Indtil begyndelsen af [[1800-tallet]] havde sangere i alle stemmelag mulighed for at demonstrere sin virtuositet gennem koloratur.
[[Barok]]operaens arier gav rig mulighed for en sådan [[improvisation]], især i [[kadence]]r.  Koloratur kan i øvrigt forekomme i alle stemmelag, især i barokoperaer. [[Johann Sebastian Bach]]  skrev koloratur til stort set al vokalmusik, bortset fra de langsomme  stykker (Bach skrev dog aldrig nogen egentlig opera). Selv korsatser kan være  rigt udsmykket med koloratur i alle stemmer. Bachs ''[[Magnificat]]'' og [[Georg Friedrich Händel]]s ''[[Messias]]'' er et godt eksempel på dette. I  sen[[barok]]kens arier begyndte man at nedskrive præcise koloraturer, og i [[belcanto]]-operaer fra [[1810]] til [[1845]] var koloratursangen kørt til grænsen af det mulige hvad angår virtuositet og toneregister.
Musik