<http://schema.org/articleBody>
"La cosa \u00E9s aquesta: el Restaurant R\u00EDas de Galicia , de Barcelona (que t\u00E9 unes gambes i unes llagostes que s\u00F3n top models ) organitza una nit espectacular. Convida diversos clients i passavolants, a trav\u00E9s del Facebook ( R\u00EDas and friends ), per triar la carta de formatges. Els dono la meva paraula d&amp;#039;honor que mai, a la ciutat de Barcelona, hauran tastat formatges tan bons i tan ben afinats. Formatges bons i afinats en una marisqueria? S\u00ED, ho juro per la v\u00EDdua Clicquot.Dirigeix el tast una de les dones que m\u00E9s saben de formatges que jo hagi vist mai. Eva Vila , germana de Quim Vila . Entre tots dos porten Vila Viniteca, que \u00E9s el lloc que hem d&amp;#039;assaltar si esclata una guerra nuclear. Entre els afortunats tastadors, Philippe Regol , autor del blog gastron\u00F2mic Observaci\u00F3n gastron\u00F3mica . Sempre segueixo el que diu, perqu\u00E8, com altres blogaires que parlen de menjar i beure (penso ara en Encantad\u00EDsimo , que per desgr\u00E0cia ha tancat) no estan casats amb ning\u00FA, no li deuen res a ning\u00FA, paguen quan van als restaurants i aix\u00F2 els d\u00F3na una llibertat inaudita per dir el que els agrada i el que no.L&amp;#039;Eva Vila ha seleccionat vint-i-dos formatges. Mirin la foto. No els ve salivera? I quina alegria escoltar les seves explicacions. &amp;quot;Aquest formatge es diu Saint-Nectaire i diuen que \u00E9s un formatge de senyores, perqu\u00E8 el fan les senyores. No pesa tant com altres de la regi\u00F3 i per tant el poden agafar les dones&amp;quot;. D&amp;#039;entre els formatges que emocionen a tothom, per cert, n&amp;#039;hi ha diversos de catalans (els tastem a cegues). Per exemple, el Serrat, de l&amp;#039;Alt Urgell, i el Barid\u00E0, que el fan a Bar. Tots dos, impressionsants.&amp;quot;L&amp;#039;afinador -ens explica l&amp;#039;Eva- \u00E9s el que compra el formatge i t\u00E9 un espai per fer-lo madurar i si cal transformar-lo. Per exemple, fa el brie amb t\u00F2fona&amp;quot;. Ens explica que hi ha formatges que s&amp;#039;han de raspallar, n&amp;#039;hi ha un altre que s&amp;#039;ha de rentar cada dia amb aigua neta, n&amp;#039;hi ha un altre que s&amp;#039;ha de foradar perqu\u00E8 hi entri el fong. Tot aix\u00F2 ho fa l&amp;#039;afinador. Ens explica que no, que no, que no \u00E9s cert, com ens pensem, que el Mimolet (aquell de color carbassa) dugui suc de pastanaga. El que duu \u00E9s amato , un pigment. I per qu\u00E8? Perqu\u00E8 \u00E9s holand\u00E8s i a Holanda hi ha uns prats amb molta flor i molta herba. I tamb\u00E9 ens explica que n&amp;#039;hi ha un altre -i tots els tastem, verge santa- que duu Porto a la pell. I aix\u00F2 \u00E9s perqu\u00E8 l&amp;#039;alcohol, com el pebre, \u00E9s un antis\u00E8ptic. Abans no hi havia neveres.&amp;quot;Vigileu, hi ha vint-i-dos formatges i us garanteixo que quan arribeu al dotz\u00E8 o al tretz\u00E8 no podreu m\u00E9s&amp;quot;, ens adverteix. &amp;quot;Et sembla sacr\u00EDleg prendre formatge amb pa?&amp;quot;, li preguntem. I ens diu: &amp;quot;No! I ara! Per mi la mescla perfecta \u00E9s pa amb vi i formatge!&amp;quot; Al R\u00EDas de Galicia hi ha una carta de vins extraordin\u00E0ria. L&amp;#039;Eva ens deixa ensumar mig formatge i en Juan Carlos Iglesias , que \u00E9s el capo del R\u00EDas de Galicia, exclama: &amp;quot;Aquesta era l&amp;#039;olor de la casa de la meva mare, on conviv\u00EDem persones i animals&amp;quot;. El cas \u00E9s que -i no conec la casa que diu- t\u00E9 tota la ra\u00F3 del m\u00F3n. Tastem el Castellot, un formatge que es fa al poble d&amp;#039;Adrall, i callem reverents. Qu\u00E8 b\u00E8stia, que bo, per\u00F2 que bo."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/societat/festa-Rendicio-incondicional-al-formatge_0_516548414.html>