В резюме положението на афганистанските жени може, грубо казано, да бъде описано в 12 кратки точки, а именно: средна продължителност на живота 44 г.; висок процент смъртност при раждане (1600 на 100 000 раждания); само 14 % от всички жени над 15-годишна възраст могат да четат; по-нисък статут, защото жените са собственост на мъжете; голям и растящ брой заплахи за жените с обществена роля, включително убийства; почти никаква защита на женските организации в Афганистан от страна на местните органи или от чуждите войски срещу целенасочени атаки; семейството решава, в общия случай, дали момичетата може да учат; повтарящи се нападения над девически училища - например през ноември 2008 г. осем ученички и четири учителки бяха обезобразени в град Кандахар от талибани, които заляха лицата им с киселина; постоянна заплаха от сексуално насилие в и извън брака; около 57 % от всички момичета биват омъжени преди да навършат 16 г.; за престъпленията, извършени срещу жени, почти не се съобщава поради страх от отмъщение от семейството, племето, извършителите или дори полицията; самонаранявания и дори самоубийства на афганистански жени, доведени до отчаяние от безизходното си положение.
Afganistani naiste olukorra võib üldjoontes kokku võtta 12 lühipunktina: keskmine eluiga 44 aastat; kõrge suremus sünnitamisel (100 000 sünnituse kohta 1600); ainult 14% üle 15aastaseid naisi oskab lugeda; madal staatus, kuna naised on meeste omand; avaliku elu rollis naiste sagedane ja sagenev ähvardamine ja hirmutamine, sealhulgas mõrvamine; kohalike võimude või välisvägede peaaegu olematu kaitse Afganistani naisorganisatsioonidele sihipäraste rünnakute eest, peamiselt otsustab tüdrukute koolipanemise üle perekond; pidevad rünnakud tütarlastekoolide vastu (näiteks 2008. aasta novembris sandistas Taliban Kandaharis kaheksa koolitüdrukut ja neli naisõppejõudu, pritsides neile hapet näkku); pidev seksuaalse vägivalla oht abielus ja väljaspool seda; umbes 57% tüdrukutest pannakse mehele enne nende 16. sünnipäeva; naistevastastest kuritegudest antakse väga harva teada, sest kardetakse pere, suguharu, toimepanijate või isegi politsei kättemaksu; ning Afganistani naiste lootusetust olukorrast tingitud enesesandistamine ja isegi enesetapud.