Blandt Mbembes vigtigste værker er ''De la postcolonie. Essai sur l’imagination politique dans l’Afrique contemporaine'' (2000); ''Nekropolitik'' (2003, [https://atlasmag.dk/kultur/filosofi/»vi-er-blevet-det-nye-råmateriale« da. oversættelse 2019]) og ''Critique de la raison nègre'' (2013). Centralt for disse værker er den europæiske forestilling om [[Afrika]] som en [[fantasi]] uden hold i den faktiske virkelighed, en pointe Mbembe videreudvikler fra [[Frantz Fanon]]. I ''Nekropolitik'' beskriver han med udgangspunkt i [[Michel Foucault]] og [[Giorgio Agamben|Giorgio Agambens]] begreb om [[biopolitik]], hvordan magten til at slå ihjel stadig er en væsentlig form for magtudøvelse i dag, f.eks. i forhold til brugen af [[konfliktmineraler]] i mobiltelefoner.<ref>[https://atlasmag.dk/kultur/filosofi/»vi-er-blevet-det-nye-råmateriale« Rosa Skytt Burr, "»Vi er blevet det nye råmateriale«", ''Atlas Magasin'', 17. august 2019]</ref> I hans seneste bog, ''Brutalisme'' (2020), skriver Mbembe mere direkte om aktuelle politiske emner såsom flygtninge og grænser, samt arkitektur og overvågningsteknologi.<ref>[https://www.eftertrykket.dk/2020/08/31/achille-mbembe-den-brutale-kapitalismes-taenker/ Dominique Routhier, "Achille Mbembe: Den brutale kapitalismes tænker"'', Eftertrykket,'' 31. august 2020]</ref>
Levende_personer