Araberne overtrådte våbenhvilen ved at forstærke deres positioner og forsvarslinjer med nye enheder (herunder seks kompagnier af sudanesiske regulære,<ref name="Moris2008p2692">Benny Morris (2008), p.269</ref> en saudisk bataljon<ref name="Moris2008p322">Benny Morris (2008), p.322</ref> og endheder fra [[Yemen]] og [[Marokko]].<ref name="Moris2008p205">Benny Morris (2008), p.205</ref> Ligeledes forhindre de forsyninger i at nå isolerede israelske bosættelser; ligesom de af og til åbnede ild fra deres positioner.<ref name="Morris">{{Kilde bog|efternavn=Morris|fornavn=Benny|titel=1948: A History of the First Arab-Israeli War}}</ref> De israelske styrker overtrådte våbenhvilen ved at erhverve våben fra [[Tjekkoslovakiet]], forbedre træningen af dets styrker og omstrukturere hæren. [[Yitzhak Rabin]] – en IDF's kommandører, som senere ville blive israelsk premierminister – sagde: "[uden] våben fra Tjekkoslovakiet... er det meget tvivlsomt, om vi ville have været i stand til at føre krigen".<ref>{{Kilde bog|efternavn=Ahron Bregman|forfatterlink=Ahron Bregman|efternavn2=Jihan El-Tahri|forfatter2link=Jihan El-Tahri|titel=The Fifty Years War: Israel and the Arabs|url=https://archive.org/details/fiftyyearswarisr00breg|udgiver=[[BBC Books]]|år=1999|isbn=978-1-57500-057-2}}</ref> Ud over at overtræde våben- og personaleembargoen sendte begge parter nye enheder til fronten.<ref name="Morris" /> Israels hær forøgede sin styrker fra cirka 30.000 eller 35.000 mand til næsten 65.000 i løbet af våbenhvilen. Ligeledes omfattede dets våbenleverancer "mere end femogtyve tusinde rifler, fem tusinde maskingeværer og mere end halvtreds millioner kugler".<ref name="Morris" />
Historie Tidligere_riger,_stater,_protektorater,_kolonier_og_lande