Roed malede i den følgende tid en mængde [[portræt (billede)|portrætter]], altid solidt og forstandig udførte, omend ikke lige åndrige. Blandt hans portrætter kan fremhæves: [[Johan Christian Drewsen|J.C. Drewsen]] (1845), [[Johan Sebastian Welhaven|Welhaven]] (1854), [[Anders Sørensen Vedel]] (1858), [[Albert Küchler]] (1863), højskoleforstander Stephansen (1866), biskop [[Gerhard Peter Brammer|Brammer]] og Marstrand (1868), sammes portræt (1873) til Den kongelige Malerisamling, [[Kingo]] (1856) og hans eget portræt (1858). En kopi, der vakte en del opmærksomhed, var efter Rafaels sixtinske Madonna i [[Dresden]], som han efter [[Martin Hammerich (skolemand)|Martin Hammerichs]] bestilling malede på stedet i 1851. Han var for anden gang i Italien 1861, for [[Det anckerske Legat]], og blev 1862, efter sin hjemkomst, professor ved Akademiets modelskole. Ved den omordning af Akademiet, som var slået fast allerede 1857, fik han nu lejlighed til at føre undervisningen i modelskolen ind i et nyt og fastere spor. Ved sin store dygtighed i teknisk henseende, sin kærlighed til kunsten og alvorlige tilegnelse af sand dannelse havde han de bedste forudsætninger til at være en god lærer og røgtede denne sin gerning med stor samvittighedsfuldhed og troskab, indtil alderen ligesom stivnede de tilvante former. I oktober 1887 tog han sin afsked og fik titel af virkelig [[etatsråd]], men allerede 8. august 1888 afgik han ved døden. 1859 var han blevet [[Dannebrogordenen|Ridder af Dannebrog]] og 1878 [[Dannebrogordenens Hæderstegn|Dannebrogsmand]].
Kunst Historie Maleri Organisationer Uddannelsesinstitutioner