epos ''Adam und Eva oder die Geschichte des Sündenfalls'', der udkom efter hans død. I somrene 1825 og 26 brugte han badekure i [[Karlsbad]] og [[Teplice]], men uden at hans sygdom, en hårdnakket og farlig nyrelidelse, bedredes i nogen væsentlig grad. I august 1826 prøvedes end ydermere [[Marienbad]], hvorfra Baggesen dødssyg nåede [[Dresden]]. Her kom hans søn August til ham, og Baggesen gik gerne ind på hans forslag, at forsøge på at nå tilbage til fædrelandet. I sygevogn og bærestol transporteredes patienten langsomt den vidtstrakte vej, så medtagen, at man ventede døden den ene daglige så godt som den anden. Da man nåede Hamborg, måtte hjemvandringen standse – ved grænsen af fædrelandet. Døende blev Baggesen bragt til Frimurer-Hospitalet, hvor han udåndede ved daggry 3. oktober 1826. Hans sønner bragte liget til Kiel, hvor den afdøde efter sit ønske jordedes hos sin første hustru. I Danmark vakte efterretningen om Baggesens bortgang megen deltagelse, men kaldte også for en lille stund de hadefulde røster til orde igen, indtil forargelsen standsedes med myndighed af den digter og kritiker, der tog Baggesens smagshævdende gerning i arv: [[J.L. Heiberg]]. Til Det kongelige Teaters sørgefest havde Oehlenschläger skrevet mindedigtet og således på den smukkeste måde formanet al tidligere modstand til at forsones ved den bortgangen digters grav.<ref>[https://runeberg.org/dbl/1/0464.html Hansen, s. 446f]</ref>
Historie Erhvervsliv Foreninger Organisationer