Han var lille og spinkel af figur, men havde et smukt, intelligent hoved og besad et vel ikke meget klangfuldt, men tydeligt og fortrinlig skolet organ, der lystrede ham på alle punkter, undtagen hvor han skulle give lidenskabelig patos eller øm kærlighed luft, thi disse følelser lærte han, der frem for alt var refleksionsskuespiller, aldrig til fulde at give det sande og ægte udtryk. Ved studiet af moderne fransk skuespilkunst havde han tilegnet sig meget af den franske skoles naturlige diktion og kæmpede med stor iver for at modarbejde den hos adskillige af teatrets personale den gang endnu herskende noget konventionelle spillemåde, som navnlig gav sig til kende i det højere drama. han bragte her nyt blod i de gamle årer, og hans virksomhed var ikke uden gode resultater, selv om disse langtfra blev så betydelige, som der havde været grund til at vente, i fald hans forbliven ved teatret havde været af længere varighed.
Historie