''Kaiser Wilhelm der Grosse'' stod ud på sin jomfrurejse den 19. september 1897 fra [[Bremerhaven]] til [[Southampton]] i England og herfra videre til [[New York City|New York]].<ref name="Miller, p. 2">Miller, p. 2</ref> Skibet havde kapacitet til at medbringe 800 passagerer på tredje klasse, og med den massive udvandringsbølge fra Tyskland ved århundredeskiftet havde NDL sikret sig en god forretning med at fragte emmigranter til Amerika. Fra sin jomfrurejse blev hun den mest omtalte superliner i kraft af sit design, luksuriøse indretning og ikke mindst sin hurtighed. I marts 1898<ref name="Miller, p. 2"/> modtog hun prisen [[Blå bånd (Nordatlanten)|Blå bånd]], for at have krydset Atlanten med en gennemsnitshastighed på 22,3 [[knob (fart)|knob]] og fik derved demonstreret den nye tyske nations industrielle og tekniske formåen.<ref>Mars, p. 47</ref> De Blå bånd tilhørte tidligere oceanlineren ''[[RMS Lucania]]'' ejet og drevet af det britiske [[rederi]] Cunard.<ref>Mars, p. 39</ref> Udviklingen blev fulgt tæt og det britiske modsvar blev afventet,<ref>Piouffre, p. 109</ref> men det blev en anden tysk oceanliner, der slog rekorden, da [[Hamburg-Amerika Linie]]s ''[[SS Deutschland]]'' i 1900 gjorde turen over Atlanten endnu hurtigere<ref>Le Goff, p. 25</ref> og derved cementerede den tyske industris formåen.
Samfund Miljø_og_samfund Teknologi Klima