Det gik ham som en stor del af datidens polytekniske kandidater: De havde modtaget uddannelse i mekanik, men fandt anvendelse som [[civilingeniør]]er. Trangen til en undervisning i [[ingeniørvidenskab]], som Polyteknisk Læreanstalt den gang endnu ikke havde optaget, viste sig stadig voksende. Der havde i flere år været ført underhandlinger mellem de forskellige ministerier om indretningen af en sådan undervisning; men det var ikke lykkedes at komme til enighed om, hvorvidt den burde indrettes ved Læreanstalten eller ved en daværende [[Den kongelige militære Højskole|militære højskole]], eller om den overhovedet var nødvendig; men medens de officielle forhandlinger ikke førte til noget mål, voksede i private kredse erkendelsen af nødvendigheden af en speciel videnskabelig funderet ingeniøruddannelse mere og mere, så at en del polytekniske kandidater i [[1857]] besluttede at sætte sagen i gang ad privat vej ved at indsamle midler til engagement af en lærer i ingeniørfagene, hvorpå de anmodede Læreanstalten om at ordne undervisningen. Dette skridt ledede til, at der blev oprettet en med læreanstaltens øvrige eksamina ligestillet eksamen for ingeniører, og at [[Rigsdagen]] året efter på [[D.G. Monrad]]s forslag bevilgede lønning til en lærer i bygningsfagene. Til at overtage denne stilling valgtes Holmberg, som i første halvdel af 1857 foretog en studierejse til udlandet til dels for at uddanne sig med denne lærerstilling for øje. Han studerede på denne rejse en kort tid ved [[École nationale des ponts et chaussées]] i [[Paris]], gjorde sig bekendt med de franske havnebygninger ved [[Middelhavet]] og [[Den engelske Kanal]] og arbejdede en tid hos den franske ingeniør Oudry på brokonstruktioner. Efter hjemkomsten begyndte han fra slutningen af 1857 forelæsninger over [[fundering]], jordarbejde, vej- og [[jernbane]]bygning, [[bro]]bygning, [[havn]]ebygning, [[dige]]bygning, vanding og udtørring samt vandløbsregulering. Såvel det nævnte store antal fag, der skulle doceres af én mand, som den omstændighed, at alle fagene skulde doceres for første gang, gør det forståeligt, at det var et kolossalt arbejde, der blev lagt på ham, og da den lønning, der kunne bydes, selv efter den tids forhold var uanstændig ringe (600 [[Rdl]]. årligt), måtte han desuden bibeholde sin stilling som havnebygmester. Opgaven var næsten umulig, men det må erkendes, at den blev løst med udmærket dygtighed, og det grundlag, han har givet den store mængde ingeniører, der er udgåede fra Læreanstalten, i de nævnte specialfag og deres rationelle begrundelse, har utvivlsomt været af største betydning for ingeniørvæsenets udvikling i Danmark. Det er næsten forbavsende, at det har været muligt, at undervisningen i disse mange fag med den rapide udvikling, der netop i sådanne retninger er foregået indtil den seneste tid, har kunnet magtes af en enkelt lærer, og at der først i [[1892]] skete en deling af fagene, hvorved Holmberg beholdt sine egentlige specialfag, der angår vandbygningskunst.
Vand Ledelse Foreninger Organisationer Naturvidenskab Uddannelsesinstitutioner Ledere