Udviklingen inddeles i tre faser, hver med sin udformning.
* Indtil omkring 8. århundrede var den dominerende form den ældre fuþark med 24 tegn. Der skete en tegnøkonomisk udvikling, hvor samme tegn kunne stå for flere [[fonem]]er, hvilket ikke gjorde [[tekst]]erne mere læsevenlige.<ref name=damgaardolsen156>Damsgaard Olsen (1994) s. 156</ref> Herefter var den yngre fuþark med 16 tegn dominerende indtil [[middelalderen]].
* I 10. århundrede blev der tilføjet punkter til at skelne mellem forskellige fonemer.<ref name=damgaardolsen156 /> Baggrunden for ændringen mellem den yngre og ældre form er ukendt, men den fandt sted samtidig med [[Synkopetiden|synkopen]], der også markerer skiftet mellem det fælles [[urnordisk]]e sprog og de regionale sprog [[olddansk]], [[Østnordiske sprog|oldsvensk]] og [[oldnorsk]]. Fordelene ved den nye form var pladsøkonomi, ulempen var samme tegn for flere lyde.<ref name="Meulengracht-Sørensen"/>
* I [[middelalderen]] skete der en yderligere udvikling, da der opstod to versioner: en primært dansk og en primært svensk/norsk. Middelalderens runer var påvirket af det latinske alfabet.<ref>Meulengracht-Sørensen (2006) s. 38</ref>
Historie Kultur Middelalderens_kultur