Han begyndte at interessere sig for [[marxisme]]n omkring 1896, hvor han bl.a. stod bag organiseringen af den sydrussiske arbejderunion i byen [[Mykolajiv|Nikolajev]]. I 1898 blev Trotskij arresteret for revolutionær virksomhed. Han formåede i 1902 at flygte fra [[Sibirien]] til [[London]], hvor han stiftede bekendtskab med ledende revolutionære som [[Vladimir Lenin]], [[Georgij Plekhanov]] og [[Julij Martov]], der ledede den revolutionære avis Iskra (gnisten), og Trotskij blev hurtigt en af bladets markante skribenter.
 
I begyndelsen var kemien mellem Lenin og Trotskij rigtig god, men ved [[Ruslands Socialdemokratiske Arbejderparti|det russiske socialdemokratis]] anden partikongres i 1903 brød han med Lenin, som var i gang med at skaffe sig fuld kontrol over partiet. Trotskij sluttede sig til [[Mensjevik|mensjevikkerne]], men forlod dog allerede denne fraktion i september 1904, fordi de insisterede på en alliance med de russiske liberale og var uvillige til forsoning med Lenins [[Bolsjevik|bolsjevikker]]. Fra 1904 til 1917 beskrev Trotskij sig som upartisk socialdemokrat.
Historie