Nogen tid efter Blanka af Lancasters død i 1368 (sandsynligvis i 1371–1372),<ref>{{Kilde bog|efternavn=Armitage-Smith|fornavn=Sydney|titel=John of Gaunt: King of Castile and Leon, Duke of Aquitaine and Lancaster, Earl of Derby, Lincoln, and Leicester, Seneschal of England|år=1905|udgiver=Charles Scribner's Sons|sider=[https://books.google.com/books?id=aUutJGyx5EEC&pg=PA462 462]}}</ref> indledte Swynford og Johan af Gent en kærlighedsaffære, der ville resultere i fire børn, født uden for ægteskab, men som senere blev legitimeret af paven i forbindelse deres forældres bryllup. Det udenomsægteskabelige forhold fortsatte indtil 1381, da det blev afsluttet af politisk nødvendighed<ref name="Weir" />{{Side mangler|date=april 2019}} og ødelagde Swynfords omdømme. Den 13. januar 1396, to år efter hertugens anden hustru, [[Konstance af Kastilien, hertuginde af Lancaster|Infanta Konstance af Kastilien]], var død, blev Swynford og Johan af Gent gift i [[Lincolnkatedralen|Lincoln Cathedral]]. Optegnelser over deres ægteskab er opbevaret i Tower og andre steder: 'Johan af Gent, hertug af Lancaster, gift med Katharine, datter af Guyon King of Armes i tiden under K. Edvard den 3. og Geffrey Chaucer hendes søsters. Ved Johan af Gents død blev Swynford kendt som enkehertuginde af Lancaster. Hun overlevede ham i fire år og døde den 10. maj 1403, først i halvtredserne.
Historie