Som [[prædikant]] nød Jensen en enestående anseelse, og kirkens og menighedens gerning havde i ham en af sine mest varmhjertede og talentfulde talsmænd. Både som praktisk præstelærer og som præst og forfatter har han øvet en meget stor indflydelse både i og udenfor sin stand. Bevægelsen for "en fri folkekirke" og for menighedernes selvstyre har han ikke blot støttet med sin deltagelse i arbejdet og sin store autoritet, men han har gennem sit arbejde for de selvstyrende og selvunderholdende "[[småkirke]]r" i Kristiania givet stødet til en kirkelig "[[indremission]]", hvis velsignede frugter ligger åbne i dagen. I reformarbejdet på det liturgiske område har han været den drivende kraft. Sammen med sin ven [[W.K. Hesselberg]] udgav han 1883 ''Udkast til en forandret Højmesseliturgi'', og den nye [[alterbog]] af 1889 var for en væsentlig del hans værk. Efter sin afsked fra præstetjenesten har han udarbejdet ''Forslag til en revideret Salmebog for den norske Kirke'' (2. oplag 1915). Efter at være underkastet revision af en komité blev ''Landstads reviderte salmebok'' «autoriseret til brug ved den offentlige gudstjeneste i Norge ved de kongelige resolutioner af 8. oktober 1920 og 15. februar 1924».
Personbillede_savnes Lister_over_personer Uddannelse