== Universalier i antikken ==
<!-- {{Uddybende|Filosofi i antikken}} når den kommer -->
{| class="wikitable" style="width:275px; float:right;"
|-
| colspan="3" align="center" |Anskuelse af Platons idélære
|-
| align="center" width="33%"| "Ide-riget"<br />Fornufterkendelse
| align="center" width="33%"| <small>methexis:<br />'har del i'</small>
| align="center" width="33%"| "Tings-riget"<br />Sanseperception
|-
| colspan="3" align="center" |[[Fil:Schaubild Ideenlehre Platon.jpg|275px]]
|-
| align="center" valign="center" | Urbillede<br />i den erkendbare verden
| align="center" valign="center"| <small>'anskuelse af'</small>
| align="center" valign="center" | Afbildning<br />i den synlige verden
|}
;Platon
Et af hovedtemaerne i Platons filosofi er de såkaldte [[Platon#Metafysik|ideers]] (''ideai'') forhold til de [[empiri]]ske genstande og menneskenes handlinger. I Platons dialoger spørger [[Sokrates]] om hvad der er ret, tappert, fromt, godt osv. Svaret på disse spørgsmål forudsætter eksistens af ideerne, som udtrykkes i almenbegreberne. Ideen er det i genstanden eller handlingen der uforandret forbliver det samme, hvor meget disse genstande eller handlinger end må synes at adskille sig fra hinanden.
De er tingens form ([[græsk (sprog)|gr.]] ''eidos'') eller væsen ([[græsk (sprog)|gr.]] ''ousia'') <ref>Om tingens form: ''[[:de:eidos|eidos]]'') eller væsen (''[[:de:ousia|ousia]]''){{de sprog}}, se [[Ontologi (filosofi)]]).</ref>
Ideerne bliver hos Platon erkendt ved et slags syn, man skuer ideerne (idé: af ''idein'', at se)<ref>Schanz, s. 33ø</ref>. Denne skuen ideerne, som er fornuftens mål, optræder i [[Dialog (litteratur)|dialogen]], der forudsætter fødselshjælp, jordmoderkunst eller maieutik<ref>Maieutik, jordmoderkunst: [[Sokrates]]' pædagogiske spørgemetode. (Jævnfør også hos Kierkegaard , "... jordemoder- ... --- …al sand hjælpen begynder med en Ydmygelse; hjælperen maa først ydmyge sig under Den, han
vil hjælpe, og herved forstaa, at det at hjælpe er ikke det at herske, men det at tjene, at det at
hjælpe ikke er at være den herskesygeste men den Taalmodigste, at det at hjælpe er villighed til
indtil videre at finde sig i at have Uret, og ikke at forstaa hvad den Anden forstaar (1, s. 97) – [http://www.dadj.dk/multimedia/Jordemoderensommaieutiker_1.pdf pdf-fil]{{Dead link|date=januar 2022 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }} — [[:de:Mäeutik|Mäeutik]] {{de sprog}}</ref>
Filosofi Sprogforskning Teologi