I 1950'erne blev Kim opfattet som en ortodoks kommunistisk leder. Han afviste Sovjetunionens afstalinisering og begyndte at lægge afstand til sin tidligere støtte, bl.a. ved at fjerne enhver omtale af sin karriere i den Røde Armé fra den officielle historie. Mange opfattede Kim som en indflydelsesrig anti-revisionistisk leder inden for den kommunistiske bevægelse. I 1956 dukkede der folk op i partiet, som var imod Kim, som var blevet opmuntret af afstaliniseringen i Sovjetunionen, og som begyndte at kritisere Kim og kræve reformer. Efter en tids vaklen indledte Kim en udrensning, henrettede nogle for forræderi og tvang resten i eksil. Da Kina og Sovjetunionen ragede uklar med hinanden i 1960'erne, var Kim i begyndelsen på Kinas side, selvom han aldrig afbrød sit forhold til russerne. Da [[kulturrevolutionen]] brød ud i Kina efter 1966, svingede Kim tilbage til Sovjetunionens side. Samtidig skabte han en omfattende personkult, og alle nordkoreanere begyndte at omtale ham som "Den Store Leder". Kim udviklede ''juche''-politikken og -ideologien for at Nordkorea ikke skulle blive en sovjetisk [[satellitstat]].
Politik Samfund Historie Mellemmenneskelige_forhold