{{har flertydig|Jalousi}}
[[Fil:DK,_Fyn,_Åstrup_Mølle_-5aW.JPG|thumb|Åstrup Mølle fotograferet i en vinkel, hvor jalousierne er tydelige]]
'''Jalousier''' (omtales normalt kun i [[pluralis]]) er en anordning på en [[møllevinge]]. I vindmøllernes første tid bestod vingesejlene af stofsejl, som skulle rigges på samme måde som på et sejlskib. Dette indebar at mølleren eller hans svende skulle op at klatre på vingerne for at påsætte sejlene. [[Svikke (mølleteknik)|''Svikningen'']], dvs. måden, hvorpå sejlene tilpasses vindretningen, blev oprindelig klaret manuelt ved at rulle sejlet ind eller ud. Denne proces er lettest at udføre på møller med [[Galleri (mølleteknik)|galleri]]. Senere gik man over til klapper af [[Træ (materiale)|træ]], jalousier, som kunne regulere sig selv. Møller med jalousier betegnes som ''selvsvikkende''. Effekten er, at klapperne ved normal [[Beaufort-skalaen|vindstyrke]] danner en tæt vingeflade, men blæser det stærkere åbner klapperne sig. Selvsvikningen blev opfundet af [[Skotland|skotten]] [[Andrew Meikle]] i [[1772]].<ref>[http://transnational-research.com/windmills.htm Andrew Meikle samt hans selvsvik opfindelse]</ref>  I [[1745]] havde en anden skotte, Edmund Lee, konstrueret en anden væsentlig opfindelse, nemlig [[vindrose (krøjevindfang)|vindrose]]n, den lille tværstillede vingerotor, som automatisk kunne dreje møllehatten i den rigtige retning i forhold til vinden, og med muligheden for såvel selvkrøjning som selvsvikning lettedes møllerkarlenes arbejde i betragtelig grad.
Titler