Han optræder her med stor formel dygtighed, der også må erkendes i hans mindre teologiske arbejder. Ved siden af disse må nævnes hans metafysik (1757), der roses som et særdeles godt arbejde. At han gjorde lykke og samlede mange tilhørere, blandt hvilke mærkes [[Børge Riisbrigh]] og [[Tyge Rothe]], må vel ikke blot tilskrives hans personlighed, kraft og iver, men også forholdene ved universitetet, hvor Wolffs filosofi hidtil ikke havde fundet synderligt indpas. Som en nyhedernes mand af uomtvistelig dygtighed og temmelig utilhyllet lyst til at fremhæve sig selv fandt han både modstandere og misundere.<ref name="DBL 317">[https://runeberg.org/dbl/6/0319.html Thrap, s. 317]</ref>
Historie Lister_over_personer Videnskab Organisationer