Mindre end et år senere, 20.marts [[1549]], blev Seymour [[Halshugning|halshugget]] for [[forræderi]]. Det forlød, at han havde planlagt at holde Edvard 6. som [[gidsel]] for at gennemtvinge et regeringsskifte på sin ældre brors bekostning. Også Elizabeth blev indkaldt til afhør, og kunne nemt være kommet til at dele hans skæbne. <ref>David Starkey: ''Elizabeth – kampen om tronen'' (s. 109)</ref> Det forældreløse spædbarn, Lady Mary Seymour, blev sendt til sin mors veninde Catherine Willoughby, enkehertuginden af Suffolk, for at vokse op i hendes husholdning. Catherines juveler, tøj og personlige papirer blev 20.april sendt til [[Tower of London]]. Først halvandet år senere, [[17. marts]] [[1550]], blev Marys [[arv]] tilbageført til hende ved et parlamentsvedtag, hvad der lettede byrden af barnets underhold for hertuginden. Den sidste omtale af Mary i de historiske kilder er et brev fra hendes anden fødselsdag, hvori Catherine Willoughby beder sin ven William Cecil om midler til at dække udgifterne for pigen. <ref>[http://www.flickr.com/photos/60861613@N00/3784173385/ Catherine Willoughby, Duchess of Suffolk, daughter of Catherine of Aragon's close companion, Maria de Salinas | Flickr – Photo Sharing!<!-- Bot genereret titel -->]</ref> Willoughby omtaler pigen som "dronningens barn" og brød sig tydeligt slet ikke om hende. Selv om rygter fortalte, at Mary voksede op, blev gift og fik børn, er de fleste historikere enige om, at hun døde som toårig på Grimsthorpe slot. Dronning Catherines [[kapellan]] John Parkhurst udgav i [[1573]] digtsamlingen ''Ludicra sive Epigrammata juvenilia'', med et digt tilegnet en navnløs: "''Jeg, som min dronningemor betalte med sit liv for at føde med veernes smerte, sover under dette [[marmor]].''" <ref>"...sleep under this marble," hentet fra: http://www.historytoday.com/linda-porter/lady-mary-seymour-unfit-traveller</ref>
Historie