Mens hans statsmandsrolle var udspillet for stedse, vedblev han dog at bevare politiske interesser. Hans brud med Bernstorff havde været bestemmende for hans synsmåde i den følgende tid, og skønt han så at sige var blevet udstødt af [[Statsrådet]] 1773, havde han dog i den følgende tid nærmest sympati for Guldberg og hans meningsfæller. Det lønnede sig for ham, for så vidt han, efter [[1774]] at være bleven gehejmekonferensråd, derefter [[1782]] opnåede at blive [[justitiarius]] i [[Højesteret]] og [[1783]] fik [[Elefantordenen]]. Nogle år senere ([[1788]]) forflyttedes han til pladsen som overpræsident i København, men afgik fra denne [[1794]], og døde nogle år senere. Hvad han havde af formue, omkring 29000 rigsdaler, testamenterede han til [[Sct. Hans Hospital]].
Titler Samfund Historie