I omkring 200 år efter Edvards erobring af Wales virkede hans tiltag for at holde sammen på området. I den tid var der konstant en garnison på slottet, og Caernarfon var [[de facto]] hovedstaden i Nordwales.<ref name="Taylor 19">{{harvnb|Taylor|1997|p=19}}</ref> Den walisiske befolkning blev diskrimineret, idet administrative stillinger ikke gik til dem, og selve byen Caernarfon var kun åben for walisere på markedsdage. Det skabte splid mellem englænderne og waliserne. Det resulterede i [[Glyndwroprøret]] (1400–1415).<ref>{{harvnb|Davies|1995|pp=68–69}}</ref> Under opstanden var Caernarfon et af målene for [[Owain Glyndwr]]s hær. Byen og slottet blev belejret i 1401, og i november samme år stod [[slaget ved Tuthill]] mellem Caernarfons forsvarere og den angribende hær.<ref>{{harvnb|Davies|1995|p=105}}</ref> I 1403 og 1404 blev Caernarfon atter belejret af walisiske soldater med støtte fra Frankrig,<ref name="Taylor 19"/> og Caernarfon havde en garnison på omkring 30 mand.<ref name="Friar 124"/> Starten på [[Tudordynasti]]et på den engelske trone i 1485 indvarslede en ændring i måden, hvorpå Wales blev administreret. Tudorerne var af walisisk herkomst, og deres styre løsnede op for spændingerne mellem waliserne og englænderne. Som et resultat heraf blev borge som Caernarfon, som var sikre steder at styre landet fra, mindre vigtige. Vedligeholdelsen blev forsømt, og i 1538 beskriver kilder, at mange borge i Wales var "''moche ruynous and ferre in decaye for lakke of tymely reparations''" ("''meget ødelagte og i forfald på grund af manglende rettidige reparationer''").<ref name="Taylor 19"/>
Historie Kultur Foreninger Organisationer