Theo og Gauguin vendte tilbage til Paris umiddelbart efter besøget på hospitalet. Vincents drøm om et fælles atelier var kortvarigt. Han huskede lidt om hændelsen, og da han blev udskrevet fra hospitalet i begyndelsen af januar 1889 genoptog han sin kunst. Men hans helbred svingede kraftigt. Af frygt for et nyt anfald af sygdom, valgte han frivilligt at blive indlagt på Saint-Paul-de-Mausole sindssygehospital i [[Saint-Rémy-de-Provence|Saint-Rémy]] i maj. Da Vincent var kommet sig på klinikken i Saint-Rémy, begyndte han at arbejde igen. På sine gode dage malede han ofte i den indhegnede have, og han fik senere lov til også, at arbejde uden for hospitalet. Han fik ekstra plads i klinikken, som han kunne bruge som studie, hvor han malede en række værker som kopier af [[Rembrandt]] og [[Hirse]]. Vincents sind fortsatte med at svinge. I en periode med ekstrem forvirring spiste han af sin oliemaling, hvorefter han kun måtte at tegne et stykke tid. Trods de tilbagefald var Vincent usædvanligt produktiv i Saint-Rémy, hvor han fuldendte omkring 150 malerier i løbet af et år. Seks af Vincent malerier blev vist i Bruxelles i begyndelsen af 1890 på en gruppeudstilling af de belgiske kunstneres forening 'Les Vingt " ("De Tyve"). Kunstkritikeren Albert Aurier skrev en positiv artikel om van Goghs arbejde, og et af hans udstillede malerier, Den røde Vingård, blev solgt. Vincent forlod sindssygehospitalet i Saint-Rémy i maj 1890 og drog nordpå til Auvers-sur-Oise, hvor flere kunstnere allerede boede. Auvers-sur-Oise gav Vincent den fred og ro, som han havde brug for, og samtidig var det tæt nok på Paris for ham, så han kunne besøge sin bror Theo. Lægen i byen, Paul Gachet, kunne holde øje med ham. Vincent blev hurtigt ven med Gachet, der var amatørmaler. Han rådede Vincent til helt at begrave sig i sin kunst. Det gjorde han, og han malede haver og marker omkring landsbyen i et hektisk tempo. Vincent malede febrilsk, og han færdiggjorde næsten et værk om dagen. Hans helbred syntes også at være forbedret. Vincent besøgte Theo og hans familie i Paris i begyndelsen af juli 1890, hvor han erfarede, at hans bror tænkte på at stoppe sit samarbejde med kunsthandlere, som han havde haft i mange år. Theo ønskede at etablere sin egen virksomhed, og det gav en økonomisk risiko. Vincent vendte tilbage til Auvers-sur-Oise som en bekymret mand. Både Theo og hans kone, Jo Banger, skrev til Vincent for at berolige ham.
Historie Maleri Død Kriminalitet