Mens denne afhandling dengang ingen opsigt vakte, førte derimod hans samtidige undersøgelser om [[Runealfabet|runerne]] granskningen ind på nye baner. Dette kan således allerede siges om skriftet ''Om Runeskriftens Oprindelse'' (1822), men endnu mere om afhandlingen ''Om de saakaldte tyske Runer'' (1828), hvori han var den første, der tog ordet for, at den kortere runerække måtte være den yngre; dog blev især hans afhandling om [[Guldhornene|Guldhornsrunerne]] (i ''[[Mémoires de la Société des Antiquaires du Nord]]'' 1836-39) epokegørende. "Bredsdorff tilkommer ene og alene den Fortjeneste at have, man kan sige uden Forgænger, paa en og samme Gang baade læst og forklaret Guldhornsindskriften saaledes, at der siden intet væsentligt med skjellig Grund har kunnet lægges til eller tages fra. Hvad Bredsdorff kort og bestemt som ved et lykkeligt Huskud fremsatte, det blev ej blot ''fulgt'' af [[Peter Andreas Munch]], men ganske gengivet af ham, både hvad den egentlige Læsning og Forklaringen angaar, i en vidtløftig Fremstilling" ([[Peder Goth Thorsen]]]). I det hele hersker der hos runologer (P.A. Munch, [[George Stephens]], [[Ludvig Franz Adalbert Wimmer]]) kun én mening om betydningen af hans runegranskning.
Personbillede_savnes Litteratur Sprogforskning Historie Humaniora Geologi Organisationer Uddannelsesinstitutioner