[[Fil:Freyr art.jpg|thumb|right|Frugtbarhedsguden Frej omtales også som alfernes fyrste.]]
I [[skjaldedigt]]ene, [[fornaldarsaga]]ene og i ''Ældre Edda'' bliver alferne knyttet til aserne (den mest magtfulde gudeslægt), noget der i særdeleshed afspejles i den ofte forekommende frase ‘‘aserne og alferne’‘. Med det menes der antagelig ‘‘alle guderne’‘. Selve ordet ''guð'' er et [[neutrum]]sord, der bruges om guderne som et kollektiv.<ref>Steinsland (2005) s. 134</ref> De nordiske guder er hverken almægtige eller alvidende, men er afhængige af andre arter for at opretholde orden i [[nordisk kosmologi|kosmos]]. Af guderne knyttes alferne specielt til [[vaner (mytologi)|vanerne]]. Den ældste vanegud er [[Njord]], som er blevet knyttet til [[fallos]]dyrkelsen i ‘‘de hellige hvide sten’‘ som findes spredt langs Norskekysten.<ref>Steinsland (2005) s. 151</ref> Njord blev videreført eller afløst af Frej, fremstillet som hans søn. Og dyrkelsen af Frej bevidnes i en række [[stednavn]]e over hele Norden. ''[[Grímnismál]]'' fortæller, at Frejs bolig er Alfheim, og derfor knyttes han til alferne:
{|
| style="padding: 1pt 10pt;" |
:''Alfheim Frøy fekk''
:''i fyrndeheimen''
:''av tivar i tann-fe.''<ref>[http://heimskringla.no/wiki/Gr%C3%ADmnism%C3%A1l Grímnismál, normaliseret af Guðni Jónsson]</ref>
| style="padding: 1pt 10pt;" |
:''Alfhjem til Frey ''
:''gav Guder i årle ''
:''Tider til Tandgave. ''<ref>[http://www.heimskringla.no/wiki/Grimnes_Tale Grimnes Tale, oversat af H.G. Møller]</ref>
|}
''Tannfé'' var den gave, barnet modtog, når dets første tand brød frem.<ref>[https://runeberg.org/islandifr/0102.html Valtýr Guðmundsson; ''Island i fristatstiden'', København 1924]</ref>
Folkeminde