[[Publius Vergilius Maro|Vergil]], [[Horats]] og Ovid er, hver på deres måde, den klassiske [[latin]]ske digtnings mest betydningsfulde repræsentanter. En [[tradition]] om Ovid som profet og [[magiker]] voksede frem på hans hjemegn ved Sulmona, men bygger i stor grad på ældre [[sagn]], der drejede sig om Vergil. <ref name=autogeneret2 /> I et sagn fra 1200-tallet fortælles det, at to [[klerk]]e [[valfart]]ede til Tomis for at besøge Ovids [[gravsted]]. En stemme lød fra graven, og klerkene forhørte sig om, hvilke verselinjer Ovid selv var mest tilfreds med. De ville så bede et [[fadervor]] for ham. "''Nolo pater noster'' (= Intet fadervor [for mig])," lød det fra graven. I én version af [[legende]]n hedder det, at Ovid på sine ældre dage havde mødt [[apostlen Johannes]], blev omvendt, og endte sin dage som biskop af Tomis og [[helgen]]. Derfor havde han heller ikke brug for klerkenes [[forbøn]]. <ref>Bjørn Bandlien: "Ovids disipler", ''Sagaspor'' (s. 292)</ref>
Vegetarer