Samjatin var en skarp og rationel person, men romanen, ''Vi'', demonstrerer tydeligt, at han var fortaler for en indsigtsfuld og dybtgående rationalitet end det indlysende, der ligger bagved f.eks. udtrykket 2 + 2 = 4. Samjatin advokerer for det rationelle i at lade menneskets positive, naturlige egenskaber som drømme og nysgerrighed komme frit til udtryk, da det er drivkraft til udvikling. Han gør sig til talsmand for bekæmpelse af [[entropi]]en gennem revolution. Det er tydeligt, at han ikke trives med den kvælende stilstand og konformitet, der kan herske i et lukket kredsløb, hvor alle veje enten ender blindt eller fortsætter uendeligt i de samme cirkler. Det er kætteren Samjatin, der taler gennem ''Vi'' og går til angreb på den udvikling, han allerede i starten af [[1920'erne]] så faren for kunne udvikle sig i [[Sovjetunionen]]. Kombinationen af et [[etpartisystem]] i en stat, der var i færd med at isolere sig politisk og diplomatisk fra omverdenen og udvikling og indførelse af ny [[teknologi]] har uden tvivl givet Samjatin anledning til at gøre sig forestillinger om, hvor alt dette kunne bære hen på lang sigt. Havde han levet i dag, ville han muligvis have skrevet om de udfordringer menneskeheden står overfor i relation til [[genmanipulation]], [[retssikkerhed]], [[miljø]], [[internet]], overvågning, kontrol med medier og [[information]].
Litteratur