Eliza får et værelse i Higgins temmelig store hus, og må udholde megen undervisning mens Higgins herser med hende, og oberst Pickering dels sponsorerer projektet og dels møder Eliza med noget mere hjertevarme end Higgins. Elizas far Alfred sørger for at lave så lidt som muligt, og nasser hellere på sin datter. Higgins' mor, som har sine egne meninger om både projektet og sin søn, viser sig efterhånden venligtsindet overfor Eliza.
{{Slutspoiler}}
[[Fil:Audrey_Hepburn_My_Fair_Lady_Dress.jpg|thumb|left|Eliza Doolittles kjole og kolossale hat ved [[Ascot Racecourse|Ascot-løbene]].]]
== Historien bag skuespillet ==
{{Main|Pygmalion (skuespil)}}
Shaws skuespil blev inspireret af historien om Eliza Armstrong fra Charles Street i bydelen Lisson Grove i [[London]]. Armstrong blev i [[1885]] "solgt" til [[redaktør]] W.T. Stead i ''Pall Mall Gazette'' for £ 5. Steads afsløring af denne [[menneskehandel]] vakte enorm opsigt i samtiden, og førte til en ændring i britisk lovværk, hvorefter [[seksuel lavalder|den seksuelle lavalder]] blev sat op fra 13 til 16 år.<ref>http://www.coventgardenmemories.org.uk/category/eliza_doolittle</ref> Præstesønnen William Thomas Stead ([[1849]]-[[1912]]) huskes i dag som en foregangsmand indenfor [[journalistik]]. Det var som redaktør han i juli 1885 afslørede Londons børne[[prostitution]], en [[skandale]], der kostede ham selv et kortvarigt [[fængsel]]sophold. Hans indsats regnes dog som vellykket, idet den fik presset regeringen til at hæve lavalderen.<ref>http://www.coventgardenmemories.org.uk/page/wt_stead?path=0p29p</ref>
Kunst Film