Han var født på [[Fyn]], hvor faderen, Christen Jørgensen (ca. 1687-1752, gift 2. gang med Maren Rasmusdatter, gift 2. gang med gårdfæster Søren Hansen), var [[Fæstebonde|gårdfæster]]. Moderen hed Maren Stephensdatter (død 1723). Navnet Korsebjerg tog han efter Korsebjerggård, som han fæstede [[1731]] og købte til selveje [[1746]]. Gården var skyldsat til omkr. 6 tønder [[hartkorn]] og omfattede ca. 90 [[hektar]], hvoraf halvdelen var bevokset med krat og skov. Han tog fat på et omfattende rydnings- og opdyrkningsarbejde. I datidens forkuede og uvidende bondestand var han et særsyn, og i meget synes han at have været sin samtidige, den sjællandske "lærde bonde" [[Hans Jensen Bjerregaard]] jævnbyrdig. Han var den første bonde, hvem [[Det Kongelige Danske Landhusholdningsselskab]] ([[1771]]) hædrede som praktisk agerdyrker, og ved selskabets årsmøde berettes der om hans ''"berømmelige Stræbsomhed og Flid i Henseende til hans Gaards Opbygning, Træ- og Frugthaveanlæg, Humle- og Vidjeplantning, Kartoffeldyrkning, Vands Afledning og anden Rydning i Henseende til levende Gærder og Stengærders Opførelse med 1200 Favne, Skovopelskning, flittig Læsning med videre"''. Selskabet optog ham som korresponderende medlem og skænkede ham sølvmedalje og sølvbæger. For at tilfredsstille sin lyst til læsning havde Korsebjerg efterhånden samlet sig en bogsamling af teologiske, juridiske, medicinske og filosofiske værker, og han erhvervede sig et fond af kundskaber, ''"som man aldrig skulde formode hos en Mand af Bondestanden"''. Han nød da også megen anseelse og påskønnelse.
Personbillede_savnes Historie