Han var en søn af rentekammerdeputeret [[Johann Heinrich Elias Meyer]], blev [[1821]] privat dimitteret til [[Københavns Universitet]], [[1826]] [[juridisk kandidat]], [[1830]] [[auditør]] i [[Hæren]], [[1838]] surnumerær [[assessor]] i [[Den kongelige Landsoverret samt Hof- og Stadsret]], [[1841]] virkelig assessor sammesteds, overgik [[1845]] som assessor i [[Københavns Kriminal- og Politiret]] og udnævntes [[1856]] til assessor i Højesteret, i hvilken stilling han forblev indtil sin død, 10. april 1878 i København. Meyer, der nød megen anseelse for sin fremragende dygtighed og store skarpsindighed, fik [[1836]] titel af overauditør, [[1852]] af [[justitsråd]], blev [[18. november]] [[1859]] [[Dannebrogordenen|Ridder af Dannebrog]] og [[26. maj]] [[1867]] [[Dannebrogsmand]] og udnævntes [[21. maj]] [[1874]] til Kommandør af 2. grad af Dannebrog. Ved siden af sin egentlige embedsgerning fungerede han i en længere årrække ([[1858]]-[[1869]]) på regeringens vegne som medlem af [[Det Sjællandske Jernbaneselskab|Den sjællandske Jernbanes]] kontrolkomité.
Historie