Den ene misforståelse er at man sender den første tone fra Jorden og at den anden tone så kommer fra de sendere, astronauterne anvender ude i rummet. Denne misforståelse opstår, fordi mange af jorden-til-rummet transmissioner blev startet fra kontrolcenteret og så besvaret af astronauterne. I en sådan sekvens ville CapCom starte med intro-tonen og derpå begynde at tale. Når han så var færdig, ville han sende outro-tonen og astronauterne ville besvare opkaldet. Derfor ville sådanne transmissioner lyde som et bip, fulgt af CapComs tale og så endnu et bip, fulgt af astronauternes tale.
Den anden misforståelse af quindar-tonerne er, at de var designet som et afslutningssignal til transmissioner, lidt ligesom de “høflighedstoner” der har været anvendt på mange halv-duplex radiorelæer. (Mellemstationer til at kopiere og videresende radiosignaler.) Men det var ikke nødvendigt med et sådant signal fordi [[Apollo-programmet|Apollos]] USB-system netop var fuldt duplex og altså sendte begge veje hele tiden.
Ligesom mobiltelefoner, kunne Jorden og rumfartøjet begge sende fortsatte signaler på separate frekvenser. Begge ender kunne også kontinuerligt sende deres [[Frekvensmodulation|FM]] stemmebærende signaler. Intet (andet end et ønske om at undgå forvirring) forhindrede en astronaut og CapCom i at tale og blive hørt på samme tid. Dette skete da også mange gange på grund af signalets forsinkelse på op til tre sekunder på grund af afstanden ud til Månen.
Samfund Kommunikation Journalistik Kultur Teknologi