Dette gjaldt også for [[Franz Brentano]], som afviste forestillinger om anskuelser såvel som begreber ''[[a priori]]''. Erfaringsdomme, hvis sandhed enhver umiddelbart indser, tilkommer almenhed (evidens<ref>''Evidens'' bruges inden for filosofien om en direkte eller umiddelbar indsigt i modsætning til ''diskursiv'' erkendelse der forløber "frem og tilbage" mellem begreber ved slutninger – Kilde:''Politikens filosofi leksikon'', 2004, side 123</ref>). Sådanne erfaringsdomme opstår ud af en umiddelbar, intentional forholden sig til et objekt, ([[Transcendental fænomenologi#Intentionalitet|intentionalitet]]). For Brenzano var begreber som "rødlighed" eller "trekantethed" kortformer? for betegnelser af flere enkeltting. Rene forstandsbegreber betragtede han som fiktioner. Det almene opstår gennem abstraktion, idet mennesket sammenknytter generelle prædikater med bestemte typer af forestillingsbilleder. Denne opfattelse er ikke rent logisk, men mulig at efterprøve empirisk, hvorfor [[Wolfgang Stegmüller]] betegnede Brentano som en psykologisk konceptualist<ref>[[Wolfgang Stegmüller]]: ''Das Universalienproblem einst und jetzt'', 78</ref>. Brentanos nominalistiske opfattelse fulgtes også af de fleste tilhængere af [[psykologismen]]<ref>Én opfattelse af psykologisme er den at psykologien skal betragtes som udgangspunkt for filosofien. – Se fx [[:sv:Psykologism|Psykologism]] {{sv sprog}}</ref> ([[Gustav Theodor Fechner|Fechner]], [[Wilhelm Wundt]], [[Hugo Münsterberg]], [[Theodor Lipps]])
Filosofi Sprogforskning Teologi