De nye forhold gjorde det muligt at køre så tit som hvert femte minut på normalsporsstrækningen, men det var normalt kun aktuelt ved julearrangementet. Til dagligt kørtes fortsat hvert tyvende minut men med ekstrakørsel, hvis der var tilstrækkeligt med medarbejdere.<ref>''Sporvejsmuseet Skjoldenæsholm Årsberetning 22. driftsår, 1999'' under redaktion af Per Søegaard. Sporvejshistorisk Selskab, 2000. S. 15.</ref><ref>''Sporvejsmuseet Skjoldenæsholm Årsberetning 23. driftsår, 2000'' under redaktion af Per Søegaard. Sporvejshistorisk Selskab, 2001. S. 14-15.</ref> Samlet set blev driften dog udvidet væsentligt, og desuden kom der betydeligt flere vogne i drift. I 1998 var der for eksempel blevet kørt 4.011 km med fem motorvogne på normalsporsstrækningen, men i 2000 var man oppe på det dobbelte med 8.112 km med elleve motorvogne. Kørslen med bivogne blev mangedoblet fra 68 km med tre bivogne i 1998 til 4.505 km med seks bivogne i 2000. I praksis var der dog en del forskelle vognene imellem. For eksempel var de mest benyttede vogne i 2000 scrapvognene KS 470 og 1065, der kørte 1.673 km hver, mens Dukke Lise-vognen KS 701 lå i bund med 81 km.<ref>''Sporvejsmuseet Skjoldenæsholm Årsberetning 23. driftsår, 2000'' under redaktion af Per Søegaard. Sporvejshistorisk Selskab, 2001. S. 15-16, 19.</ref>
Bygninger,_konstruktioner_og_anlæg