De tre engelske bands, der hjalp med at udvikle genren, har med deres sorgfulde og depressive tekster rødder i doom metal:<ref>{{cite web |title=Doom Metal |url=http://www.allmusic.com/explore/style/d11956 |publisher=Allmusic |access-date=2008-05-07 |archive-date=20. december 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20101220015926/http://www.allmusic.com/explore/style/d11956 |url-status=dead }}</ref> My Dying Brides musik er blevet beskrevet som "dryppende med forræderi og smerte" fra en "poetisk fascination med svigt og synd af enhver variation."<ref>{{cite web |author=Jeffries, Vincent |title=''Turn Loose the Swans'' review |url=http://www.allmusic.com/album/r203986 |publisher=Allmusic |access-date=2008-05-07}}</ref> Sangtekster der fokuserer på selvmord og livets meningsløshed, kan findes hos [[Anathema]],<ref name="AMG Eternity"/> mens Paradise Lost også er blevet nævnt som en gruppe, der "aldrig har mistet deres depressive kant."<ref>{{cite web |author=Blackie, Andrew |title=PopMatters |url=http://www.popmatters.com/pm/music/reviews/42122/paradise-lost-in-requiem/ |publisher=PopMatters |access-date=2008-05-07}}</ref>
Musik