Han blev premierminister i 1985.<ref>{{Cite news |last=Jeerawat |first=Na Thaland |date=26. juni 2016 |title=Tearful farewell for the Thai-bornkingmaker who crowned Hun Sen |language=en |work=[[Bangkok Post]] |url=https://www.bangkokpost.com/thailand/general/1020213/tearful-farewell-for-the-thai-bornkingmaker-who-crowned-hun-sen |access-date=25. maj 2023 |archive-date=27. juli 2023 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230727010539/https://www.bangkokpost.com/thailand/general/1020213/tearful-farewell-for-the-thai-bornkingmaker-who-crowned-hun-sen |url-status=live }}</ref><ref name=":10">{{Cite journal |date=12. januar 2015 |title=30 Years of Hun Sen |url=https://www.hrw.org/report/2015/01/12/30-years-hun-sen/violence-repression-and-corruption-cambodia |language=en |access-date=8. december 2020 |website=Human Rights Watch}}</ref> Efter parlamentsvalget 1993 hvor Det Cambodjanske Folkeparti ikke opnåede flertal, delte han premierministerposten med [[Norodom Ranariddh]] som blev første premierminister. Sen afsatte Ranariddh som første premierminister ved et kup i 1997. [[Ung Hout]] blev ny første premierminister, mens Hun Sen fortsatet som anden premierminister. Efter Det Cambodjanske Folkepartis valgsejr ved parlamentsvalget i 1998 blev Sen igen eneste premierminister.
Levende_personer