Ikke desto mindre greb den elektriske fusions-jazz hurtigt om sig helt frem til midten af 1990’erne, hvor en mere klassisk, konservativ musikalsk modreaktion herefter satte ind i form af anderledes stramt arrangerede og mere swingende musiknumre på de noget mere konventionelle, oprindelige jazzinstrumenter. Og det med udgangspunkt i såvel den øvrige moderne jazz (dog kun frem til perioden o. 1965), som i den symfoniske Big-Band jazz, og den traditionelle dixieland-jazz (høres bl.a. hos den prisvindende og i jazzkredse særdeles anerkendte trompetist og orkesterleder, [[Wynton Marsalis]], m.fl.<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=ZBJ-MmTA-eU/ ''Musikvideo: "Jazz in Marciac" (Wynton Marsalis And His Dixieland Jazzband, 2009)'']</ref> og <ref>[https://www.youtube.com/watch?v=2Yg3F3-UDaA/ ''Musikvideo: "Concert At The BBC Proms" (Wynton Marsalis and the Lincoln Jazz Center Orchestra, 2004)'']</ref> ).
Musik