<http://schema.org/articleBody>
"La Marta \u00E9s una lluitadora. Casada i mare de quatre fills, un d&amp;#039;ells \u00E9s sord profund com ella. Es dedica a la il\u00B7lustraci\u00F3 com la seva tieta, Roser Capdevila, que no nom\u00E9s li va ensenyar a dibuixar, sin\u00F3 que tamb\u00E9 la va animar a parlar de ben petita. Fa dos anys va decidir fer-se un implant coclear. Du inserit un xip electr\u00F2nic al cervell capa\u00E7 de transformar els senyals ac\u00FAstics en senyals el\u00E8ctrics que estimulen el nervi auditiu.  Molta gent pensa que els sords no podeu parlar amb normalitat. Perqu\u00E8 estan mal informats. S\u00F3c sorda per\u00F2 no muda. La paraula  sordmut no t\u00E9 sentit, tots els sords tenim veu. Cal treballar i educar a parlar. Per qu\u00E8 no vas aprendre el llenguatge de signes? Els meus pares volien que fos aut\u00F2noma, que em pogu\u00E9s relacionar socialment amb tothom i que parl\u00E9s. Vaig anar a escoles d&amp;#039;oients i all\u00E0 em vaig espavilar. No et devia ser f\u00E0cil. Aquest fet va marcar tota la meva vida: lluitar dins del silenci per aprendre a comunicar-me amb el m\u00F3n. Esfor\u00E7ant-me molt i amb l&amp;#039;ajuda de logopedes, mestres, familiars i amics vaig poder arribar a parlar. No \u00E9s cap miracle que jo parli. Estic molt contenta d&amp;#039;haver aconseguit, amb la meva veu i llegint els llavis dels altres, que la meva discapacitat no m&amp;#039;a\u00EFlli del m\u00F3n. I quan vas saber que el teu tercer fill era sord com tu\u2026 Va ser durant un correfoc. M&amp;#039;ho va dir el meu pare, que tenia el Marcel dormint als bra\u00E7os i, amb tot aquell xivarri, no es despertava. Em vaig ensorrar. La meva lluita personal va ser tan dura que, nom\u00E9s pensar que hauria de tornar a lluitar pel meu fill, em queia el m\u00F3n a sobre. Per\u00F2, afortunadament, va ser molt diferent gr\u00E0cies al Credac Pere Barnils de Barcelona. El Credac? El Centre de Recursos Educatius per a Deficients Auditius. Actualment a Catalunya n&amp;#039;hi ha deu. All\u00E0 els professionals, logopedes, audioprotetistes, otorinos fan, dia a dia, una feina ben feta per\u00F2 molt dif\u00EDcil: ajuden els nostres fills sords profunds a aprendre a sentir-hi i a parlar. Perqu\u00E8 quin tipus d&amp;#039;escola hi ha per a nens sords? L&amp;#039;escola biling\u00FCe i l&amp;#039;oralista. Quan busc\u00E0vem la millor educaci\u00F3 per al nostre fill vam visitar escoles biling\u00FCes i veiem que els nanos no parlaven gens, nom\u00E9s s&amp;#039;expressaven amb signes. En canvi, a les escoles oralistes parlaven perfectament sense fer servir la llengua de signes. El Marcel va a l&amp;#039;escola T\u00E0ber amb nens i nens oients.  Per qu\u00E8 veu anar al Parlament de Catalunya? Tenim un problema greu: l&amp;#039;aprovaci\u00F3 de la llengua de signes a totes les escoles. Quin problema hi ha? Aquesta llei no garanteix el dret dels oralistes. Els oralistes no entenem la llengua de signes per\u00F2 entenem i parlem el catal\u00E0, el castell\u00E0, l&amp;#039;angl\u00E8s, i no depenem de cap int\u00E8rpret de signes per comunicar-nos amb oients. Les dues opcions no sumen? Al contrari, resten! El nen que es comunica amb signes no ent\u00E9n ni parla, no t\u00E9 cap compet\u00E8ncia oral. Aquesta llei vol treure logopedes espec\u00EDfics orals i imposa un int\u00E8rpret de signes a la classe. Respecto els que nom\u00E9s volen comunicar-se amb signes. Nom\u00E9s volem garantir que cada fam\u00EDlia d&amp;#039;un nen sord pugui triar el tipus d&amp;#039;educaci\u00F3.  Per aix\u00F2 has escrit el llibre  Sords profunds per\u00F2 hi sentim i parlem ? S\u00ED, vull que conegueu com se sent una mare quan li diuen que el seu fill \u00E9s sord i informar i animar les fam\u00EDlies que es puguin trobar en la mateixa situaci\u00F3. Per qu\u00E8 et vas fer un implant coclear? Volia escoltar les veus dels meus fills, volia sentir-hi! Al principi em feia una mica de respecte, s\u00F3c gran i el meu cervell est\u00E0 rovellat. Em deien: no et facis il\u00B7lusions. Vaig decidir operar-me sense por. Tenia tota la confian\u00E7a en els metges.  I com va anar? Un dia al Cl\u00EDnic i l&amp;#039;endem\u00E0 al mat\u00ED cap a casa, embenada, com si port\u00E9s un turbant [riu]. Despr\u00E9s d&amp;#039;un mes recuperant-me, em van connectar. Per\u00F2 em vaig desanimar: no sentia res, nom\u00E9s sentia pessigolles al cervell! La logopeda em va dir: les pessigolles que sents al cervell s\u00F3n sons, hi est\u00E0s sentint! Pas a pas, esfor\u00E7ant-me molt, vaig anar reconeixent els sons.  La soluci\u00F3 \u00E9s l&amp;#039;implant coclear? No tothom s&amp;#039;ho ha d&amp;#039;implantar. Quan el nen sord \u00E9s petit, si pot sentir-hi amb audi\u00F2fon, endavant! Si no funciona, aleshores es pot provar l&amp;#039;implant coclear.  Avui quants sords s\u00F3n oralistes? La gran majoria, un 90%, parlem catal\u00E0, aconseguim fer una vida normal i estem totalment integrats a la societat. Avui dia tots els nens i nenes sords profunds amb els audi\u00F2fons digitals o l&amp;#039;implant coclear hi senten! Sense mirar la boca, d&amp;#039;esquena, aprenen a escoltar, a entendre. \u00C9s tan important per als nens sords profunds aquest descobriment que fins i tot costa fer-los callar!"^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/MARTA-CAPDEVILA-He-aconseguit-sordesa_0_634736551.html>