Lokale oprør hæmmede persernes aktivitet i de næste år, og først i [[480 f.Kr.]] kom krigen for alvor i gang. Denne gang synes hensigten at have været en ren persisk erobring af hele Grækenland for at gøre ende på grækernes støtte til kolonisterne i Lilleasien. Dareios’ søn [[Xerxes 1. af Persien|Xerxes]] rykkede ind i Grækenland med en stor hær og understøttedes samtidig af sin flåde. Hovedbyerne Athen og Sparta tog kampen op, men fik kun lunken eller ingen tilslutning fra de øvrige bystater; [[Theben (Grækenland)|Theben]] støttede endda perserne. I første omgang [[Slaget ved Thermopylæ|spærrede spartanerne]] under kong [[Leonidas]] passet ved [[Thermopylæ]] og sinkede dermed i lang tid persernes fremrykning, men omsider lykkedes det Xerxes ved forræderi at omgå forsvarerne, og spartanerne nedkæmpedes. Den persiske hær angreb derefter [[Attika (halvø)|Attika]], Athens magtområde. Athenerne, ledet af statsmanden [[Themistokles]] rømmede deres by, som blev indtaget og brændt af perserne, men i mellemtiden samlede athenerne og deres forbundsfæller flåden og lokkede den persiske hovedflåde i en fælde ved [[Salamis]]-havbugten, hvor de samme år tilføjede den et klart nederlag.
Historie