I [[1843]] fik han i [[annekssogn]]et [[Harkmark]] en skolelærer- og [[kirkesanger]]bestilling, som han dog frasagde sig allerede [[1845]]. Siden [[1833]] havde han, så indgående tidens tarvelige [[avisreferat]]er tillod det, med den mest levende interesse fulgt [[Stortinget]]s forhandlinger. Ved [[Kommunevalg]]et [[1841]] var han selvskreven som medlem af formandskabet, til hvis ordfører han meget snart valgtes. Den begavede autodidakt var dermed trådt ind i det offentlige liv, hvor han ved sin klogskab, sejhed og principfasthed hurtig skulde komme til at spille en betydningsfuld rolle og vinde indflydelse over det hele land.
Historie