'''Philippe Pinel''' (født [[20. april]] [[1745]] i [[Saint André d'Alayrac]], død [[26. oktober]] [[1826]] i [[Paris]]) var en fransk [[psykiater]]. Pinel studerede i [[Toulouse]], [[Montpellier]] og [[Paris]] og tog [[doktorgrad]]en førstnævnte sted [[1773]]. Han arbejdede først med [[anatomi]]ske spørgsmål ([[osteologi]]), men studerede der efter sindssygdomme og blev 1793 overlæge ved [[Bicêtre]]. Han skrev her sin berømte ''Traité médico-philosophique sur l'aliénation mentale ou la manie'' (1801—09), i hvilken han opstillede 5 former for sindssygdom, der i blandt den, der af [[J. C. Prichard]] kaldtes [[moral insanity]]. Som læge ved nævnte anstalt kæmpede Pinel mod den gammeldags torturmetode i behandlingen af de sindssyge, og det angives over alt, »at han løste de sindssyges lænker«, selv i franske håndbøger og leksika. Dette er dog urigtigt. Pinel meddeler selv i ovennævnte skrift, at æren for denne indgribende reform må tilskrives hospitalsdirektøren [[Pussin]], og det berømte billede af Pinel i hospitalsgården beror altså på en misforståelse. Pinel blev læge ved [[Salpétrière]] 1795, professor i [[patologi]] samme år og senere medlem af instituttet. Da fakultetet reorganiseredes [[1822]], fik han sin afsked. Blandt hans værker mærkes: ''Nosographie philosophique ou la méthode de l'analyse appliquée à la médecine'' (1789, 2 Bind; 6. Udgave 1818, 3 Bind), der blandt andet oversattes til tysk flere gange, der i blandt også en udgave: »''Philosophische Krankheitslehre des Bürgers P.''« (Kopenhagen 1799—1800).
Historie