Lægemidlerne og deres anvendelse ofrede han bestandig en særlig interesse, og på sin store studierejse var han, som det tydeligt fremgår af hans dagbog, altid meget ivrig for at notere berømte fremmede lægers vidtløftige receptformler. Det sidste større skrift, Borch udgav, var en populær lægebog (''De usu plantarum indigenarum in medicina'', [[1688]]) med udførlige anvisninger til at helbrede de almindelige sygdomme ved hjælp af indenlandske planter. Skriftet blev hurtig oversat fra latin både på tysk og dansk og har vistnok haft en ikke ringe praktisk betydning. At han ikke blot var en meget afholdt og anset, men også en ivrig forskende praktisk læge, derom vidner de meget talrige kasuistiske meddelelser, han har givet i Thomas Bartholins lægevidenskabelige tidsskrift ''Acta medicina'', og som universitetslærer tog han sig med samme nidkærhed af medicinen som af sine øvrige lærefag.
Litteratur Sprogforskning Kemi Videnskab Humaniora Ledelse Naturvidenskab Uddannelsesinstitutioner Universiteter Ledere