I [[Feudalisme|feudale samfund]] var hoffet, regeringen, monarken og det sociale og politiske liv ofte helt blandet sammen.
I renæssancens [[Europa]] spillede hofdamen en særdeles vigtig rolle i overklassens samfund. Da kongelige par ofte førte separate hof – og ofte giftede de sig for at bevare blodlinjer og sikre politiske alliancer – ville parterne søge tilfredsstillelse og kammeratskab med dem, der bor ved hoffet. Faktisk betød " '''to court'''" oprindelig "''at have bopæl ved hoffet''", og senere kom det til at betyde "''at opføre sig som en hofmand''" og "''at vise kælen opmærksom mod nogen''".<ref>[http://www.oed.com Oxford English Dictionary], v. court, verb</ref> Regentens mest intime følgesvend blev kaldt hans favorit.
Som en følge af at renæssancens brug af det italienske ord "cortigiana" (hunkønsformen af af "cortigiano" hofmand) kom ordet til at betyde til "herskerens elskerinde" og efterhånden til at betyde en veluddannet og selvstændig kvinde med fri [[moral]], eventuelt uddannet i dans og sang. De var især i tilknytning til velhavende, magtfulde mænd, der gav luksus og status i bytte for venskab.<ref>Det er grunden til at [[Baldassare Castiglione]] i sin bog ''Il Cortigiano'' anvender hankønsformen "cortigiano" og undgår den feminine form "cortigiana" (''kurtisane''). Han foretrækker omskrivningen "donna di palazzo" (''palads frue'')</ref> Ordet kom fra italiensk i det 16. århundrede via den franske form "courtisane" især i forbindelse med betydningen af "hof-frue" og "[[prostitueret]]".<ref name="Oxford English Dictionary"/>
Samfund Sexologi Kriminalitet Mellemmenneskelige_forhold