Et år senere blev Katarina bortvist fra hoffet i London, og hendes værelser blev overdraget til [[Anne Boleyn]]. Anne var en usædvanlig veluddannet og intellektuel kvinde og var engageret i de protestantiske reformer, omend det var genstand for debat, i hvor høj grad hun var hengiven til protestantismen.<ref>Gunn, Steven. "[https://reviews.history.ac.uk/review/967 Anne Boleyn: Fatal Attractions (review])". Reviews in History, hentet d. 16/10 2019</ref> Da [[Ærkebiskop af Canterbury|ærkebiskoppen af Canterbury]], [[William Warham]], døde, er det en kendt sag, at Anne kraftigt havde en finger med i spillet for at få indsat [[Thomas Cranmer]], som var tilhænger af at lade kong Henrik skille fra Katarina.<ref name=":72" /> Paven godkendte endvidere Cranmer, idet han ikke forudså, at Henrik var på vej mod et totalt brud med [[Romerskkatolske kirke|pavekirken]].<ref>Elton, G. R. (1977). ''Reform and Reformation: England, 1509–1558''. Edward Arnold, side 175-176</ref>
Religion Historie