<http://schema.org/articleBody>
"No tothom pot portar la mateixa moto. Aquesta \u00E9s una de les premisses essencials de la filosofia Harley-Davidson. De les 18.000 m\u00E0quines que han estat a Barcelona aquest cap de setmana a la concentraci\u00F3 de Montju\u00EFc, no n&amp;#039;hi ha cap d&amp;#039;igual. L&amp;#039;alcalde i l&amp;#039;exalcalde ja sabien aquesta lli\u00E7\u00F3 de vida quan van anar a inaugurar el Barcelona Harley Days. El primer, des del canvi de govern municipal, va com una moto. El segon es posa com una moto.La imatge evocava els millors moments de les pel\u00B7l\u00EDcules de Tarantino. Dos tipus amb trajo a l&amp;#039;estil m\u00E9s convencional, el i l&amp;#039; , envoltats de tipassos alts, quadrats i grossos, alguns tatuats fins a l&amp;#039;\u00FAltim rac\u00F3 de l&amp;#039;aixella, d&amp;#039;altres amb barbes fins a terra, barrets, ulleres de sol i robes de cuiro, malgrat el bat de sol que queia. Els dos pol\u00EDtics s&amp;#039;aturaven per admirar aquelles motos que semblaven insectes futuristes, artefactes de Mad Max decorats amb flames, teranyines, calaveres i s\u00EDmbols demon\u00EDacs. &amp;quot;Ja me la quedaria, jo, aquesta!&amp;quot;, assegurava . &amp;quot;N&amp;#039;has triat una de ben xula&amp;quot;, li deia l&amp;#039; . Jo em pessigava. No estava somiant.Acompanyat pel m\u00E9s discret d&amp;#039;aquella fauna, , director general de HD a Espanya i Portugal, un home de tracte exquisit i afable que va demostrar la capacitat d&amp;#039;organitzaci\u00F3 exemplar dels moteros (tant de bo en prenguessin nota els pol\u00EDtics), es va atrevir a entrar a la carpa Barcelona Hot Dreams. Segur que el va atreure l&amp;#039;esl\u00F2gan. La q\u00FCesti\u00F3 \u00E9s agafar idees per a unes pr\u00F2ximes eleccions: &amp;quot;Barcelona, somnis calents&amp;quot;. Potser seria la manera que el votessin els indignats ! All\u00E0 va conversar sobre est\u00E8tica i art amb un personatge tatuat que no es treia les ulleres de sol ni per anar al cinema. Brutal. , per la seva banda, m&amp;#039;anava dient: &amp;quot;Tot aix\u00F2 va comen\u00E7ar amb mi!&amp;quot;. Li vaig preguntar amb curiositat si anava amb Harley, i em va confessar, en to b\u00EDblic: &amp;quot;Jo no s\u00F3c d&amp;#039;aquest m\u00F3n&amp;quot;. Veient el panorama que ens envoltava, era evident.es va fer el xulo davant una pin up d&amp;#039;un estand: &amp;quot;Fa molts anys hi havia anat, en moto. Per\u00F2 a mi no m&amp;#039;agradava per la ciutat, jo anava per la muntanya&amp;quot; (cara de p\u00F2quer dels moteros). I va afegir, amb una rialleta: &amp;quot;Era a Viladrau, quan encara no era parc natural&amp;quot; (cara de p\u00F2quer dels periodistes: \u00BFaix\u00ED que era dels que destrossava boscos i camins amb la moto?). I, per rematar-ho, l&amp;#039;alcalde va proclamar en p\u00FAblic, tot cofoi: &amp;quot;Barcelona aposta per la moto. El nostre futur \u00E9s la moto el\u00E8ctrica&amp;quot;. Sort que la majoria de moteros eren guiris i no l&amp;#039;entenien. Ning\u00FA li devia haver explicat que una caracter\u00EDstica imprescindible de les Harley \u00E9s que el motor sigui de gasolina perqu\u00E8 faci el seu soroll inconfusible.No s\u00E9 si l&amp;#039;alcalde i van marxar amb cap lli\u00E7\u00F3 apresa, per\u00F2 jo s\u00ED que en vaig treure una: les tres paraules que defineixen l&amp;#039;estil de vida Harley -llibertat, independ\u00E8ncia i companyonia- s\u00F3n m\u00E9s cre\u00EFbles en veu de qualsevol motero que en boca de cap pol\u00EDtic municipal."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/societat/festa-Politica-Harley-moto_0_514748555.html>