Margrete, der var et nyttigt redskab til forhandling for sin familie, var stadig ugift i en alder af 19 år, da [[Isabella af Bourbon]] døde i september 1465. Hun havde kun født Karl en datter, [[Marie den Rige af Burgund|Maria]]. Det gjorde det bydende nødvendigt for ham at gifte sig igen og blive far til en søn. Situationen havde ændret sig siden 1454: Karl blev nu højt respekteret af sin far, som i sin høje alder havde betroet ham regeringen i Burgund. Karl var pro-engelsk og ønskede at indgå et engelsk ægteskab og alliance mod franskmændene. På Margretes side var hendes familie langt mere magtfuld og sikker, end den havde været i 1454: Hendes far var dræbt i [[Slaget ved Wakefield]] den 30. december 1460, men hendes bror var nu kong [[Edvard 4. af England|Edvard 4.]], ineffektivt bekæmpet kun af Margrete af Anjou og hendes søn, [[Edvard af Westminster, Prins af Wales|Edvard af Westminster]]. Det gjorde Margrete til en langt mere værdifuld brud, end hun havde været som datter af en hertug. Derfor sendte Karl sin nære rådgiver, Guillaume de Clugny, til London nogle uger efter sin hustrus død for at foreslå Edvard 4. et ægteskab mellem ham og Margrete. Edvard reagerede varmt, og i foråret 1466 sendte han sin svoger, [[Anthony Woodville, 2. jarl Rivers|Lord Scales]], til Burgund, hvor Scales formelt anmodede om Margretes hånd til Karl og fremsatte Edvards eget forslag om et gensidigt ægteskab mellem Karls datter Maria og Edvards bror, [[Georg Plantagenet, 1. hertug af Clarence|Georg, 1. hertug af Clarence]].
Historie