I de ældre tider anvendtes høje af større eller mindre omfang som dække over det fælles gravkammer ([[jættestue]], [[gravkiste]]) eller enkeltgraven. I den [[yngre bronzealder]] nedsatte man ofte brændtbensgrave i større tal i høje fra ældre tid, og en lignende brug af ældre tiders høje kendes også fra alle de følgende perioder, ligesom der helt til oldtidens slutning byggedes store høje. Undtagelsesvis findes gravpladser uden kendelig jordhøj allerede fra den [[yngre stenalder]]. I [[Centraleuropa]] er gravpladser fra stenalderen og senere ret almindelige. I [[Tyskland]] findes der grave, der ligger rækkevis, mens der ikke er nogen egentlig orden på danske gravpladser. Typisk har gravpladser kun grave fra en enkelt af de større tidsperioder, gerne i et spænd på 2-300 år. De enkelte graves anlæg og udstyr kan derimod være skiftende, som også [[ligbrænding]] skifter med ubrændt gravlægning, omend dette er almindeligst. Der kendes pladser, som synes anvendt af en overklasse, andre for den jævneste befolkning.
Død