I [[2. slesvigske krig|krigen]] [[1864]] gjorde han tjeneste ved den aktive hær, til dels som stabschef ved Ingeniørkommandoen, og deltog i Dybbølstillingens forsvar indtil dens fald [[18. april]]. Efter krigen blev han [[Dannebrogsmand]] og vendte tilbage til højskolen som lærer, fra hvilket embede han afskedigedes i foråret [[1866]], hvorhos han indtrådte i nummer ved Ingeniørkorpset som kaptajn af 1. klasse. Samme år blev han stabschef ved korpset, og han fungerede, indtil han i [[1868]] på ny trådte uden for nummer for at overtage pladsen som chef for [[Krigsministeriet]]s 2. departement, hvilken plads han beklædte til sin død. Som departementschef ledede han de betydningsfulde
udstykninger og bortsalg af [[Københavns volde|fæstningsterrænet]] ved København. Han udnævntes til [[oberst]] uden for nummer i Ingeniørkorpset i [[1873]], til Kommandør af [[Dannebrogsordenen]]s 2. grad i [[1876]] og døde uventet efter kun få dages sygdom 28. april 1880.
Historie