Tilbage i Norge blev han indsat som konge sammen med sin bror. Frem til 1030'erne havde danske konger gentagne gangen prøver at vinde indpas i Norge. Efter [[1040]] havde Olavs forgængere [[Magnus den Gode]] og Harald Hårderåde prøvet at hævde sig i [[Danmark]]. Disse stadige magtkampe medførte, at Danmark og Norge havde udgjort én politisk [[sfære]]. Dette ændrede sig under Olav Kyrre, der helt gav afkald på en offensiv [[udenrigspolitik]] for i stedet at konsolidere sit rige gennem aftaler og [[alliance]]r gennem ægteskab. Svend Estridsen følte sig ikke længere bundet af aftalen om [[våbenhvile]], han havde indgået med Olavs far i [[1064]], da den kun skulle gælde i de to kongers egen levetid. Nu følte han sig fri til at angribe Haralds sønner. Men Olav og Magnus mobiliserede den norske [[leding]]sflåde til forsvar, og Svend bestemte sig for i stedet at angribe England. Der så han muligheder i den omfattende uro i de nordlige områder med store danske bosætninger. For at have ryggen fri, indgik han varig fred med de to norske konger i [[1068]]. Som garanti giftede Olav Kyrre sig med Svends datter Ingerid, og lidt senere blev Olavs halvsøster Ingegerd Haraldsdatter gift med Svends søn [[Oluf Hunger]], som senere blev dansk konge. Selv om det ikke blev til noget med Svends angreb på England, bestod freden mellem Danmark og Norge. <ref name="autogeneret2" />
Historie