Beeken besøgte [[Det Kongelige Danske Kunstakademi|Kunstakademiet]] [[1758]]-[[1765|65]], mens [[Louis-Augustin le Clerc]] og [[Jacques-François-Joseph Saly]] var [[professor]]er i billedhuggerkunst, og påvirkedes navnlig stærkt af den sidstnævnte. [[1764]] fik han den lille og 1765 den store guldmedalje og derefter [[1768]] Akademiets rejsestipendium for seks år. Han rejste først til [[Paris]], hvor han i juli [[1769]] blev indskrevet ved [[Académie royale de peinture et de sculpture|Akademiet]], anbefalet af [[Charles Nicolas Cochin]], og opholdt sig der i det mindste året [[1770]] ud. Derefter drog han til [[Rom]], hvor han forblev i syv år, halvtredje år ud over sin stipendietid. Fra Rom leverede Beeken ornamenttegninger hjem til Kunstakademiet og var meget virksom som portrættegner, hvorom en række tegninger — navnlig forestillende damer —, som han efter sin hjemkomst udstillede på [[salon]]en [[1778]], er et vidnesbyrd. I Rom omgikkes han [[Nicolai Abildgaard]] og [[Johan Tobias Sergel]],<ref>[https://www.kulturarv.dk/kid/VisKunstner.do?kunstnerId=1260 Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon]</ref> af hvilke den sidste har spillet en stor rolle for ham. Flere af de smågrupper, som Beeken efter sin hjemkomst modellerede for [[Royal Copenhagen|porcelænsfabrikken]], er ikke tænkelige uden kendskab til Sergels kunst og blev efter sin hjemkomst [[agreeret]] af Akademiet.
Personbillede_savnes Kunst Historie