[[Fil:Vrubel Demon.jpg|thumb|right|[[Mikhail Vrubel]]s illustration til ''Dæmon'' (1890).]]
Lermontovs tidlige digte er blevet kaldt barnagtige, for på trods af hans dygtige brug af sproget appellerer de mere til unge end voksne. Men ligesom [[Percy Bysshe Shelley]], som han ofte sammenlignes med, prøvede han at analysere og belyse de dybereliggende grunde til det utilfredshed, han nærede til samfundet og sig selv.
Både hans [[patriotisk]]e og [[panteisme|panteistiske]] digte fik stor indflydelse på russisk litteratur. For eksempel dedikerede [[Boris Pasternak]] i 1917 sin vigtigste digtsamling til mindet om Lermontovs “Dæmon” et langt digt med nogle af de mest honningsøde linjer i sproget; et digt som Lermontov skrev om i flere omgange. Digtet, der berømmer "ateismens evige ånd"s kødelige lyster, var bandlyst i årtier. [[Anton Rubinstein]]s opera over samme emne blev også forbudt, da censorerne fandt det ugudeligt og dumt.
Litteratur Maleri