Nutid bruges på dansk og andre sprog i mangel af en ægte fremtidsform. Det, vi kalder fremtid (futurum), opleves i stor udstrækning som en unaturlig omskrivning med det formål nøjagtigere at gengive futurumformer på sprog hvor futurum har særlige former og ikke sammensatte (kompositte verbalformer). Den latinske sætning »Cras veniet« betyder »Han kommer i morgen«; men i nutid hedder »han kommer« ''venit''; latin har altså en ikke-sammensat verbalform (simplex), veniet, til angivelse af fremtid, og simplex-former kræver selvstændig repræsentation i bøjningsmønstrene (paradigmer). Umiddelbart oversættes den latinske futurum til en dansk præsens, men vil man forsøge en yderligere tilnærmelse, oversætter man til: »Han vil komme i morgen«, hvor ''vil komme'' (sammensat form, komposit, hjælpeverbum+infinitiv) skal gengive ''veniet'' (usammensat form, simplex), og hvor ''vil'' udelukkende skal betegne noget fremtidigt og ikke noget viljesbaseret.
Filosofi