Rosamond Pinchot blev i en alder af nitten opdaget af [[Max Reinhardt]], mens hun var på en sørejse med sin mor. Reinhardt castede hende som en [[nonne]], der løber væk fra sit kloster, i en [[Broadway|broadwayproduktion]] af [[Karl Vollmoller]]s ''[[Miraklet (Vollmoller)|Miraklet]]''.<ref>{{cite book|last=Gaston|first=Bibi |title=The Loveliest Woman in America: A Tragic Actress, Her Lost Diaries, and Her Granddaughter's Search for Home|url=https://archive.org/details/loveliestwomanin0000gast|year=2009|publisher=HarperCollins|isbn=0-060-85771-4|page=[https://archive.org/details/loveliestwomanin0000gast/page/7 7],12}}</ref> Pinchots udseende i stykket vakte sensation og førte til, at hun blev gjort til genstand for en anselig del opmærksomhed fra pressen.<ref>{{cite book|last=Burleigh|first=Nina |title=A Very Private Woman: The Life and Unsolved Murder of Presidential Mistress Mary Meyer|year=2009|publisher=Random House, Inc.|isbn=0-307-57417-2|page=47}}</ref> Efterfølgende optrådte hun i produktioner af [[William Shakespeare]]s ''[[En skærsommernatsdrøm]]'' og [[Franz Werfel]]s ''[[Den evige vej (skuespil)|Den evige vej]]''. I [[1935]] medvirkede hun i en spillefilmsindspilning af [[Alexandre Dumas, den ældre|Alexandre Dumas]] ''[[De tre musketerer]]'', hvor hun spillede dronning Anne. Dette skulle blive hendes eneste spillefilm.
Samfund Historie Død Samfundsvidenskab Folkeret Kriminalitet