De tre norske ''synoptiske (sidestillede) historier'': ''[[Historia de Antiquitate Regum Norwagiensium]]'', ''[[Historia Norwegie]]'' og ''[[Ágrip af Nóregskonungasögum]]'' (ca. 1190) indeholder en kort beskrivelse af slaget, mens de islandske [[kongesagaerne|kongesagaer]] indeholder mere fyldige beretninger; den ældste af dem er [[Oddr Snorrason]]s '' Olaf Tryggvason saga'' (ca. 1190). På grundlag af skjaldedigte, [[mundtlig overlevering]], lærde eksempler fra Europa og fri fantasi skabte Oddr en udførlig og detaljeret fortælling om det store slag. <ref>Bjarni Aðalbjarnarson 1941:xiv, cxxxvi.</ref> Den samme historie blev senere taget op af andre sagaforfattere; fx i ''[[Fagrskinna]]'' og ''Heimskringla'' (ca. 1220), de indeholdt fx begge citater fra skjaldevers. Tre islandske digte fra omkring 1200 bygger også helt eller delvis på beretninger om slaget; det drejer sig om ''[[Nóregs konungatal]]'', ''[[Rekstefja]]'' og ''[[Óláfs drápa Tryggvasonar]]''. Den massive fortælling, ''[[Óláfs saga Tryggvasonar en mesta]]'' (ca. 1300), kombinerer flere af de nævnte kilder og udgør den yngste, længste og i realiteten mindst pålidelige kilde til de historiske begivenheder.
Historie