Princippet var, at godset blev opdelt i såkaldte ''læg'' på 8 tdr. hartkorn<ref name="Fr 185"/>, der hver omfattede en enkelt større eller flere mindre fæstegårde, og hver fik pligt til at stille en fuldt udrustet rytter, enten at fæsteren (eller en af fæsterne) selv "red for gården", eller at han holdt en rytter for sig. Til gengæld var ryttergodset fritaget for [[landgilde]]<ref name="Fr 185"/>, [[ægt]] og arbejde såvel som for skatter i almindelighed. Det var dog til at begynde med ikke alle rytterne, der stilledes på den nævnte måde, idet et ikke ubetydeligt antal af dem var såkaldte ''sogneryttere'', det vil sige hvervede ryttere, som udlagdes til underhold i [[sogn]]ene, i almindelighed en for hver 400 tdr hartkorn.<ref name="salmonsen650"/>
Historie