1852—60 var han (med afbrydelse af en rejse til [[Italien]]) i Paris, tilegnede sig der med største smidighed moderne teknik, fik sit ''Promenaden'' (1855) solgt til [[Luxembourggalleriet]] og skabte her og kort efter nogle af sine i [[kolorit]] og menneskeskildring lødigste værker: ''[[Guldbryllup]]'' (1858), ''[[Dåb]]en'' etc. Efter et Berlin-ophold 1861—68, en [[professorat]]stid i Düsseldorf, vendte han 1874 tilbage til Berlin, hvor han til 1883 ledede et af Akademiets mesterateliers. Han havde stadig fortsat sine [[landsby]]historier: »Begravelsen« (1871) og særlig indtaget publikum med sine fornøjelige og nydelige børneskildringer: ''Wie die Alten sungen'', ''Børnefesten'' (1869, [[Berlins Nationalgalleri]]) og mange flere.
Maleri