Selvom [[1. verdenskrig]] kan ses som en sejr for det [[liberalt demokrati|liberale demokrati]], blev liberalismen som politisk kraft i [[mellemkrigstiden]] i mange lande trængt mellem såvel de stadig voksende [[socialdemokratisme|socialdemokratiske]] partier og [[nationalkonservatisme|nationalkonservative]] strømninger som [[totalitær]]e kræfter i form af [[fascisme]] og [[kommunisme]], og perioden var dermed en dyster tid for liberalismen.<ref>Jensen mfl. (red.) (2006), s. 1808ff.</ref> I Storbritannien, hvor det [[Liberal Party|liberale parti]] i generationer havde skiftedes med [[Konservative Parti (UK)|de konservative]] til at danne regering, måtte den sidste liberale [[Premierminister (Storbritannien)|premierminister]] [[David Lloyd George]] således gå af i 1922, og partiet blev permanent fremover henvist til en tredjeplads i [[Underhuset]] efter både de konservative og [[Labour]]. [[Depressionen]] i 1930'erne førte til stor skepsis overfor de neoklassiske økonomiske tanker, der indtil da havde domineret den økonomiske videnskab. Til gengæld blev der større opmærksomhed om den engelske økonom [[John Maynard Keynes]]' idéer om større statslig indgriben, især via [[finanspolitik]]ken, for at styre den økonomiske [[konjunktur]]udvikling. Selvom Keynes var medlem af det liberale parti i England hele sit voksne liv, ansvarlig for udviklingen af partiets økonomiske politik efter 1926<ref>{{cite book |last=Skidelsky |first=Robert |title=John Maynard Keynes: 1883–1946: Economist, Philosopher, Statesman |year=2003 |isbn=0330488678 |pages=|publisher=Pan MacMillan Ltd}}</ref>, og af nogle regnes for den ypperste repræsentant for den såkaldte "moderne liberalisme" (dvs. nærmest socialliberalisme) i det 20. århundrede<ref>{{cite book|last=Wolfe|first=Alan|author-link=|title=The Future of Liberalism|url=https://books.google.com/books?id=ZhqiXF0PsA8C&pg=PP1|year=2009|publisher=Alfred A. Knopf|isbn=978-0-307-26677-4|quote=If Adam Smith is the quintessential classical liberal, the twentieth-century British economist John Maynard Keynes, whose ideas paved the way for massive public works projects and countercyclical economic policies meant to soften the ups and downs of the business cycle, best represents the modern version.}}</ref>, blev hans synspunkter i mange europæiske lande især associeret med en socialdemokratisk tankegang.<ref>Jensen mfl. (red.) (2006), s. 1814.</ref>
Filosofi